Справа № 808/2226/14
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2014 рокусправа № 808/2226/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Український графіт» на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 13.05.2013 у
справі № 808/2226/14 за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя до Публічного
акціонерного товариства «Український
графіт» про стягнення фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя (далі - Позивач) звернулося до
Запорізького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Український графіт» (далі -
Відповідач), в якому просило стягнути з
Відповідача суму позову у розмірі 99143.90
грн. по відшкодуванню фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пункту «а»
ст..13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що Відповідач не виконав
обов'язків покладених на нього згідно
законодавством, внаслідок чого виникла
заборгованість по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за списком №1 на суму
99143.90 грн., яка на момент подачі позову
до суду була несплачена.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 13.05.2013
адміністративний позов задоволено.
Стягнуто з Відповідача на користь
Позивача заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до п. «а» ст..13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення у
розмірі 99143.90 грн.

Публічне акціонерне товариство
«Український графіт», не погодившись з
рішенням адміністративного суду
першої інстанції, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
звернулося з апеляційною скаргою, в
якій просить постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
13.05.2013 року скасувати та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

Також заявник апеляційної інстанції
зазначив, що Позивач, вимагаючи борг у
розмірі 99143.90 грн. жодним документом не
обґрунтував їх, а суд не звернув уваги
на відсутність доказової бази та виніс
спірну постанову. Надані Позивачем
розрахунки та довідки не можуть
вважатися належними доказами
понесення ним фактичних витрат,
оскільки вони складені в
односторонньому порядку та свідчать
лише про нараховані до виплати
пенсіонерам суми пенсій.

Сторони, які були належним чином
повідомлені про час та місце
проведення розгляду справи, в судове
засідання не з'явились, у зв'язку з чим
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового процесу не
здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції при прийнятті
оскаржуваного судового рішення норм
матеріального та процесуального права,
суд вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами, що Публічне
акціонерне товариство «Український
графіт» зареєстроване в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя і відповідно є платником
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно Розрахунку фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до
пункту «а» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», відповідач мав
сплатити суму фактичних витрат за
грудень 2013 року та січень-лютий 2014 року
у сумі 99143.90 грн.

Зазначена сума сплачена не була,
розрахунки фактичних витрат
відповідачем не оскаржені.

Правомірність стягнення
заборгованості є предметом розгляду
справи, переданого до апеляційного
суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції зазначив, що
стягнення заборгованості є
правомірним та підлягає задоволенню.

Апеляційний суд погоджується з
зазначеними висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про збір
на обов'язкове державне страхування»
(далі - Закон України № 400/97-ВР)
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування зокрема
є суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників.

Відповідно до ст.2 Закону України №
400/97-ВР для платників збору, визначених
пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону,
крім тих, які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
зокрема працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком N 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Згідно ж із абзацом четвертим пункту 1
статті 2 Закону N 400/97-ВР для платників
збору, визначених пунктами 1 та 2 статті
1 цього Закону, <...> об'єктом
оподаткування є також фактичні витрати
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б" -
"з" статті 13 Закону N 1788-XII до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону N 1788-XII.

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону N
400/97-ВР встановлено ставку на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 100 відсотків від
об'єкта оподаткування, визначеного
абзацом четвертим пункту 1 статті 2
цього Закону.

Відповідно до п. 2 "Прикінцевих
положень" Закону України Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком N 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійне та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених особам
відповідно до пунктів "а", "б" - "з"
частини першої статті 13 Закону N 1788-XII за
списком N 1 та списком N 2, покриваються
підприємствами та організаціями.

Як вбачається з матеріалів справи,
колишнім працівникам відповідача -
пенсіонерам: ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15, були
призначені та виплачуються пенсії за
віком на пільгових умовах за списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, зайнятість в
яких повний робочий день дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи копіями протоколів про
призначення пенсій.

Зайнятість вищезазначених пенсіонерів
у відповідача на роботах з особливо
важкими умовами праці, - за списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, підтверджується
наявними в матеріалах справи копіями
довідок відповідача по кожному з цих
пенсіонерів.

Отже, виходячи з того, що чинним
законодавством прямо передбачений
обов'язок підприємства відшкодовувати
суму виплат на доставку та виплату
пенсій за списком №1, то відповідно
відшкодування пенсії, яка
доставляється вищезазначеним особам
має здійснюватися Позивачем.

Необхідність відшкодування витрат на
виплату і доставку цих пенсій
передбачено Законом України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування", а порядок відшкодування -
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, яка затверджена постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 р. N 21-1 та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України від 16.01.2004
р. N 64/8663 (далі - Інструкція).

Згідно із пунктом 6.1 Інструкції,
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 "Прикінцевих положень" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Пунктами 6.4 - 6.8 Інструкції встановлено,
що розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду щорічно в розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 "Прикінцевих положень" цього Закону
(згідно з додатками 6 та 7), які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з дня прийняття рішення про
призначення нової пенсії. Розрахунки
складаються на підставі відомостей
відділів з призначення пенсій органів
Пенсійного фонду, які подаються згідно
з додатком 8 до 1 січня поточного року та
протягом 10 днів з дня прийняття рішення
про призначення: нової пенсії.
Додаткові пенсії, доплати, надбавки та
підвищення призначені відповідно до
законодавства України, не включаються
до розміру фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій, що
підлягають відшкодуванню.
Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або
настання обставин, які впливають на
суму відшкодування, органи Пенсійного
фонду повідомляють про це підприємства
в місячний термін з моменту виникнення
цих обставин. Суми фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за період з дати призначення пенсії до
дати складання розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до ч. 2 "Прикінцевих
положень" Закону, сплачуються
одночасно із сплатою фактичних витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій
за перший поточний місяць.

Як вбачається з матеріалів справи,
розрахунки були належним чином
сформовані та направлені до
Відповідача.

Тобто, позивачем була дотримана
процедура щодо надіслання розрахунків
Відповідачеві на виплату та доставку
пенсій на пільгових умовах.

За таких обставин, з урахуванням
наведених вище норм права, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що у Публічного акціонерного
товариства «Український графіт» є
обов'язок щодо відшкодовувати
управлінню Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя фактичні витрати на виплату
та доставку пільгових пенсій за
спірний період пенсіонерам, яким
пенсія призначена у відповідності до п.
«а» ч.1 ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Таким чином, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо достатності підстав для
задоволення позовних вимог Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя, щодо правомірності
стягнення з Публічного акціонерного
товариства «Український графіт»
заборгованість в сумі 99143.90 грн.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
оскаржувана постанова Запорізького
окружного адміністративного суду від
13.05.2013 у справі є законною і
обґрунтованою, а підстави для її
скасування відсутні.

На підставі наведеного, керуючись, ст.
196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Український
графіт» - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 13.05.2013 у
справі № 808/2226/14- залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів шляхом подання
касаційної скарги.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко