Справа № 804/16937/14
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді -
за участю: представник
позивача - Товстий К.А.
відповідача - Калугіна А.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«САМОДЄЛКІН» до Дніпропетровської
митниці Міндоходів про визнання дій
протиправними, скасування картки
відмови та рішення,-
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«САМОДЄЛКІН» до Дніпропетровської
митниці Міндоходів, з вимогами:
- визнати протиправними дії
Дніпропетровської митниці Міндоходів
М/п Кривий Ріг ВМО «Кривбас» щодо
винесення картки відмови в прийнятті
- визнати протиправною та скасувати
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
- визнати протиправними дії
Дніпропетровської митниці Міндоходів
М/п Кривий Ріг ВМО «Кривбас» щодо
винесення рішення про коригування
митної вартості товарів № 110050004/2014/000101/1
від 18.09.2014 року;
- визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів №110050004/2014/000101/1 від
18.09.2014 року.

- стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «САМОДЄЛКІН», (код
ЄДРПОУ - 39083278) суму судового збору в
розмірі 1827 грн. сплачену ТОВ
«САМОДЄЛКІН»згідно платіжного
доручення № 866 від 09.10.2014р.

Ухвалою суду від 27 листопада 2014 року
здійснено заміну неналежного
відповідача - Митний пост «Кривий ріг
ВМО «Кривбас» Дніпропетровської
митниці Міндоходів на належного
відповідача - Дніпропетровську митницю
Міндоходів.

В обґрунтування позову позивач
посилається на ті обставини, що
виконуючи обов'язки учасника
зовнішньоекономічних відносин, ТОВ
«САМОДЄЛКІН» 17 вересня 2014р. сформував
митну декларацію №110050004/2014/004726 та надав
її до Дніпропетровської митниці
Міндоходів, для здійснення оформлення
товару у митному відношенні, з наданням
усіх необхідних документів на
підтвердження заявленої митної
вартості товару за основним (першим)
методом. Позивач, не погоджується з
винесеною відповідачем карткою
відмови в митному оформленні товару та
рішенням, оскільки вважає, що
відповідачу було надано всі документи
і дотримані всі умови, визначені ст. 53
Митного кодексу України, необхідні для
визначення митної вартості за основним
методом. З огляду на викладене, позивач
вважає, що прийняте відповідачем
Рішення про коригування митної
вартості товарів №110050004/2014/000101/1 від
18.09.2014 року та Картка відмови у митному
оформленні товарів № 110050004/2014/00173 від
18.09.2014 року є протиправними та просить
їх скасувати.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача позов не
визнав, надав до суду письмове
заперечення в обґрунтування якого
зазначено, що документи подані
позивачем до митного оформлення
містять розбіжності та не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, а
тому картка відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення та
рішення про коригування митної
вартості товарів прийняті митним
органом правомірно, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
законом, тому в задоволенні позову слід
відмовити.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

Відносини, пов'язані зі справлянням
митних платежів, регулюються Митним
кодексом України, Податковим кодексом
України та іншими законами України з
питань оподаткування (частина 2 статті 1
Митного кодексу України № 4495-VI від
13.03.2012 року).

Згідно із частиною 1 статті 7 Митного
кодексу України, встановлені порядок і
умови переміщення товарів через митний
кордон України, їх митний контроль та
митне оформлення, застосування
механізмів тарифного і нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності, справляння митних
платежів, ведення митної статистики,
обмін митною інформацією, ведення
Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності,
здійснення відповідно до закону
державного контролю нехарчової
продукції при її ввезенні на митну
територію України, запобігання та
протидія контрабанді, боротьба з
порушеннями митних правил, організація
і забезпечення діяльності органів
доходів і зборів та інші заходи,
спрямовані на реалізацію державної
політики у сфері державної митної
справи, становлять державну митну
справу.

Згідно частин 1, 2, 3 статті 318 Митного
кодексу України митному контролю
підлягають усі товари, транспортні
засоби комерційного призначення, які
переміщуються через митний кордон
України.

Митний контроль здійснюється виключно
органами доходів і зборів відповідно
до цього Кодексу та інших законів
України.

Митний контроль передбачає виконання
органами доходів і зборів мінімуму
митних формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Судом встановлено, що 07 квітня 2014 року
Товариство з обмеженою
відповідальністю «САМОДЄЛКІН» (далі
ТОВ «САМОДЄЛКІН», або позивач),
(Імпортер) укладено Контракт № 07/04 на
поставку меблевої фурнітури,
комплектуючих до неї з фірми «Hettich FurnTech
GmbH & Co. KG», Германія (Експортер), згідно
п.1.1 якого Імпортер купує меблеву
фурнітуру, меблеві комплектуючі в
асортименті, кількості та по цінам, які
визначені у специфікаціях до цього
Кнтракту та підтверджені комерційними
інвойсами визначеними на момент
здійснення поставок.

Згідно зі специфікацією № 2 від 07.04.2014р.
до контракту № 07/04 від 07.04.2014р. фірми
«Hettich FurnTech GmbH & Co. KG», Германія
(Експортер) зобов'язалась здійснити
поставку та продаж ТОВ «САМОДЄЛКІН»
товару, а саме «фурнітура з
недорогоцінних металів, що
використовується для меблів: 102283400,
механізм меблевий - 1750 шт.; 904764401,
кріплення меблеве - 1000000 шт.; 905948700,
кріплення меблеве (ексцентрик) - 1000000
шт.; 106924000, механізм меблевий (для
складних дверей), поставляється в
незібраному стані, в комплекті - 500 шт.;
107472801, механізм меблевий - 800 шт.; 904786201,
механізм меблевий - 90000 шт.

17 вересня 2014р. для здійснення митного
контролю та митного оформлення
декларантом позивача була подана до
Митний пост «Кривий ріг ВМО «Кривбас»
Дніпропетровської митниці Міндоходів
митна декларація (далі - МД)
№110050004/2014/004726, відповідно до якої для
проведення відповідачем митного
оформлення було заявлено «фурнітура з
недорогоцінних металів, що
використовується для меблів: - 905948700,
кріплення меблеве (ексцентрик) - 1000000шт.;
- 106924000, механізм меблевий (для складних
дверей), поставляється в незібраному
стані, в комплекті - 500шт.; комплектність
згідно сертифікату б/н від 19.05.2014
Торговельна марка «Hettich», Чехія»,
відправником товару є фірма «Hettich FurnTech
GmbH & Co. KG», Германія.

Даний Товар поставлявся на підставі
зовнішньоекономічного контракту № 07/04
від 07.04.2014р., укладеного між позивачем
та фірмою «Hettich FurnTech GmbH & Co. KG», Германія.,
умови поставки - СРТ Кривий Ріг.

Митна вартість товару була заявлена
позивачем шляхом подання декларації
митної вартості №110050004/2014/004726 за ціною
контракту (основний метод) відповідно
до ст. 58 Митного кодексу України (далі -
МКУ) на рівні 4,507 Євро/кг (75,59 грн/кг).

Для підтвердження заявленої митної
вартості товару під час проведення
митного контролю та митного оформлення
позивачем разом з ВМД надано наступні
документи:

- Облікова картка суб'єкта ЗЕД
№100/2014/0000858 від 07.03.2014;

- Накладна УМВС №2820344 від 09.09.2014;

- Платіжне доручення №58 від 05.09.2014;

- Рахунок-фактура № від 09.09.2014;

- Пакувальний лист б/н від 09.09.2014;

- Зовнішньоекономічний контракт № 07/04
від 07.04.2014;

- Специфікація №2 від 07.04.2014;

- Довідка фіто санітарного контролю
№2730 від 09.09.2014;

- Довідка радіологічного контролю №2730
від 09.09.2014;

- Декларація про походження товару №3105
від 09.09.2014;

- Сертифікат б/н від 19.05.2014.

- Митна декларація №110050004/2014/004726 від
17.09.2014р.

Відповідач, шляхом надіслання на
адресу декларанта електронного
повідомлення від

17.09.2014р. пред'явив вимогу про надання
декларантом у 10 - денний термін
додаткових документів, а саме: виписку
з бухгалтерської документації;
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Проте, як було встановлено, відповідач
не дочикавшись відповіді на електроне
повідомлення прийняв 18.09.2014 року
рішення №110050004/2014/000101/1 про коригування
митної вартості товару, згідно з яким
відповідач провів коригування митної
вартості товару, заявленої
декларантом, та визначив цю вартість за
методом - 2-а - (тобто за ціною договору
щодо ідентичних товарів відповідно до
наявної у митного органу інформації
щодо вартості оцінюваного товару,
раніше ввезеного, відповідно до
положень статті 59 МКУ. Митну вартість
скориговано із врахуванням хімічного
складу, марки товару, виробника та
країни виробництва, інформації про
призначення товару та за основу взято
ціну операції з ідентичним товаром,
оформленим за МД №500060001/2014/23482 від 10.07.2014
на рівні 5,5521 Євро/кг (93,10грн./кг).

На підставі вищезазначеного рішення,
відповідач оформив та надіслав
декларанту електронним повідомленням
картку відмови у прийнятті митної
декларації № 110050004/2014/00173 від 18.09.2014
року.

Як зазначив представник позивача, яля
того, щоб відповідач здійснив митне
оформлення товару та випустив його у
вільний обіг (з метою уникнення
збитків, які могли виникнути через
затримку митного оформлення товару,
викликану незгодою позивача з
визначеною відповідачем митною
вартістю товару), позивачем, відповідно
до ч. 7 ст. 55, ст. 305, п. 1 ст. 306, п. 2 ч. 1 та ч. 12
ст. 309, п. 2 ч. 2 ст. 310, ст. 313 Митного
кодексу України сплатив митні платежі
(податок на додану вартість) сплачено
податок на додану вартість та ввізне
мито при митному оформленні товару, що
надійшов згідно контракту № 07/04 від
07.04.2014 р. та фактури (інвойс) № від
09.09.2014 року на суму 563 156,73 грн. Згідно з
митної декларації від 17.09.2014р. ТОВ
«Самоделкін» задекларувало та повинно
було сплатити ввізного мита у сумі 21683,88
грн., що підтверджується рядком 48 вище
вказаної декларації. Однак,
працівниками митниці після
проведеного коригування митної
вартості товару збільшено суму
ввізного мита у розмірі 164313,80 грн., яка
відображена у рядком 48 даної
декларації. Всього надмірно сплачено
платежів на суму 142 629,92 грн.

Так, відповідно до п.4.1. ст. 54 Митного
кодексу України відповідачем було
здійснено контроль заявленої
декларантом митної вартості товарів
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

В обгрунтування своєї позиції
відповідач заначив, що у спірному
рішенні про коригування митної
вартості товарів №110050004/2014/000101/1 від
18.09.2014 року, - «до митного оформлення
надане платіжне доручення № 58 від
05.09.2014. В дорученні в графі «Призначення
платежу» зазначена угода №07/04 від
07.04.2014 та інвойс 814804001.09.1, що не
надавався до митного оформлення.
Наданий інвойс № від 09.09.2014 не
містить даних щодо умов оплати, дані
банківські реквізити сторін угоди
документи, а також дані про доповнення
до угоди, що визначає ціну товарів».

Суд вважає доводи відповідача
безпідставними з огляду на наступне.

Так, умовами контракту №07/04 від 07.04.2014р.
допускається відвантаження товару
окремими партіями. Партією товару
вважається кількість товару, оформлена
за однією декларацією на товар (ДТ).
Умови розрахунків між сторонами
врегульовані в розділі 5 контракту.
Товар відвантажується на умовах
стовідсоткової передплати за партію
товару.

Таким чином, умовами контракту
передбачаються, та є врегульованими
випадки неповної оплати покупцем суми
грошових коштів за товар, при цьому,
продавець вправі здійснити поставку
товару в частині отриманих грошових
коштів від покупця. Отже, відносини
позивача та продавця щодо поставки
товару в частині отриманої від покупця
суми грошових коштів є врегульованими
(погодженими) сторонами, свою згоду
щодо часткового виконання своїх
зобов'язань сторони підтвердили
фактичними діями: покупець - частковою
оплатою рахунку, а продавець -
поставкою товару на суму отриманих
грошових коштів; будь-яких претензій
майнового характеру з приводу цього
жодна із сторін іншій стороні не
пред'являла.

Отже, обставинами, які Митниця назвала
«розбіжностями» у документах, є
узгоджені дії сторін контракту щодо
часткового виконання взятих на себе
зобов'язань. Крім того, часткове
виконання сторонами своїх обов'язків
за контрактом жодним чином не впливає
на можливість визначення Декларантом
митної вартості за основним методом.

