Справа № 813/8723/13-а
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року м. Київ
К/800/57095/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів:
Гончар Л.Я., Кравцова О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами касаційну скаргу
Державної екологічної інспекції у
Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду 16
жовтня 2014 року

у справі № 876/4129/14

за позовом Державної екологічної
інспекції у Львівській області

до Львівського міського
комунального підприємства
«Львівводоканал»

про зобов'язання
вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2013 року Державна
екологічна інспекція у Львівській
області (далі по тексту - Інспекція)
звернулася до Львівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Львівського міського комунального
підприємства «Львівводоканал» (далі по
тексту - ЛМКП «Львівводоканал») про (з
урахуванням уточнених позовних вимог)
зобов'язання допустити працівників до
проведення планової перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 10.02.2014,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду 16
жовтня 2014, у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
Інспекція оскаржила їх у касаційному
порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив
скасувати вказані судові акти з
мотивів порушення названими судами
норм матеріального та процесуального
права, прийняти нове рішення - про
задоволення позову.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, установленому пунктом 1
частини першої статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно з частиною другою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи і правильність
застосування судами норм
процесуального та матеріального права,
судова колегія дійшла висновку про те,
що касаційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, відповідно до Плану заходів
з виконання покладених на Державну
екологічну інспекцію у Львівській
області завдань на 3 квартал 2013 року
заплановано проведення перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства ЛМКП «Львівводоканал».

Керівнику ЛМКП «Львівводоканал» 04.09.2013
скеровано повідомлення (лист № 10-1093)
про проведення планової перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства у термін з 27.09.2013 по
17.10.2013.

Інспекцією 26.09.2013 видано наказ № 650-і/п
про проведення планових перевірок,
яким передбачено провести планову
перевірку дотримання вимог
природоохоронного законодавства ЛМКП
«Львівводоканал».

На підставі даного наказу було видано
направлення № 1996 на проведення
планової перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства
відповідача у термін з 27.09.2013 по 17.10.2013.

Старші державні інспектори з охорони
навколишнього природного середовища у
Львівській області Ігнатович О.І.,
Карпин М.С., Боднарчук Т.В., Ткачук О.В.,
Думас П.А., Бірецький В.Л., Поставка Б.В.,
Красілич О.Д., Джигирей В.О., Джура С.М.,
Гладун М.В., Мицюк О.В. прибули 27.09.2013 на
місце розташування суб'єкта
господарювання ЛМКП «Львівводоканал».
У журнал реєстрації перевірок, що
ведеться на підприємстві, було внесено
запис про реєстрацію на проведення
планового заходу зі здійснення
державного нагляду (контролю).

Директору ЛМКП «Львівводоканал»
листом від 27.09.2013 № 04-8848, із додатком на
13 аркушах, було надано перелік основних
питань для здійснення планових заходів
державного нагляду (контролю).

Також, було скеровано запити від 02.10.2013
№ 04-9022 та від 09.10.2013 № 04-9154 щодо надання
відповідної документації та
інформації необхідної для проведення
перевірки.

Контролюючим органом 10.10.2013 складено
акт № 96.1.3. про недопущення на об'єкт для
проведення перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства, у
якому зазначено, що держінспекторів не
було допущено до перевірки
відповідача, а працівники ЛМКП
«Львівводоканал» інформацію та
матеріали зазначені в листі-вимозі не
надали, у своїх поясненнях
зобов'язувалися надати документи до
17.10.2013.

Інспекцією 14.10.2013 повторно складено акт
№ 97.1.3 про недопущення на об'єкт для
проведення перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства, у
якому зазначено, що держінспекторів не
було допущено до перевірки
відповідача; працівники ЛМКП
«Львівводоканал» інформацію та
матеріали вказані в листі-вимозі не
надали, у своїх поясненнях
зобов'язувалися надати дані документи
до 17.10.2013.

Держінспекторами 17.10.2013 року повторно
складено акт № 98.1.3 про недопущення на
об'єкт для проведення перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства, у якому зазначено, що
інспекторів не було допущено до
перевірки відповідача; працівники ЛМКП
«Львівводоканал» не надали необхідні
для проведення перевірки документи та
належно завіренні копії документів, що
регламентують використання природних
ресурсів та визначають вплив на
довкілля.

