Справа № 804/9120/14
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 р. Справа № 804/9120/14 Суддя
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Дєєв М.В.,
одноособово розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку

«Приватбанк»

до
Управління Пенсійного фонду України в
Жидачівському районі
Львівської області

про
скасування рішення та визнання
неправомірними дій, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «Приватбанк»
звернувся до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Жидачівському районі Львівської
області про визнання протиправним та
скасування рішення № 5 від 27.01.2014 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що винесене Управлінням
Пенсійного фонду України в
Жидачівському районі Львівської
області рішення про застосування
фінансових санкцій за несвоєчасне
повернення на банківські рахунки
органів Пенсійного фонду сум коштів не
використаних для здійснення пенсійних
виплат є необґрунтованим та
протиправним, у зв'язку з чим, воно
підлягає скасуванню.

Представник позивача проти розгляду
справи в порядку письмового
провадження не заперечував.

Відповідач, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, явку свого
представника у судове засідання не
забезпечив, надіслав суду клопотання
про розгляд справи без його участі та
письмові заперечення, у яких зазначено,
що оскаржуване рішення є повністю
обґрунтованим, виявлені порушення
відповідають дійсним обставинам та
висновок про них зроблений у
відповідності до чинного
законодавства України

Враховуючи те, що для участі у судовому
засіданні прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, при цьому,
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених ст. 128
КАС України не встановлено, відповідно
до ч. 6 зазначеної статті справу
розглянуто в порядку письмового
провадження.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини справи, на яких ґрунтується
адміністративний позов, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає позовні вимоги такими,
що підлягають частковому задоволенню,
з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 23.12.2013
року по 24.12.2013 року, відповідно до плану
роботи УПФУ в Жидачівському районі
Львівської області, на підставі
направлення від 23.12.2013 року № 6588/03-44,
посадовими особами відповідача
проведено перевірку своєчасності
зарахування сум пенсій та грошової
допомоги за його письмовими вимогами і
правильності виплат пенсій через
поточні рахунки пенсіонерів
(довготривале не зняття коштів з
поточного рахунку та виплата пенсій по
дорученнях більше року) у ЗГРУ КБ
«Приватбанк» за період з 01.06.2013 року по
30.11.2013 року, про що складено акт № 24 від
24.12.2013 року.

Згідно висновків акту перевірки
відповідачем виявлено, зокрема,
порушення вимог ч. 11 ст. 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», а саме,
несвоєчасне повернення на рахунок
фонду коштів померлого пенсіонера
ОСОБА_1

На підставі висновків акту перевірки
відповідачем винесено рішення № 5 від
27.01.2014 року про застосування фінансових
санкцій за несвоєчасне повернення на
банківські рахунки органів Пенсійного
фонду сум коштів не використаних для
здійснення пенсійних виплат, яким
накладено на позивача штраф в сумі 994
грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням
позивач подавав скарги до Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області та Пенсійного фонду
України, рішеннями останніх (№ 4079/06-25
від 10.04.2014 року та № 11970/09-10 від 06.05.2014
року), скарги позивача були залишені
без розгляду.

Суд вважає оскаржуване рішення
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню, з огляду на наступне.

Правовідносини, які виникли між
сторонами по даній справі регулюються
нормами Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до ч.11 ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», виконавчими
органами Пенсійного фонду за
несвоєчасну виплату і доставку сум
пенсійних виплат одержувачам або
несвоєчасне зарахування їх на
банківські рахунки пенсіонерів, або
несвоєчасне повернення на банківські
рахунки виконавчих органів Пенсійного
фонду чи Накопичувального фонду сум
коштів, не використаних для здійснення
пенсійних виплат, за умови своєчасного
і в повному обсязі їх фінансування, на
організації, у тому числі банки, які
здійснюють виплату і доставку пенсій,
накладається штраф у розмірі своєчасно
не виплачених, не доставлених чи не
зарахованих або своєчасно не
повернених сум пенсійних виплат.