Відповідно до п.4 розділу 1 Методичних
рекомендацій щодо роботи посадових
осіб митних органів з аналізу,
виявлення та оцінки ризиків при
здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, що затверджено Наказом
Державної митної служби України від 13
липня 2012 року № 362, при здійсненні
контролю правильності визначення
митної вартості посадові особи, що
здійснюють такий контроль,
застосовують положення Методичних
рекомендацій з метою аналізу,
виявлення та оцінки ризиків щодо
заявлення декларантом або
уповноваженою ним особою неповних
та/або недостовірних відомостей про
митну вартість товарів, у тому числі
невірному визначенні митної вартості
товарів. Робота з аналізу, виявлення та
оцінки ризиків може включати інші
заходи, передбачені законодавством
України з питань державної митної
справи. Контроль правильності
визначення митної вартості товарів
після завершення їх митного контролю
та митного оформлення шляхом
проведення документальних перевірок
здійснюється в порядку, визначеному
статтями 345 - 354 Кодексу.

Враховуючи вищенаведені приписи
Методичних рекомендацій, орган митної
служби не мав право проводити
коригування митної вартості, оскільки
заявлений Декларантом платіжний
документ (№ 58 від 05.09.2014р.) має повну і
достовірну інформацію щодо
найменування товару, розміру грошових
коштів, сплачених за товар та інші дані,
що ідентифікують товар та
підтверджують його вартість.

Крім того, згідно умов п. 7 розділу 2
«Методичних рекомендацій...», при
перевірці розрахунку та числового
значення заявленої митної вартості
товарів здійснюється перевірка
наявності у підтверджуючих документах
всіх відомостей в кількісному виразі,
використаних при обчисленні митної
вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ
подається); митній декларації графи 12,
20, 22, 31 (в частині зазначення
характеристик товару, які впливають
виключно на рівень його митної
вартості), 42, 43, 44 (в частині наявності
реквізитів документів, які
підтверджують митну вартість товарів),
45, 46; документах, поданих для здійснення
митного контролю та митного оформлення
товарів, для декларування яких не
застосовується митна декларація (в
частині зазначення характеристик
товару, які впливають виключно на
рівень його митної вартості); рахунку-
фактурі або іншому документі, який
визначає вартість товару. Отже,
працівник митного органу повинен був
досліджувати не тільки дані
рахунку-фактури, але брати до уваги в
першу чергу дані банківського
платіжного документа, як доказ суми
оплати за товар, оскільки це відображає
суть основного методу визначення
митної вартості. Виходячи з таких
обставин, враховуючи те, що пред'явлені
Митниці документи дозволяли визначити
митну вартість за першим методом у
митного органу об'єктивно не було
підстав для витребування у Декларанта
додаткових документів.

Також, необхідно зазначити, що 15.07.2014
року позивачем було направлено
замовлення до Продавця і 01.09.2014 було
укладено проформу інвойс (замовлення №
8148040) і в цьому ж документі відображено
інвойс поставки під № . В рахунках
які надані до матеріалів справи та які
вивчались митницею, в 8 рядку зазначено
замовлення і визначено суму оплати за
яким замовленням, та первинну дату його
формування 15.07.2014р. Таким чином,
замовлення за яке здійснено оплату є №
8148040, відповідно до якого здійснено
передоплату за платіжним дорученням №
58 від 05.09.2014р.

Крім того, відповідачем скориговано
заявлену позивачем вартість товарів,
відповідно до раніше визнаної митної
вартості, заявленої позивачем. Так,
Митниця визначила митну вартість
товару на підставі раніше визнаної
митної вартості, заявленої за митною
декларацією від 10.07.2014р. № 500060001/2014/23482.

Проте, згідно з приписами частини
першої статті 14 «Про ціни і
ціноутворення» від 21.06.2012 № 5007-УІ, під
час проведення експортних (імпортних)
операцій у розрахунках з іноземними
суб'єктами господарювання
застосовуються контрактні
(зовнішньоторговельні) ціни, що
формуються відповідно до цін і умов
світового ринку.

Статтею 6 Указу Президента України від
25.08.1994 № 475/94 «Про заходи щодо
запобігання експорту товарів
походженням з України за цінами, що
можуть розглядатися як демпінгові, та
врегулювання торговельних спорів»
встановлено, що при здійсненні
суб'єктами підприємницької діяльності
України експортних та імпортних
операцій безпосередньо або через
зовнішньоторговельного посередника
контактні (зовнішньоторговельні) ціни
мають відповідати цінам, що склалися чи
складатимуться на відповідний товар на
ринку експорту чи імпорту на момент
здійснення експортної, імпортної
операції. Отже, ціна імпортованого
товару повинна відповідати цінам, що
склалися на ринку експорту на
ідентичний або аналогічний товар,
тобто на товар, який є однаковим або
подібним за характеристиками,
торговельною маркою, артикулом та має
однакову собівартість виробництва.

Таким чином, суд вважає, що дії
Дніпропетровської митниці Міндоходів
щодо винесення картки відмови в
прийнятті митної декларації №
110050004/2014/00173 від 18.09.2014 року та дії щодо
винесення рішення про коригування
митної вартості товарів№ 110050004/2014/000101/1
від 18.09.2014 року є протиправиними та
зазначені рішення підлягають
скасуванню, оскільки були прийняті з
порушенням визначеного законом
порядку, без дотримання основних
принципів митного регулювання,
законності та визнання рівності та
правомірності інтересів усіх суб'єктів
господарювання.

Представником відповідача не надано
належних доказів того, що подані ТОВ
«САМОДЄЛКІН» документи не дозволяли
митному органу у належний спосіб
перевірити числове значення складових
митної вартості товарів, відомості
щодо їх ціни та використати основний
метод визначення митної вартості за
ціною контракту.

Документи, подані товариством з
обмеженою відповідальністю ТОВ
«САМОДЄЛКІН» до митного органу з метою
підтвердження заявлених відомостей
про митну вартість товарів, містять усю
необхідну інформацію про вартість
товару та реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару.

В силу приписів частини третьої статті
2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено).

Відповідачем під час формування картки
відмови у митному оформленні товарів
за митною декларацією №110050004/2014/004726 від
17.09.2104р. зазначено про неможливість
застосування обраного декларантом
методу визначення митної вартості,
підстава статті 59 МКУ.

Однак суд вважає, що загальні посилання
на норми МКУ щодо причин
незастосування того чи іншого методу
визначення митної вартості не повинні
розцінюватися як достатні доводи
обгрунтованості прийнятого
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
митний орган неправомірно відмовив
позивачу у визнанні задекларованої ним
митної вартості товару за основним
методом, визначив митну вартість за
методом - 2-а - та прийняв рішення про
коригування митної вартості товару і
картку відмови у митному оформленні
товарів.

Відповідно до частини першої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до положень статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно п.1 ч.2 ст.162 КАС України, у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
визнання протиправним рішення суб'єкта
владних повноважень чи його окремих
положень, дій чи бездіяльності і про
скасування або визнання нечинним
рішення чи його окремих положень.

За викладених обставин суд вважає, що
позовні вимоги є обгрунтованими та
підлягають задовленню у повному
обсязі.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 під
час подання адміністративного позову
немайнового характеру сплачується 0,06
розміру мінімальної заробітної плати.

Позивачем під час подання
адміністративного позову сплачено
судовий збір в розмірі 1827 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 866 від 09.10.2014р.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Тому згідно із ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судовий збір в розмірі 1827 грн.
присуджується на користь позивача за
рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 94, 160-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«САМОДЄЛКІН» до Дніпропетровської
митниці Міндоходів про визнання дій
протиправними, скасування картки
відмови та рішення - задовольнити.

Визнати протиправними дії
Дніпропетровської митниці Міндоходів
М/п Кривий Ріг ВМО «Кривбас» щодо
винесення картки відмови в прийнятті
митної декларації № 110050004/2014/00173 від
18.09.2014 року.

Визнати протиправною та скасувати
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
110050004/2014/00173 від 18.09.2014 року.

Визнати протиправними дії
Дніпропетровської митниці Міндоходів
М/п Кривий Ріг ВМО «Кривбас» щодо
винесення рішення про коригування
митної вартості товарів № 110050004/2014/000101/1
від 18.09.2014 року.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів №110050004/2014/000101/1 від
18.09.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «САМОДЄЛКІН», (код
ЄДРПОУ - 39083278) суму судового збору в
розмірі 1827 грн. сплачену ТОВ
«САМОДЄЛКІН»згідно платіжного
доручення № 866 від 09.10.2014р.

Копію постанови направити сторонам по
справі.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та в
строки, встановленні статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови
викладений протягом п'яти днів.

Суддя Е.О.
Юрков