ЛМКП «Львівводоканал» подало
заперечення на Акт про недопущення на
об'єкт для проведення перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства від 17.10.2013 № 98.1.3, які були
отримані Інспекцією 24.10.2013.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що ЛМКП
«Львівводоканал» допустив до
перевірки держінспекторів, що
підтверджується записами в Журналі
реєстрації перевірок та зазначив, що
відповідачем, на виконання вимог
Інспекції двома супровідними листами
направлялись запитувальні матеріали.
Також відповідачем здійснено заходи
щодо отримання у встановленому порядку
дозволу на спеціальне
водокористування, проте, такий не було
отримано вчасно з незалежних від
відповідача причин. Отже, подані
Інспекцією докази не підтверджують
обставин, на які позивач посилається в
обґрунтування позовних вимог.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з таким обґрунтованими
висновками судів попередніх інстанцій
з огляду на таке.

Пунктом 3 Положення про Державну
екологічну інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 № 454/2011 Далі по тексту
- Положення № 454/2011) передбачено, що
основним завданням Державної
екологічної інспекції України ( далі -
Держекоінспекції України) є реалізація
державної політики зі здійснення
державного нагляду (контролю) за
додержанням вимог законодавства у
сфері охорони навколишнього
природного середовища, раціонального
використання, відтворення та охорони
природних ресурсів; додержанням режиму
територій та об'єктів
природно-заповідного фонду; за
екологічною та радіаційною безпекою (у
тому числі у пунктах пропуску через
державний кордон і в зоні діяльності
митниць призначення та відправлення)
під час імпорту, експорту та транзиту
вантажів і транспортних засобів;
біологічною і генетичною безпекою щодо
біологічних об'єктів природного
середовища при створенні, дослідженні
та практичному використанні генетично
модифікованих організмів (ГМО) у
відкритій системі; поводженням з
відходами (крім поводження з
радіоактивними відходами) і
небезпечними хімічними речовинами,
пестицидами та агрохімікатами.

Відповідно до пункту 6 Положення №
454/2011, Держекоінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право проводити перевірки з питань,
що належать до її компетенції, видавати
за їх результатами обов'язкові для
виконання приписи, розпорядження;
вживати в установленому порядку
заходів досудового врегулювання
спорів, виступати позивачем та
відповідачем у судах.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначають Законом України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі -
Закон № 877-V).

Відповідно до статті 1 Закону № 877-V,
державний нагляд (контроль) - це
діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища. Заходи
державного нагляду (контролю) - планові
та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Згідно з частиною четвертою статті 5
Закону № 877-V, органи державного нагляду
(контролю) здійснюють планові заходи з
державного нагляду (контролю) за умови
письмового повідомлення суб'єкта
господарювання про проведення
планового заходу не пізніш як за десять
днів до дня здійснення цього заходу.
Повідомлення повинно містити: дату
початку та дату закінчення здійснення
планового заходу; найменування
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи - підприємця,
щодо діяльності яких здійснюється
захід; найменування органу державного
нагляду (контролю). Повідомлення
надсилається рекомендованим листом чи
телефонограмою за рахунок коштів
органу державного нагляду (контролю)
або вручається особисто керівнику чи
уповноваженій особі суб'єкта
господарювання під розписку. Суб'єкт
господарювання має право не допускати
посадову особу органу державного
нагляду (контролю) до здійснення
планового заходу в разі неодержання
повідомлення про здійснення планового
заходу.

Стаття 11 Закону № 877-V передбачає, що
суб'єкт господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) зобов'язаний допускати
посадових осіб органу державного
нагляду (контролю) до здійснення
заходів державного нагляду за умови
дотримання порядку здійснення
державного нагляду (контролю)
передбаченого цим Законом.

Порядком організації та проведення
перевірок суб'єктів господарювання
щодо дотримання вимог
природоохоронного законодавства,
затвердженого наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 10.09.2008 № 464 (далі
- Порядок № 464), передбачено, що для
здійснення перевірки керівником
відповідно органу Держекоінспекції
або його заступником видається наказ
про проведення перевірки, який має
містити: найменування суб'єкта
господарювання, підстава перевірки та
предмет перевірки; період, за який буде
здійснюватись перевірка; визначення
виконавців перевірки із залученням, у
разі потреби, спеціалістів інших
органів виконавчої влади, підприємств,
установ, організацій (за погодженням з
їх керівниками). На підставі наказу
оформляється направлення на
проведення перевірки, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу Держекоінспекції (із
зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою
(п.2.2, п.2.3).

Відповідно до пунктів 3.2, 3.3 Порядку №
464, планова перевірка здійснюється
відповідно до квартального плану
діяльності органу Держекоінспекції і
проводиться за наказом органу
Держекоінспекції. Орган
Держекоінспекції не пізніше як за
десять днів до початку проведення
перевірки надсилає рекомендованим
листом чи телефонограмою за рахунок
коштів органу Держекоінспекції, або
вручає особисто посадовій особі
суб'єкта господарювання під розписку
повідомлення про проведення планової
перевірки. У повідомленні про
проведення планової перевірки
зазначається дата початку та
закінчення перевірки, найменування
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи - підприємця,
щодо діяльності яких здійснюється
перевірка, найменування органу
Держекоінспекції.

Пункт 4.10 Порядку № 464 зазначає, що в
разі, якщо державний інспектор не
допускається до проведення перевірки,
ним складається акт про відмову в
проведенні перевірки. В цьому акті
зазначаються посада, прізвище, ім'я, по
батькові особи керівника суб'єкта
господарювання або уповноваженої ним
особи, яку ознайомлено з актом та якій
вручено акт під розписку, або робиться
відмітка щодо відмови від ознайомлення
з актом та його отримання. У разі, якщо
керівник або уповноважена ним особа
суб'єкта господарювання відмовляється
від отримання акта про відмову
особисто, такий акт із зазначенням в
ньому реєстраційного номера
передається через канцелярію суб'єкта
господарювання або відправляється
рекомендованим листом.

Як установлено судами попередніх
інстанцій держінспектори прибули
27.09.2013 на місце розташування суб'єкта
господарювання ЛМКП «Львівводоканал»
та внесли до журналу проведення
перевірок запис про проведення
планового заходу за порядковим № 20.

На виконання вимог Інспекції, щодо
надання інформації на лист від 02.10.2013 №
04-9022, відповідачем листами від 09.10.2013 №
01-4751 та від 10.10.2013 № 01-4765/1 частково
надано витребувані матеріали та
інформацію і повідомлено, що іншу
інформацію буде надано в термін до
16.10.2013.

Крім того, листом від 10.10.2013 № 01-4765
відповідач повідомив контролюючий
орган про те, що ЛМКП «Львівводоканал»
19.09.2013 через Управління «Дозвільний
офіс» звернулося до Департаменту
екології та природних ресурсів
Львівської обласної державної
адміністрації за продовженням дозволу
на спеціальне водокористування, проте
відповіді в установлений строк ЛМКП
«Львівводоканал» не отримало. В
результаті чого, ЛМКП «Львівводоканал»
звернулося до Львівського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Департаменту екології та природних
ресурсів Львівської обласної
державної адміністрації.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що ЛМКП
«Львівводоканал» здійснено заходи
щодо отримання у встановленому порядку
дозволу на спеціальне
водокористування, проте, такий не було
отримано вчасно з незалежних від
відповідача причин.

Також, не є обґрунтованим посилання
Інспекції щодо недопуску посадових
осіб контролюючого органу до
перевірки, що виявилося у ненаданні
ЛМКП «Львівводоканал» усіх
запитуваних документів, оскільки
недопуск до перевірки полягає саме у
відмові в доступі до об'єкта перевірки
або відмові у наданні документів.
Водночас, факт допуску Інспекції до
об'єкта перевірки зафіксовано в
журналі проведення перевірок. Крім
того, часткове надання ЛМКП
«Львівводоканал» запитуваних
документів контролюючим органом не
заперечується.

Суд касаційної інстанції погоджується
з обґрунтованим висновком судів
попередніх інстанцій, що вимога
Державної екологічної інспекції у
Львівській області про зобов'язання
допустити працівників до проведення
планової перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства з
урахуванням фактичних обставин не
підлягає задоволенню.

Отже суди попередніх інстанцій дійшли
правильного висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Таким чином, доводи касаційної скарги
спростовуються вище переліченими
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування рішень судів попередніх
інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
екологічної інспекції у Львівській
області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду 16
жовтня 2014 року в цій справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.