Справа № 820/18765/14
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Харківського окружного
адміністративного суду Тітов О.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Ізюмської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу, -
Позивач, Ізюмська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, в якому
просить стягнути на користь бюджету
заборгованість по зобов'язанню
платника податків ФОП ОСОБА_1 перед
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку
як платник податків в Борівському
відділенні Ізюмської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області. На теперішній час
за відповідачем лічиться
заборгованість перед бюджетом у сумі
несплати в установлений строк
зобов'язань зі сплати єдиного податку з
фізичних осіб та з орендної плати за
земельні ділянки державної і
комунальної власності, самостійно
визначених платником податку у
деклараціях. Наведені обставини
свідчать про невиконання відповідачем
свого податкового обов'язку, щодо
сплати податків та зборів в строки та у
розмірах, встановлених Податковим
Представник Ізюмської об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області у
судове засідання не прибув, про час,
дату та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, через
канцелярію суду надав клопотання про
розгляд справи без його участі.
Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про час, дату та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, правом надати
заперечення не скористався.
Згідно ст. 35 КАС України відповідач є
належно повідомленим про дату, час та
місце судового засідання. Відповідач
відзив на позов не надав, правом участі
в судовому засіданні не скористався.
Враховуючи викладене, беручи до уваги,
що відповідач не прибув в судове
засідання, причин неприбуття суду не
повідомив, є належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, а позивач надав до
суду заяву про розгляд справи без його
участі, суд, на підставі ч. 6 ст. 128 КАС
України приходить до висновку про
можливість розгляду справи в
письмовому провадженні за наявними в
Дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
Відповідач, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 (код ДРФО НОМЕР_1) зареєстрований
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців та
перебуває на обліку як платник
податків в Борівському відділенні
Ізюмської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області з 22.04.2004 року, згідно довідки
від 31.10.2014 р. № 3400/10/20-14-25, що міститься в
матеріалах справи.
Згідно з п.п. 16.1.4. ст. 16 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.п. 36.1. ст. 36 Податкового
кодексу України податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи.
Як вбачається з матеріалів справи за
відповідачем рахується заборгованість
перед бюджетом зі сплати єдиного
податку з фізичних осіб у сумі 2398,00 грн.,
та земельному податку з фізичних осіб у
сумі 7739,48 грн., всього на загальну суму
Щодо підстав виникнення
заборгованості зі сплати єдиного
податку з фізичних осіб судом
встановлено наступне.
З матеріалів справи вбачається, що
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
знаходиться на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності за
другою групою платника єдиного
податку, згідно заяви про застосування
спрощеної системи оподаткування від
23.01.2012 року, відповідно до якої видами
діяльності відповідача є: роздрібна
торгівля в неспеціалізованих
магазинах переважно продовольчим
Відповідно до пункту 291.3 статті 291
Податкового кодексу України юридичні
особи або фізичні особи-підприємці
можуть самостійно обрати спрощену
систему оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
Відповідно до п. 299.1 ст. 299 ПКУ свідоцтво
платника єдиного податку видається
суб'єкту господарювання, який подав до
органу державної податкової служби
заяву щодо обрання або переходу на
спрощену систему оподаткування.
Пунктом 293.1 ст.293 ПКУ визначено, що
ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
Фіксовані ставки єдиного податку
відповідно до п.293.2 ст.293 ПКУ
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних
осіб-підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць: для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.
Судом встановлено, що відповідач подав
до Ізюмської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області заяву про застосування
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності, таким чином
погодився на сплату єдиного податку,
якою обрано ставку 20% єдиного податку.
Отже, таким чином розмір ставки єдиного
податку у 2014 році складає 243,60 грн.
Відповідно з абзацом 1 пункту 294.1 статті
294 Податкового кодексу України
податковим (звітним) періодом для
платників єдиного податку другої -
четвертої груп є календарний квартал.
Пунктом 294.2 статті 294 кодексу
встановлено, що податковий період
починається з першого числа першого
місяця податкового (звітного) періоду і
закінчується останнім календарним
днем останнього місяця податкового
Пунктом 295.1 статті 295 Податкового
кодексу України встановлено, що
платники єдиного податку першої та
другої групи сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
Відповідно до пункту 295.2 статті 295
Податкового кодексу України
нарахування авансових внесків для
платників єдиного податку першої та
другої груп здійснюється органами
державної податкової служби на
підставі заяви такого платника єдиного
податку щодо розміру обраної ставки
Відповідно до п. 300.1 ст. 300 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку несуть відповідальність
відповідно до цього Кодексу за
правильність обчислення, своєчасність
та повноту сплати сум єдиного податку,
а також за своєчасність подання
податкових декларацій.
Податковим кодексом України визначено,
що податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання (пп. 14.1.175 п. 14.1
З огляду на наведене, оскільки
податкове зобов'язання відповідача з
єдиного податку не було сплачене в
установлені строки, таке зобов'язання є
Таким чином, ФОП ОСОБА_1 має
заборгованість перед бюджетом по
сплаті єдиного податку за період
січень - вересень 2014 рік у сумі 2398,00 грн.,
що підтверджується даними облікової
Щодо підстав виникнення
заборгованості з орендної плати за
землю судом встановлено наступне.
Відповідно до п. 286.2 ст. 286 Податкового
кодексу України платники плати за
землю самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і не
пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем були подані до
Борівського відділення Ізюмської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області
податкові декларації з плати за землю:
Пунктом 54.1 ст. 54 Податкового кодексу
України визначено, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.
Відповідно до п.п. 56.11. ст. 56 Податкового
кодексу України не підлягає оскарженню
грошове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків.
Податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця (п. 287.3 ст. 287
Податкового кодексу України).
В порушення зазначеної норми та
відповідно до розрахунку, звітних і
облікових даних Ізюмської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області (відповідно до
даних облікової картки) відповідач має
узгоджені податкові зобов'язання по
орендній платі за землю, не сплачені у
встановлений строк за період
березень-грудень 2013 року, та
січень-жовтень 2014 року всього у сумі
З матеріалів справи, вбачається, що
Ізюмською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Харківській
області була сформована та направлена
на адресу відповідача податкова
вимога № 174-25 від 13.08.2014 року.
Зазначена податкова вимога була
надіслана відповідачу за адресою,
внесеною до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, та отримана, згідно
поштового повідомлення про вручення,
особисто відповідачем.
Сторонами доказів щодо оскарження та
скасування вказаної податкової вимоги
до суду не подано.
Аналізуючи приписи п.59.5 ст.59
Податкового кодексу України, суд
доходить висновку, що податковий орган
має обов'язок скласти податкову вимогу
і направити цей документ на адресу
платника податків за фактом виникнення
податкового боргу, тобто у випадку
невиконання податкового обов'язку
платником податків, котрий до цього не
мав заборгованості перед Державним
бюджетом України. В разі збільшення
податкового боргу (тобто у випадку
продовження існування податкового
боргу після направлення податкової
вимоги за правилами Податкового
кодексу України і зростання розміру
невиконаного податкового обов'язку)
підстав для формування податковим
органом нових податкових вимог на так
звану "новоутворену суму податкового
боргу " і направлення таких вимог на
адресу платника податків не має,
оскільки п.59.5 ст.59 Податкового кодексу
України передбачено, що у разі коли у
платника податків, якому надіслано
(вручено) податкову вимогу, сума
податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.
З матеріалів справи вбачається, що з
моменту виставлення податкової вимоги
заборгованість відповідача не
На момент розгляду справи сума
відповідачем не погашена, наявність
заборгованості підтверджується
обліковою карткою, що міститься в
матеріалах справи.
Відповідно до п. п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право застосовувати до платників
податків фінансові (штрафні) санкції,
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом.
Згідно п. 95.1-95.3 ст. 95 Податкового
кодексу України орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги. Стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.
Відповідач доказів на спростування
вимог позивача суду не надав,
Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку про обґрунтованість вимог
позивача про стягнення з рахунків
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
заборгованості зі сплати єдиного
податку з фізичних осіб та з орендної
плати за земельні ділянки державної і
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 8-14, 35, 71, 94, 159, 160-164, 167,
183-3, 186 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов Ізюмської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу -
Стягнути з банківських рахунків
відкритих на ім'я Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (код ДРФО
державного бюджету кошти в рахунок
погашення податкового боргу з зі
сплати єдиного податку з фізичних осіб
та з орендної плати за земельні ділянки
державної і комунальної власності у
тридцять сім грн. 48 коп.).
Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня її
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного проваджені або
набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Тітов О.М.