Справа № 804/7192/14
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
09 грудня 2014 р. Справа № 804/7192/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Коренева А.О.,
при секретарі судового засідання -
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - не з'явився,
третьої особи - ОСОБА_2,
представника третьої особи - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Державної
реєстраційної служби Новомосковського
міськрайонного управління юстиції
Дніпропетровської області, за участю
третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
ОСОБА_2, про скасування рішень,-
Позивач, ОСОБА_4, звернулась до суду з
позовом до Державної реєстраційної
служби Новомосковського
міськрайонного управління юстиції
Дніпропетровської області, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, ОСОБА_2, про
скасування рішень державного
реєстратора Державної реєстраційної
служби Новомосковського
міськрайонного управління юстиції від
06.12.13: - про державну реєстрацію
державного акту на право власності на
земельну ділянку, розташовану за
адресою: Дніпропетровська область,
місто Новомосковськ, вулиця Набережна
1-а, № 11, цільове призначення: для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
площею 0,0862 га, кадастровий номер
ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт
громадянина України, серія та номер:
НОМЕР_2, виданий 16.04.2003р. Кіровським РВ
ДМУ УМВС України в Дніпропетровської
області в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно; - про державну
реєстрацію державного акту на право
власності на земельну ділянку,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
цільове призначення: для ведення
особистого селянського господарства,
площею 0,0324 га, кадастровий номер
ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт
громадянина України, серія та номер:
НОМЕР_2, виданий 16.04.2003р. Кіровським РВ
ДМУ УМВС України в Дніпропетровської
області в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно. На
обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що 31.03.14 їй стало
відомо, що 06.12.13, тобто вже після
реєстрації права власності на будинок
за позивачкою, громадянин ОСОБА_2,
безпідставно подав до Державної
реєстраційної служби
Дніпропетровського міськрайонного
управління юстиції заяву про
реєстрацію виникнення права власності
на земельні ділянки, розташовані за
адресою: АДРЕСА_1 (площею 0,0862 га,
площею 0,0324га, кадастровий номер
виникнення права власності на земельні
ділянки, ОСОБА_2 подав Державний акт на
право власності на земельну ділянку
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і спору площею 0,0862 га, кадастровий
право власності земельну ділянку для
ведення особистого селянського
господарства площею 0,0324 га,
рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області (справа № 2-3720/09, суддя
Мороховець О.В.), на підставі якого
ОСОБА_2 були видані державні акти на
право власності на земельні ділянки,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.
Оскільки правовстановлюючий документ,
на підставі якого ОСОБА_2 були видані
державні акти про право власності на
земельні ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,0862 га, кадастровий номер :04:016:0070
та земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,0324га, кадастровий номер
:04:016:0071, втратив чинність з 31
грудня 2009 року, адже скасовано ухвалою
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 31.12.09 на
підставі заяви про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами, Державний
акт на право власності на земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,0862 га, кадастровий номер :04:016:0070
та Державний акт на право власності
земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,0324 га, кадастровий номер
:04:016:0071, теж втратили чинність з 31
грудня 2009 року. Внесення записів про
скасування державної реєстрації прав
на земельні ділянки розташовані за
адресою: АДРЕСА_1 (площею 0,0862 га,
кадастровий номер :04:016:0070 та
площею 0,0324га, кадастровий номер
:04:016:0071), стане можливим лише після
скасування рішення державного
реєстратора, яким таке право було
зареєстровано, в судовому порядку. В
судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Відповідач, Державна реєстраційна
служба Новомосковського
міськрайонного управління юстиції
Дніпропетровської області, проти
задоволення позову заперечував,
зазначивши, що спірні рішення прийняті
відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» та
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.11 №703. Правом
участі представник позивача не
скористався, направив до суду
клопотання про розгляд справи без
участі представника.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, - ОСОБА_2, проти
задоволення позову заперечував,
зазначивши, що державна реєстрація
права власності на будинок за адресою
АДРЕСА_1 , проведений на підставі рішень
судів, які скасовані ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справи від 04.12.13 з направленням справи
на новий розгляд. Скасування судових
рішень свідчить про правомірність
Рішень відповідача від 28.04.14 про
відмову у задоволенні заяви позивача. В
судовому засіданні представник
третьої особи та третя особа просили
відмовити в задоволені позову з
підстав, наведених в письмових
заперечення, зазначивши, що позов
поданий позивачем, не має під собою
правових підстав, оскільки не порушує
прав позивача, а є зловживанням правом
з метою завдати шкоди спадкоємцям
ОСОБА_5

Вивчивши доводи позову та заперечень,
заслухавши пояснення представників
позивача та третьої особи, дослідивши
матеріали справи, а також норми
матеріального та процесуального права,
якими врегульовані спірні
правовідносини, суд при прийняті
постанови виходить з наступних підстав
та мотивів.

