Справа № 521/20337/13-а (2а/521/114/14)
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року
м. Київ К/800/36218/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.А.,

розглянула у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Одеської
міської ради на постанову
Малиновського районного суду м. Одеси
від 25.02.2014 року та постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10.06.2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Одеської міської ради (далі -
ОМР) про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до суду з
адміністративним позовом до ОМР про
скасування рішення № 3929-VI від 09.10.2013
року про надання дозволу громадянам на
розробку проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у м.
Одесі.

Постановою Малиновського районного
суду м. Одеси від 25.02.2014 року
адміністративний позов задоволено
повністю. Рішення Одеської міської
ради № 3929-VI від 09.10.2013 року скасовано.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 10.06.2014 року
постанову Малиновського районного
суду м. Одеси від 25.02.2014 року скасовано,
та прийнято нову постанову, якою позов
задоволено частково. Скасовано рішення
ОМР №3929-VI від 09.10.2013 року про надання
дозволу громадянам на розробку
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у м.Одесі в частині
відмови у наданні дозволу ОСОБА_3 на
розробку проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у м.
Одесі. В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій ОМР
подала до Вищого адміністративного
суду України касаційну скаргу у якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанції та прийняти
нове рішення, яким у позові відмовити.

Перевіривши і обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши
правильність застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що 13.07.2007 року позивач,
який має статус дитини війни, звернувся
з заявою до голови Одеської міської
ради, в якій просив виконати
першочерговий відвід земельних
ділянок для житлового індивідуального
будівництва на 0,1 Га, ведення
садівництва на 0,12 Га та ведення
городництва 0,12 Га., але йому було
відмовлено.

Як встановлено, позивач звертався до
суду з адміністративним позовом до ОМР,
виконкому ОМР, Голови ОМР, Управління
земельних ресурсів ОМР, про визнання
дій протиправними, зобов'язання
вчинити певні дії, відшкодування
моральної шкоди. Позовні вимоги
задоволено частково. Визнано дії
посадових осіб Управління земельних
ресурсів ОМР щодо розгляду заяви
позивача про проведення
першочергового відводу земельних
ділянок на підставі Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
протиправними. Зобов'язано Одеське
міське управління земельних ресурсів
ОМР в межах компетенції та у
відповідності до п.5 Положення «Про
Одеське міське управління земельних
ресурсів», затвердженого рішенням ОМР
№20-Y від 27.06.2006 року, підготувати
необхідні документи щодо звернення
позивача з заявою від 13.07.2007 року про
проведення першочергового відводу
земельних ділянок на підставі Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» та передати їх на розгляд ОМР.
Зобов'язано ОМР розглянути заяву
позивача від 13.07.2007 року про проведення
першочергового відводу земельних
ділянок на підставі Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
наданими Одеським міським управлінням
земельних ресурсів ОМР документами. В
задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Згідно з п.3 рішення ОМР від 09.10.2013 року
№3929-YI відмовлено в наданні дозволу
громадянам на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у м. Одесі, згідно з переліком
(додаток №2), в тому числі позивачу (п.55
Додатку №2 до рішення). У рішенні ОМР
посилалася на невідповідність заяв
ст.118 ЗК України, а саме: в клопотанні не
вказано площу земельної ділянки,
цільове призначення земельної ділянки,
відсутні графічні матеріали, на яких
зображено бажане місце розташування
земельної ділянки.

Вищезазначений перелік додатків та
необхідної інформації передбачено ч.6
ст.118 ЗК України в редакції, яка почала
діяти з 05.11.2009 року, але позивач вперше
звернувся із заявою про проведення
першочергового відводу земельних
ділянок 13.07.2007 року.

Тобто, на час спірних правовідносин
діяла ч.6 ст.118 ЗК України в редакції від
24.04.2007 року, зі змісту якої вбачається,
що громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
заяві зазначаються бажані розміри та
мета її використання.

Таким чином, закон, чинний на час
подання позивачем заяви, встановлював,
що для одержання безоплатно у
власність земельної ділянки позивач
повинен був подати до органу місцевого
самоврядування лише заяву, в якій
зазначити розміри земельної ділянки та
мету її використання, що також вірно
було встановлено судом першої
інстанції.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Враховуючи наведене, суд апеляційної
інстанції дійшов правильного висновку
про скасування рішення ОМР №3929-VI від
09.10.2013 року у частині відмови у наданні
дозволу ОСОБА_3 на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у м. Одесі, оскільки таке
рішення було прийняте з порушенням ч.6
ст.118 ЗК України.

Колегія суддів вважає, що касаційну
скаргу слід відхилити, оскільки
рішення суду апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують,
підстави для призначення справи до
розгляду в судовому засіданні
відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судом допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені статей 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
як підстави для зміни, скасування
судового рішення, залишення позовної
заяви без розгляду або закриття
провадження у справі.

Керуючись статтями 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Одеської міської ради
відхилити, постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10.06.2014 року у цій справі залишити
без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: