Справа № 2а-817/10/2670
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 грудня 2014 року № 2а-817/10/2670

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії:

головуючого судді - Добрівської Н.А.,
суддів: Клочкової Н.В., Скочок Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2доМіністерства фінансів
Українипрозобов'язання вчинити певні
дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2008 року позивачі звернулись
до суду із вказаним позовом, в якому
просили зобов'язати Міністерство
фінансів України виділити кошти на
виготовлення нагрудних знаків
ветеранам війни і зобов'язати
Міністерство праці та соціальної
політики України видати їм нагрудний
знак «Ветеран війни-учасник війни» і
встановити, що постанова Кабінету
Міністрів України №183 від 12.03.2008 року є
такою, що не відповідає акту вищої
юридичної сили, а також визнати пункт 1
цієї постанови незаконним і
протиправним та стягнути на користь
позивачів в солідарному порядку 1859,00
грн. і зобов'язати Комітет Верховної
Ради України внести зміни до Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів».

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 15
грудня 2010 року, яку залишено без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 жовтня 2008
року, позов задоволено частково.
Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Токмацької міської ради Запорізької
області видати ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3
нагрудний знак «Ветеран війни-учасник
війни». В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 10 липня 2014 року касаційні
скарги Управління праці та соціального
захисту населення Токмацької міської
ради Запорізької області і ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3,
ОСОБА_1 і ОСОБА_2, задоволено частково.
Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 15 грудня 2010 року і
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 жовтня 2008
року в частині позовних вимог щодо
зобов'язання Міністерства фінансів
України виділити кошти на виготовлення
нагрудних знаків «Ветеран
війни-учасник війни» та зобов'язання
Управління праці та соціального
захисту населення Токмацької міської
ради видати позивачам нагрудний знак
«Ветеран війни - учасник війни»
скасовано і справу в цій частині
направлено до суду першої інстанції на
новий розгляд. В решті рішення судів
попередніх інстанцій залишено без
змін.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 06 серпня 2014 року
дану справу в наведеній частині
прийнято до провадження і призначено
попереднє судове засідання.

14 серпня 2014 року попереднє судове
засідання відкладено на 21 серпня 2014
року у зв'язку з неявкою учасників
процесу.

18 серпня 2014 року до суду надійшла
письмова заява позивачів про
здійснення розгляду справи в порядку
письмового провадження без їх участі.

За наслідками проведення попереднього
судового засідання ухвалою судді
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 21 серпня 2014 року
закінчено підготовче провадження у
справі та призначено до розгляду в
судове засідання на 24 вересня 2014 року.
Вказаною ухвалою суд з урахуванням
висновків Вищого адміністративного
суду України про необхідність
дослідження вимоги позивачів щодо
зобов'язання Міністерства фінансів
України виділити кошти на виготовлення
нагрудних знаків «Ветеран війни -
учасник війни», було зобов'язано
Міністерство фінансів України надати
письмові пояснення по суті заявлених
до нього вимог з урахуванням висновків
Вищого адміністративного суду України,
закріплених в ухвалі від 10 липня 2014
року.

В призначене на 24 вересня 2014 року
судове засідання належним чином
повідомлені про день, час і місце
розгляду справи позивачі і
уповноважені відповідачами
представники не з'явились. Від
позивачів 18 серпня 2014 року надійшла
письмова заява про здійснення розгляду
справи у їх відсутність в порядку
письмового провадження. Аналогічне
клопотання заявлено відповідачем-2 у
письмових запереченнях проти позову,
що надійшли до суду 22 вересня 2014 року.

Відповідач-1, судова повістка яким була
отримана 26 серпня 2014 року, явку
уповноваженого представника в судове
засідання не забезпечив, причини
неявки суду не повідомив, витребувані
судом письмові пояснення суду не надав.

