Справа № 752/3197/14-а (2а/752/151/14)
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

01 грудня 2014 року
м.Київ
К/800/61103/14

Суддя Вищого адміністративного суду
України Голяшкін О.В., перевіривши
касаційну скаргу представника ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського
районного суду м.Києва від 07 липня 2014
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 01 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Голосіївської
районної у місті Києві державної
адміністрації, третя особа - Київський
міський центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат, про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Голосіївської районної у м.Києві
державної адміністрації, в якому
просив визнати протиправною
бездіяльність та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок,
нарахувати та виплатити щорічну
допомогу на оздоровлення в розмірі 4
мінімальних заробітних плат, в порядку
та на умовах, визначених положеннями
ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи за період з 2003 року по 2013
рік, що становить 44 розміри мінімальної
заробітної плати; визнати
протиправною бездіяльність та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок, нарахувати та виплатити
одноразову компенсацію як інваліду 3
групи з числа учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, який став інвалідом внаслідок
Чорнобильської катастрофи в розмірі 28,8
мінімальних заробітних плат;
зобов'язати відповідача в подальшому
нараховувати та виплачувати щорічну
допомогу на оздоровлення в розмірі 4
мінімальних заробітних плат, в порядку
та на умовах, визначених положеннями
ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Ухвалою Голосіївського районного суду
м.Києва від 07 липня 2014 року, залишеною
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 01 жовтня 2014 року, позовні вимоги
ОСОБА_1 в частині визнання
бездіяльності протиправною і
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату щорічної одноразової
соціальної допомоги на оздоровлення
відповідно до положень ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 2003 року по 2013 рік включно, а
також визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок,
нарахувати та виплатити одноразову
компенсацію як інваліду 3 групи з числа
учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, який став
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи в розмірі 28,8 мінімальних
заробітних плат, залишено без розгляду
на підставі ст.ст.99, 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Залишаючи без розгляду позовну заяву,
суд першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
зазначив, що норми Віденської
конвенції про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду від 12
вересня 1997 року, на яку посилається
позивач у позовній заяві, є загальними
нормами права, проте питання щодо
визначення строків звернення до суду в
порядку адміністративного судочинства
з приводу оскарженню дій або
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень регулюється спеціальними
нормами, а саме положеннями ст.ст.99, 100
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Не погоджуючись з судовими рішеннями,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на неправильне застосування норм
процесуального права, просить
скасувати судові рішення, направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Відповідно до п.5 ч.5 ст.214 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги
та оскаржуваних судових рішень, дана
касаційна скарга є необґрунтованою, а
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи, оскільки заявник не наводить
підстав, які б дозволили вважати, що
суди неправильно застосували норми
матеріального або процесуального
права.

За таких обставин у відкритті
касаційного провадження за даною
касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.211, 213, п.5 ч.5 ст.214 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу
Голосіївського районного суду м.Києва
від 07 липня 2014 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 01 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Голосіївської
районної у місті Києві державної
адміністрації, третя особа - Київський
міський центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат, про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити дії.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
О.В. Голяшкін