Питання виплати пенсій та грошової
допомоги, що нараховуються відповідно
органами Пенсійного фонду та органами
праці та соціального захисту
населення, в установах уповноважених
банків регулюється Порядком виплати
пенсій та грошової допомоги за згодою
пенсіонерів та одержувачів допомоги
через їх поточні рахунки у банках,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 30 серпня 1999 року
№ 1596.

Згідно п.20 вищевказаного Порядку не
зараховані суми пенсій та грошової
допомоги не пізніше наступного
операційного дня після надходження
коштів повертаються уповноваженим
банком органам праці та соціального
захисту населення або органам
Пенсійного фонду. При цьому робиться
відповідна позначка на другому
примірнику списків та описів до них.

Частиною 3 п.20 Порядку визначено, що
виплати пенсій та грошової допомоги за
згодою пенсіонерів та одержувачів
допомоги через їх поточні рахунки у
банках, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 1596 ,
встановлює підстави для не зарахування
сум пенсій та грошової допомоги.
Зокрема, такими являються:
невідповідності будь-яких реквізитів,
зазначених у списках, даним поточного
рахунку одержувача пенсії та грошової
допомоги; наявності даних про смерть
одержувача; закриття поточного
рахунку; письмової вимоги органу праці
та соціального захисту населення.

Зазначені вище підстави в даному
випадку були відсутні.

Крім того, судом встановлено та не
заперечується відповідачем те, що лист
відповідача №5027/03-44 від 19.09.2012 року з
повідомленням про смерть пенсіонера
надійшов до банку 26.09.2013 року, що
підтверджується відповідним штампом
вхідної кореспонденції, в той час як
пенсійні кошти для виплати було
профінансовано 23.09.2013 року та
одночасно зараховано на поточний
рахунок одержувача.

У відповідності до приписів статей 1066,
1067 Цивільного кодексу України
правовідносини між банком та клієнтом
регулюються договором банківського
рахунку; за договором банківського
рахунку банк зобов'язується приймати і
зараховувати на рахунок, відкритий
клієнтові (володільцеві рахунка),
грошові кошти, що йому надходять,
виконувати розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Згідно ст.2 Закону України «Про банки та
банківську діяльність» банківськими
рахунками є рахунки, на яких
обліковуються власні кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України
«Про банки і банківську діяльність»
відносини банку з клієнтом регулюються
законодавством України,
нормативно-правовими актами
Національного банку України та угодами
(договорами) між клієнтом та банком.

В силу п. 1.4 постанови НБУ № 22 від
21.01.2004р. «Про затвердження Інструкції
про безготівкові розрахунки в Україні
в національній валюті» власником
рахунку в банку є особа, яка відкриває
рахунок у банку і має право
розпоряджатися коштами на ньому.

За змістом п.п. 1.3, 1.39, ст. 1, пункту 7.1.2 ст.
7 та ст. 30 Закону України «Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні»,
гроші, переказані платником
отримувачу, з моменту їх зарахування на
рахунок переходять у власність
отримувача; примусовим списанням є
списання коштів, що здійснюється
стягувачем без згоди платника на
підставі встановлених законом
виконавчих документів у випадках,
передбачених законом; банк на
договірній основі повинен здійснювати
зберігання коштів, проводити
розрахунково-касові операції за
допомогою платіжних інструментів
відповідно до умов договору та вимог
законодавства України.

Питання про суми страхового
відшкодування (виплат), зараховані на
поточний рахунок їх одержувача після
дня його смерті, разом з нарахованими
на них відсотками, вирішується
відповідно до чинного законодавства
України.

Отже, висновки позивача про те, що
відповідач порушив норми діючого
законодавства є безпідставними, не
підтвердженими фактичними обставинами
справи.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доказів, які б спростували доводи
позивача, відповідач суду не надав. З
огляду на вищевикладене, суд доходить
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 71, 72, 128,158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «Приватбанк» - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати
рішення № 5 від 27.01.2014 року, винесене
Управлінням Пенсійного фонду України в
Жидачівському районі Львівської
області.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги в порядку,
встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 186 КАС України.

Суддя (підпис) Постанова
не набрала законної сили станом на
01.10.2014 року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді М.В. Дєєв
М.В.Дєєв Т.С.Журавель