Згідно частини 6 статті 128 КАС України,
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи неявку в судове засідання
позивачів і представника відповідача-2,
від яких надійшли клопотання про
розгляд справи у їх відсутність, а
також зважаючи на відсутність потреби
заслухати свідка або експерта у даній
справі, колегія з урахуванням положень
ч.6 ст.128 КАС України дійшла висновку про
можливість перейти до розгляду справи
в порядку письмового провадження.

Разом з тим, у відповідності до
положень, закріплених в частинах 2, 4
статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову; суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі.

З огляду на викладене ухвалою суду від
24.09.2014 року суд перейшов до розгляду
адміністративної справи №2а-817/10/2670 за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Міністерства фінансів України,
Управління праці та соціального
захисту населення Токмацької міської
ради про зобов'язання вчинити певні дії
- в порядку письмового провадження та
зобов'язав Міністерство фінансів
України надати письмові пояснення по
суті заявлених до нього вимог щодо
зобов'язання Міністерства фінансів
України виділити кошти на виготовлення
нагрудних знаків «Ветеран війни -
учасник війни» з наданням належних і
допустимих доказів в підтвердження
викладених у поясненнях обставин (в
разі їх наявності).

Станом на час постановлення даної
ухвали від Міністерства фінансів
України витребувані судом документи не
надані.

Ухвалою суду від 17 грудня 2014 року з
урахуванням ухвали суду касаційної
інстанції на підставі п.4 ч.1 ст.157
Кодексу адміністративного судочинства
України закрито провадження у справі
№2а-817/10/2670 в частині вимог ОСОБА_3,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про зобов'язання
Управління праці та соціального
захисту населення Токмацької міської
ради видати їй нагрудний знак «Ветеран
війни - учасник війни», а також в
частині вимог ОСОБА_3 про зобов'язання
Міністерства фінансів України
виділити кошти на виготовлення
нагрудних знаків «Ветеран
війни-учасник війни».

З огляду на зазначене предметом
розгляду в даній справі є вимоги ОСОБА_1
та ОСОБА_2 до Міністерства фінансів
України виділити кошти на виготовлення
нагрудних знаків «Ветеран
війни-учасник війни».

Даючи правову оцінку встановленим у
справі обставинам з урахуванням
наявних в матеріалах справи доказів,
суд зважає на наступне.

На час звернення позивачів до суду із
даним позовом порядок використання у
2008 році коштів, передбачених у
державному бюджеті для виготовлення
бланків посвідчень та нагрудних
знаків, що видаються в системі
соціального захисту визначався
постановою Кабінету Міністрів України
від 19 березня 2008 р. №205, якою було
установлено, що використання у 2008 році
коштів, передбачених у державному
бюджеті для виготовлення бланків
посвідчень та нагрудних знаків, що
видаються в системі соціального
захисту, за програмою «Виготовлення
бланків посвідчень та нагрудних знаків
для системи соціального захисту»,
здійснюється відповідно до Порядку,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 31 січня 2007 р. №75.

Аналогічне положення було закріплено і
в постанові Уряду від 18 лютого 2009 р. №112,
однак із застереженням про
необхідність врахування того, що
закупівля товарів, робіт і послуг за
рахунок державних коштів здійснюється
Міністерством праці та соціальної
політики згідно із законодавством у
межах бюджетних призначень відповідно
до потреби, визначеної регіональними
органами праці та соціального захисту
населення за формою, що затверджується
зазначеним Міністерством. Під час
визначення потреби у бланках
посвідчень та нагрудних знаках, що
видаються в системі соціального
захисту, враховується їх залишок, що
утворився на початок поточного року.

Розподіл цих коштів за напрямками
використання у межах програми
здійснюється Міністерством праці та
соціальної політики України, як
головним розпорядником коштів.

Питання забезпечення нагрудними
знаками відповідних категорій
громадян повинно вирішуватися
Міністерством праці та соціальної
політики України в межах бюджетних
призначень відповідного року.

