Справа № 2а-10402/09/2270/11
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

10 грудня 2014 року м. Київ
В/800/5331/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Маринчак Н.Є.,
Приходько І.В., Рибченко А.О.,

розглянувши заяву
Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області (далі -
Кам'янець-Подільська ОДПІ) про перегляд
Верховним Судом України

ухвали Вищого адміністративного суду
України від 04.09.2014

у справі № 2а-10402/09/2270/11

за позовом відкритого акціонерного
товариства «Подільські товтри»

до Кам'янець-Подільської ОДПІ

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Хмельницького
окружного адміністративного суду від
07.05.2010, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 01.11.2011,
позов задоволено; оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
скасовано.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 04.09.2014 зазначені
судові акти попередніх інстанцій у
справі залишено без змін.

Відповідач звернувся із заявою
про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 04.09.2014, в якій просить її
скасувати та прийняти нове рішення по
суті спору, мотивуючи свої вимоги
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права (зокрема,
підпунктів 1.20.2, 1.20.8 пункту 1.20 статті 1
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств»), внаслідок чого
ухвалені різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Як доказ неоднакового
правозастосування заявником подано
ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 18.10.2007 у справі № 8а/251-3414.

Розглянувши заяву про перегляд
ухвали суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
враховуючи таке.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС) заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах може
бути подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У пункті 4 постанови пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 № 2 «Про судову практику
застосування статей 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України» передбачено, що ухвалення
різних за змістом судових рішень
матиме місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

При вирішенні питання допуску
справи до провадження Верховного Суду
України враховується сукупність всіх
наявних складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Колегія суддів не розцінює як
доказ неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах рішення Вищого
адміністративного суду України, на які
посилається заявник.

Адже, як вбачається зі змісту
ухвали від 04.09.2014, про перегляд якої
подано заяву, у прийнятті цього рішення
Вищий адміністративний суд України
послався на недотримання податковим
органом процедури донарахування
податкових зобов'язань внаслідок
застосування звичайних цін, яка
передбачає звернення податкової
інспекції до суду з позовом про
стягнення з платником донарахованої
суми в доход відповідного бюджету;
також касаційний суд зазначив про
відсутність доказів наявності ознак
пов'язаних осіб у правовідносинах
платника зі спірними контрагентами.

У той же час в основу прийняття ухвали
від 18.10.2007 у справі № 8а/251-3414 (на яку
посилається заявник на підтвердження
існування підстави у розумінні пункту 1
статті 237 КАС) касаційним судом
покладено висновок про доведеність
податковим органом факту завищення
платником витрат при виплаті
комісійної винагороди пов'язаній особі
внаслідок виплати цієї винагороди у
розмірі вищому, ніж був встановлений у
той самий період в аналогічних
договорах платника з непов'язаними
особами.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, а свідчать про різні
обставини справ, що виключає
подібність спірних правовідносин.

З огляду на викладене відсутні
підстави для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 236-240 КАС, Вищий
адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Кам'янець-Подільській
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області у
допуску справи № 2а-10402/09/2270/11 до
провадження Верховного Суду України.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова Н.Є. Маринчак І.В.
Приходько А.О. Рибченко