Справа № 2а-12570/11/2670
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/42117/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 19 жовтня 2011 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 7 червня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві,
Оболонського районного управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві про
поновлення на роботі та скасування
наказів,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2011 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом до
відповідачів. Просив скасувати накази
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві
№ 267 від 27 липня 2011 в частині
притягнення його до дисциплінарної
відповідальності та № 472 о/с від 10
серпня 2011 року в частині звільнення з
органів внутрішніх справ за п. 64 «є» (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів УРСР №
114 від 29 липня 1991 року (далі - Положення),
поновити його на посаді старшого
оперуповноваженого відділу по
боротьбі з незаконним обігом
наркотичних засобів з виплатою
середньомісячного заробітку за час
вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що
його звільнення відбулося з порушенням
положень Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України та
Інструкції про порядок проведення
службових розслідувань в органах
внутрішніх справ України, затвердженої
наказом Міністерства внутрішніх справ
України № 552 від 6 грудня 1991 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 19
жовтня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 7 червня 2012
року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ставиться питання
про скасування судових рішень судів
першої та апеляційної інстанцій з
підстав порушення норм матеріального
та процесуального права та ухвалення
нового судового рішення про
задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі в межах, встановлених
ст. 220 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач з серпня 2007
року проходив службу в органах
внутрішніх справ, та з листопада 2009
року займав посаду старшого
оперуповноваженого відділу по
боротьбі з незаконним обігом
наркотичних засобів Оболонського
районного управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві.

Наказом Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві № 267 від 27 липня 2011 року
«Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності старшого лейтенанта
міліції ОСОБА_4.» за вчинення
дисциплінарного проступку, що
виразився у невиході на службу без
поважних причин з 21 по 23 червня 2011 року,
на позивача накладено дисциплінарне
стягнення у вигляді звільнення з
органів внутрішніх справ.

Вказаний наказ виконано шляхом видачі
наказу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві № 472 о/с від 10 серпня 2011 року,
яким ОСОБА_4 звільнено із займаної
посади за п. «є» ст. 64 (за порушення
дисципліни) Положення з 1 серпня
2011 року.

Підставою для видання наказів про
звільнення позивача став висновок
службового розслідування,
затверджений 27 липня 2011 року, в ході
якого встановлено факт вчинення
позивачем дисциплінарного проступку,
що виразився у невиході на службу без
поважних причин з 21 червня 2011 року по 23
червня 2011 року.

На час звільнення позивач мав 3 незняті
дисциплінарні стягнення, а саме:
зауваження, оголошене згідно наказу
Оболонського районного управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві від
7 жовтня 2010 року № 424, догану - згідно
наказу Оболонського районного
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві від 14 жовтня 2010 року № 437,
сувору догану - згідно наказу
Оболонського районного управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві від
8 листопада 2011 року № 52.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що звільнення позивача є правомірним,
оскільки службовим розслідуванням
встановлено факт вчинення позивачем
дисциплінарного проступку, порядок
звільнення дотримано. При цьому суди
відхилили доводи позивача про
поважність причин його відсутності на
службі з 21 червня 2011 року по 23 червня 2011
року, оскільки згідно наданої ним
відповідачу довідки ОСОБА_4 21 червня 2011
року з 09 год. 30 хв. до 10 год. 15 хв.
знаходився на прийомі у лікаря
стоматолога-хірурга, отримав необхідну
допомогу та йому рекомендовано
звільнення від роботи 3 21 червня 2011 року
по 23 червня 2011 року. Однак, згідно п. 1.5.2
Інструкції про порядок видачі
документів, що засвідчують тимчасову
непрацездатність, затвердженої
наказом Міністерства охорони здоров'я
України від 13 листопада 2001 року № 455,
лікарі, зокрема, зубопротезних
поліклінік (відділень), приватних
закладів охорони здоров'я, приватні
лікарі (фізичні особи-суб'єкти
підприємницької діяльності) не мають
права видачі листків непрацездатності.
Тому довідка Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стоматологічна
поліклініка № 3» лише підтверджує факт
отримання позивачем послуг лікаря
стоматолога-хірурга в період з 09 год. 30
хв. до 10 год. 15 хв. 21 червня 2011 року, але
не звільняє від виконання службових
обов'язків та не свідчить про тимчасову
непрацездатність в період з 21 червня 2011
року по 23 червня 2011 року. А листок
непрацездатності позивачу видано лише
з 24 червня 2011 року по 8 липня 2011 року.

Порядок проходження служби особами
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, їх права та
обов'язки визначені Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ Української РСР,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України № 114 від 29 липня 1991
року.

Відповідно до п. «є» ст. 64 Положення
середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в запас (з постановкою на
військовий облік) за порушення
дисципліни.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України»
дисциплінарний проступок - невиконання
чи неналежне виконання особою рядового
або начальницького складу службової
дисципліни.

Частиною 1 ст. 5 цього ж Закону
передбачено, що за вчинення
дисциплінарних проступків особи
рядового і начальницького складу
несуть дисциплінарну відповідальність
згідно з цим Статутом.

Статтею 7 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» передбачено,
що службова дисципліна базується на
високій свідомості та зобов'язує кожну
особу рядового і начальницького
складу, зокрема, дотримуватися
законодавства, неухильно виконувати
вимоги Присяги працівника органів
внутрішніх справ України, статутів і
наказів начальників.

Виходячи зі змісту ст. 12 Закону України
«Про Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» на осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 14 цього ж Закону при
визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо. Звільнення осіб
рядового і начальницького складу з
органів внутрішніх справ як вид
стягнення є крайнім заходом
дисциплінарного впливу.

Згідно ч. 5 ст. 18 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» такі
дисциплінарні стягнення, як звільнення
з посади, пониження в спеціальному
званні та звільнення з органів
внутрішніх справ, вважаються
виконаними після видання наказу по
особовому складу.

Враховуючи вищенаведене, суди
попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про
правомірність дій відповідача при
звільненні позивача з органів
внутрішніх справ на підставі п. 64 «є»
(за порушення дисципліни) Положення,
оскільки факт вчинення позивачем
дисциплінарного проступку доведено,
звільнення проведено з дотриманням
вимог статей 14, 18 Закону України «Про
дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України».

Згідно частини 1 статті 220 КАС України
суд касаційної інстанції не може
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу,
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про
незаконність судового рішення,
порушення норм матеріального та
процесуального права безпідставні, не
ґрунтуються на доказах та матеріалах
справи.

Тому колегія суддів, перевіривши у
межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 19
жовтня 2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 7 червня 2012 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк