Справа № 310/7498/14-а
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2014 рокуСправа № 310/7498/14-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Бердянську та Бердянському районі
Запорізької області

на постанову Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 30 вересня 2014 року

за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України м. Бердянську
та Бердянському районі Запорізької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Бердянську та Бердянському
районі Запорізької області (далі - УПФУ
в м. Бердянську та Бердянському районі
Запорізької області), в якому просила:
визнати неправомірною бездіяльність
відповідача щодо виплати у неповному
обсязі державної соціальної допомоги
як дитині війни на підставі ст. 6 Закону
України «;Про соціальний захист дітей
війни» за період з 01.01.2014 року;
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату державної
соціальної допомоги як дитині війни у
відповідності до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком, визначеної відповідно до ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік», за
період з 01.01.2014 року по день
постановлення рішення суду, з
урахуванням фактично виплачених сум;
зобов'язати відповідача призначити та
виплачувати у подальшому підвищення до
пенсії у розмірі не меншому за
встановлений ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» - 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
визначеної відповідно до ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Постановою Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 30 .09.2014 року
адміністративний позов задоволено
частково, визнано неправомірною
бездіяльність відповідача щодо
виплати ОСОБА_1 у неповному обсязі
державної соціальної допомоги як
дитині війни на підставі ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 16.03.2014 року по 02.08. 2014
року, та зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 державної соціальної допомоги
як дитині війни відповідно до ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за зазначений період
часу з урахуванням фактично виплачених
сум; в іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
відмовити у задоволені позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм
матеріального права та правової оцінки
обставин у справі, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
відноситься до категорії дітей війни,
знаходиться на обліку в УПФУ в м.
Бердянську та Бердянському районі
Запорізької області, що
підтверджується копією пенсійного
посвідчення позивача.

Відповідно до чинної редакції ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30% від мінімальної
пенсії за віком.

На підставі ст. 7 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
фінансове забезпечення соціальних
гарантій, передбачених цим законом,
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету України.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" не було визначено
обмежень щодо застосування положень
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" до 3.08.2014 року, коли
набув чинності Закон України від 31.07. 2014
року "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік", яким "Прикінцеві положення"
Закону України "Про державний бюджет
України на 2014 рік" доповнені п. 6-7,
згідно яких норми і положення ст. ст. 5, 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Викладене свідчить, що Законом України
"Про Державний бюджет України на 2014 рік"
з зазначеної дати 3.08. 2014 року Кабінету
Міністрів України надані повноваження
визначати розмір доплати до пенсії,
передбачений ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
виходячи з наявного фінансового
ресурсу бюджетів на 2014 рік.

Згідно п. 4 Постанови Кабінету
Міністрів України від 28.12. 2011 року № 1381
"Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення" (далі - Постанова № 1381),
встановлено, що дітям війни (крім тих,
на яких поширюється дія Законів
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" і Про
жертви нацистських переслідувань" до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, підвищення,
встановлене ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
провадиться у розмірі 66,43 грн.

В силу викладеного посилання апелянта
на необхідність застосування до
спірних правовідносин Постанови №1381
за період з 16.03.2014 року по 2.08. 2014 року, а
не положення Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", не
засновані на законі.

Викладене свідчить про правомірність
висновку суду першої інстанції про
визнання неправомірною бездіяльності
УПФУ в м. Бердянську та Бердянському
районі Запорізької області щодо
виплати позивачу у неповному обсязі
державної соціальної допомоги як
дитині війни на підставі ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни за період з 16.03.2014 року по 02.08.2014
року, та покладання обов'язку на
відповідача здійснити перерахунок та
виплату позивачу державну соціальну
допомогу як дитині війни у
відповідності до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком, визначеної відповідно до ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за період з 16.03.2014 року по
02.08.2014 року, з урахуванням фактично
виплачених сум.

Доводами апеляційної скарги вказані
обставини не спростовують.

За таких обставин суд вважає, що судом
першої інстанції в достатньому обсязі
з'ясовано обставини справи та ухвалене
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Бердянську та Бердянському районі
Запорізької області - залишити без
задоволення.

Постанову Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 30 вересня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ч. 10 ст.
183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова