Справа № 804/17430/14
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Озерянської С.І.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративний позов
ОСОБА_1 до прокурора м.
Дніпродзержинська Храпливого Андрія
Васильовича про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернулася до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до прокурора м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області Храпливого Андрія Васильовича
в якій просить визнати бездіяльність
прокурора м. Дніпродзержинська
старшого радника юстиції Храпливого
А.В. протиправною та зобов'язати його
надати відповідь на звернення від
В обґрунтування позову позивач
зазначив, що на її звернення до
Прокуратури м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 03.09.2014
року відповідачем не була надана
відповідь протягом встановленого
законодавством строку.
Відповідно до ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
позов прийнято до розгляду в
скороченому провадженні та ухвалою
суду відповідачу запропоновано у
10-денний строк з дня отримання ухвали
про відкриття надати до суду
заперечення на позов або заяву про
Відповідач про відкриття
скороченого провадження за цим
адміністративним позовом повідомлявся
належним чином, надав до суду
заперечення проти адміністративного
позову, в яких зазначив, що
прокуратурою м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області на
звернення позивача від 03.09.2014 року була
надана відповідь листом від 05.09.2014 року,
відповідно відсутні підстави для
визнання протиправною бездіяльності
Дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини справи, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
проаналізувавши чинне законодавство,
суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що 14.07.2014
року ОСОБА_1 звернулась до прокурора м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області Храпливого Андрія Васильовича
з заявою, яка була зареєстрована за №626.
Дане звернення 15.07.2014 року за
№61-140-13вих.14 було відправлено
прокуратурою м. Дніпродзержинська за
належністю до прокуратури Заводського
району м. Дніпродзержинська, яке 22.07.2014
року за №32с-13-2345вих.14 було направлено
до слідчого відділу Заводського
району ДзМУ ГУМВС України у
Дніпропетровській області.
У зв'язку з неотриманням
відповіді від слідчого відділу
Заводського району ДзМУ ГУМВС України
у Дніпропетровській області, позивач
03.09.2014 року звернулася з заявою №7 до
прокуратури м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області, що була
зареєстрована за №876 з проханням
надати відповідь на звернення від
14.07.2014 року та пояснення стосовно
порушення строків відповіді на
звернення від 14.07.2014 року.
При цьому, судом встановлено, що
листом від 05.09.2014 року за №61-140-13-2734вих14
позивачу була надана відповідь на
звернення від 03.09.2014 року, за підписом
виконуючого обов'язки прокурора м.
Дніпродзержинська Васеніна В.В.,
оскільки відповідно до наказу
прокурора Дніпропетровської області,
прокурору м. Дніпродзержинська
Храпливому А.В. була надана відпустка
по 05.09.2014 року включно.
Судом також встановлено, що
зазначений лист був направлений 05.09.2014
року на адресу позивача, про що є
відповідні записи в журналі реєстрів
відправки простої кореспонденції
прокуратури міста Дніпродзержинська
Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються Конституцією
України, нормами Закону України "Про
звернення громадян" від 02.10.1996 №
393/96-ВР, Закону України «Про
прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII,
Інструкцією про порядок розгляду і
вирішення звернень та особистого
прийому в органах прокуратури України,
затверджена наказом Генерального
прокурора України від 21 червня 2011 року
№ 9гн.
Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та
Статтею 40 Конституції України
встановлено, що усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.
Згідно частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
Відповідно до статті 1 Закону
України «Про звернення громадян»,
громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.
Правові основи діяльності
прокуратури визначені статтею 3
Закону України «Про прокуратуру»,
відповідно до якої повноваження
прокурорів, організація, засади та
порядок діяльності прокуратури
визначається Конституцією України,
цим Законом, іншими законодавчими
актами. Органи прокуратури у
встановленому порядку в межах своєї
компетенції вирішують питання, що
випливають із загальновизнаних норм
міжнародного права, а також укладених
Україною міждержавних договорів.
Згідно статті 12 зазначеного
Закону прокурор розглядає заяви і
скарги про порушення прав громадян та
юридичних осіб, крім скарг, розгляд
яких віднесено до компетенції суду.
Прокурор здійснює нагляд за
додержанням вимог законодавства щодо
порядку розгляду скарг всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями та посадовими особами.
Прокурор проводить особистий прийом
громадян. Прийняте прокурором рішення
може бути оскаржено вищестоящому
прокурору або до суду.
Пунктом 7 частини 1 статті 15 Закону
України «Про прокуратуру»
Генеральний прокурор України
відповідно до законів України видає
обов'язкові для всіх органів
прокуратури накази, розпорядження,
затверджує положення та інструкції.
Порядок розгляду і вирішення
звернень громадян, службових та інших
осіб, запитів і звернень народних
депутатів України, депутатів місцевих
рад, а також прийому громадян,
службових та інших осіб у Генеральній
прокуратурі України, прокуратурах
Автономної Республіки Крим, областей,
міст Києва і Севастополя,
спеціалізованих прокуратурах (на
правах обласних), міських, районних,
міжрайонних і прирівняних до них
прокуратурах встановлюється
Інструкцією про порядок розгляду і
вирішення звернень та особистого
прийому в органах прокуратури України,
затвердженої наказом Генерального
прокурора України від 21 червня 2011 року
№ 9гн.
Згідно пункту 1.4 вказаної
Інструкції, заява - це звернення
громадян та юридичних осіб з проханням
про сприяння реалізації закріплених
Конституцією та чинним
законодавством їх прав та інтересів
або повідомлення про порушення чинного
законодавства в діяльності
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, органів
місцевого самоврядування, службових
За змістом пункту 3.1. Інструкції,
відповідальність за своєчасний і
якісний розгляд звернень покладається
на керівників структурних підрозділів
Генеральної прокуратури України,
прокуратур Автономної Республіки Крим,
областей, міст Києва і Севастополя,
військових прокуратур регіонів та
Військово-Морських Сил України,
Дніпровської екологічної прокуратури,
міських, районних, міжрайонних і
прирівняних до них прокурорів.
Пунктом 3.3 Інструкції
передбачено, що звернення громадян,
службових та інших осіб у 5-денний строк
направляються за належністю з
одночасним повідомленням про це
заявників оперативними працівниками
управління розгляду звернень та
прийому громадян Генеральної
прокуратури України, галузевих
відділів обласних і прирівняних до них
прокуратур, міськими, районними,
міжрайонними прокурорами та їх
Згідно пункту 5.1 Інструкції,
звернення громадян, службових та інших
осіб вирішуються протягом 30 днів від
дня надходження в прокуратуру, а ті, що
не потребують додаткового вивчення і
перевірки, - не пізніше 15 днів, якщо
інший строк не встановлено
Відповідно до статті 20 Закону
України «Про звернення громадян»
звернення розглядаються і вирішуються
у термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, а ті, які не
потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.
Відповідно до частини 4 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України суб'єкт владних повноважень
повинен подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі.
Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості, а частиною 1 статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України зазначено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Враховуючи встановлені судом
обставини справи, а саме надання
відповіді на звернення позивача в
строки та в порядку передбаченому
чинним законодавством, у суду відсутні
правові підстави для визнання
протиправною бездіяльність прокурора
м. Дніпродзержинська.
Відповідач як суб'єкт владних
повноважень довів правомірність своїх
За таких обставин, суд,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог, на підставі наданих
сторонами доказів, з урахуванням
встановлених фактів, дійшов до
висновку, що відповідач діяв у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
тому адміністративний позов є
необґрунтованим та задоволенню не
На підставі викладеного,
керуючись статтями 158-163, 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до прокурора м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області Храпливого Андрія Васильовича
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити повністю.
Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку.
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку також іншими
особами у зв'язку з тим, що суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки.

Строк для подання апеляційної скарги
стороною або іншою особою, яка брала
участь у справі, обчислюється з моменту
отримання копії постанови, відповідно
до статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова прийнята в скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Суддя С.І. Озерянська