Відповідно до Конституції України
затвердження Державного бюджету
України, внесення змін до нього
належить до виключних повноважень
Верховної Ради України; Державний
бюджет України встановлюється
виключно законом України; виключно
законом про Державний бюджет України
визначаються будь-які видатки держави
на загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків,
прийняття законів належить до
повноважень Верховної Ради України -
парламенту, який є єдиним органом
законодавчої влади в Україні (стаття 75,
пункти 3 і 4 частини першої статті 85,
стаття 91, пункт 1 частини другої статті
92, частина друга статті 95).

За чинним Бюджетним кодексом України,
що визначає засади бюджетної системи
України, головні розпорядники коштів
Державного бюджету України
затверджуються законом про Державний
бюджет України шляхом встановлення їм
бюджетних призначень (частина друга
статті 22).

Тож, відповідно до конституційних
повноважень право затверджувати
Державний бюджет України, в тому числі
головних розпорядників його коштів
шляхом встановлення їм бюджетних
призначень, належить до законодавчих
повноважень парламенту, а отже,
наділення Уряду України правом
затверджувати головних розпорядників
коштів Державного бюджету України є не
чим іншим, як делегуванням парламентом
законодавчої функції Кабінету
Міністрів України. Як установлено
Конституційним Судом України, «права
делегування законодавчої функції
парламентом іншому органу влади
Конституцією України не передбачено»,
«делегування законодавчої функції
парламентом іншому органу влади
порушує вимоги Основного Закону
України, згідно з яким органи
законодавчої, виконавчої та судової
влади здійснюють свої повноваження у
встановлених цією Конституцією у межах
і відповідно до законів України
(частина друга статті 6), а органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України (частина друга статті 19)»
(підпункт 3.3 пункту 3 мотивувальної
частини Рішення Конституційного Суду
України від 9 жовтня 2008 року №22-рп/2008,
пункт 5 мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 23
червня 2009 року №15-рп/2009).

Згідно з Положенням про Міністерство
фінансів України, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2006 року №1837, Міністерство
фінансів України є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується та координується
Кабінетом Міністрів України і основним
його завданням є розроблення і
проведення єдиної державної
фінансової, бюджетної, податкової
політики та розроблення проекту
Державного бюджету України.

Згідно зі статтею 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише ;на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

При цьому, відповідно до статті 6
Конституції України органи
законодавчої, виконавчої та судової
влади здійснюють свої повноваження у
встановлених цією Конституцією межах і
відповідно до законів України.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Пунктом 12 статті 92 Основного закону
України встановлено, що виключно
законами України визначаються
організація і діяльність органів
виконавчої влади, основи державної
служби, організації державної
статистики та інформатики.

При цьому, Конституція України не
передбачає право центральних органів
виконавчої влади застосовувати
аналогію права або закону при
вирішенні будь-яких питань, що належать
до їх компетенції, а вимагає діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами.

З огляду на наведені норми
законодавства колегія суддів
приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1
та ОСОБА_2 до Міністерства фінансів
України виділити кошти на виготовлення
нагрудних знаків «Ветеран
війни-учасник війни», які мотивовані
тим, що відповідач не перевіряє
обґрунтованість і законність наданих
Міністерством праці та соціальної
політики України розрахунків, що
призводить до щорічних порушень
державою конституційних прав
ветеранів війни, є безпідставними і
такими, що не ґрунтуються на нормах
чинного законодавства, яким
регулюються спірні правовідносини.

Враховуючи викладене, суд не вбачає
підстав для задоволення вказаних вимог
позивачів.

Керуючись ст.ст.69-71, 94, ч.6 ст.128,
ст.ст.158-163, 167, 254 КАС України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
Міністерства фінансів України про
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили у
порядку, встановленому в ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду в
порядку та строки, визначені ст. ст. 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Н.А. Добрівська

Судді:
Н.В. Клочкова

Т.О. Скочок