Спірні правовідносини виникли з
приводу правомірності Рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень від 06.12.13 №8758401, за змістом
якого державний реєстратор вирішив
провести державну реєстрацію права
власності на земельну ділянку,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки
:04:016:0070, за ОСОБА_2, податковий
номер НОМЕР_1, та Рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.12.13
№8756902, за змістом якого державний
реєстратор вирішив провести державну
реєстрацію права власності на земельну
ділянку, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної
ділянки :04:016:0071, за ОСОБА_2,
податковий номер НОМЕР_1 (а.с.31-32).

Відповідно до Витягу з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності за
номером 8552593 від 28.08.13 позивачка є
власником житлового будинку, об'єкту
житлової нерухомості за адресою
АДРЕСА_1, тобто за адресою місця
розташування земельних ділянок,
відносно яких прийняті оскаржувані
рішення. (а.с.8). Підставою для
виникнення права власності позивача на
вказаний будинок слугували: - рішення
Новомосковського міськрайонного суду
від 23.04.13 (справа №2-2963/11), - ухвала
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 05.08.13 (справа №2/183/211/13), -
дублікат договору купівлі-продажу
жилого будинку від 22.12.06, виданий 09.08.13
державним нотаріусом, за змістом якого
гр. ОСОБА_6 продав, а позивачка купила
означений житловий будинок.

Судовим розглядом справи встановлено,
сторонами визнано, що рішення
Новомосковського міськрайонного суду
від 23.04.13 та ухвала апеляційного суду
Дніпропетровської області від 05.08.13
(справа №-2963/11, новий номер 2/183/211/13)
скасовані ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 04.12.13, справу передано на
новий розгляд до суду першої інстанції.
Разом з тим, суд відмічає, що державна
реєстрація права власності позивачки
на вказаний вище будинок відбулась на
підставі діючих на той час судових
рішень та на момент розгляду даної
справи не скасована.

Суд відмічає, що відповідно до ч.2 ст. 331
ЦК України, якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації, згідно з ч 4. ст.334 ЦК України
права на нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.
За приписами ст. 377 ЦК України до особи,
яка набула право власності на житловий
будинок (крім багатоквартирного),
будівлю або споруду, переходить право
власності, право користування на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

Враховуючи наведені законодавчі
положення, суд зазначає, що позивач є
особою, за якою на момент розгляду
даної справи офіційно зареєстровано
право власності на житловий будинок за
адресою АДРЕСА_1, а відтак має право та
інтерес для оспорювання Рішень про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень від 06.12.13 №8756902 та №8758401.

Як зазначено відповідачем та
визнається третьою особою, оскаржувані
рішення прийняті державним
реєстратором та державна реєстрація
права власності на спірні земельні
ділянки проведена на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку Серія ЯИ № 479008,
виданого 02.02.10 Новомосковською міською
радою, та Державного акту на право
власності на земельну ділянку, Серія ЯИ
№ 479006, виданого 02.02.10 Новомосковською
міською радою. Зі змісту означених
Державних актів на право власності на
земельну ділянку вбачається, що ОСОБА_2
є власником земельної ділянки площею
0,0324 га та 0,0862 га на підставі рішення
Новомосковського міськрайонного суду
від 28.09.09 (справа №2-3720/09); вказані
земельні ділянки розташовані за
адресою АДРЕСА_1; цільове призначення
земельної ділянки площею 0,0862 га - для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, а земельної ділянки площею 0,0324 -
для ведення особистого селянського
господарства; акти зареєстровані в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності в січні 2010р.
(а.с.65-66).

Судовим розглядом справи встановлено,
сторонами та третьою особою визнано, що
ухвалою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 31.12.09 скасовано рішення
Новомосковського міськрайонного суду
від 28.09.09 по справі №2-3720/09; ухвала
оскарженню не підлягає (а.с.12). Отже, суд
відмічає, що реєстрація вищезазначених
Державних актів на право власності на
земельну ділянку, виданих ОСОБА_2,
відбулась на підставі скасованого на
той час судового рішення.

Розв'язуючи спір, суд зазначає
наступне. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення речових прав на нерухоме
майно, що супроводжується внесенням
даних до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно та їх обмежень.

В силу ч.1 ст.4 вищезазначеного Закону,
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: право власності на нерухоме
майно; право володіння; право
користування (сервітут); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном; інші речові права
відповідно до закону; податкова
застава, предметом якої є нерухоме
майно, та інші обтяження.

Частиною 2 статті 9 Закону визначено, що
державний реєстратор, серед іншого:
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми правочину
та його нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);
відповідність повноважень особи, яка
подає документи на державну реєстрацію
прав та їх обтяжень; відповідність
відомостей про нерухоме майно, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах; наявність обтяжень прав на
нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до вимог цього Закону;
наявність факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав; приймає
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в такому порядку: 1)
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 16 цього Закону; 6)
надання витягів з державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Державна реєстрація прав проводиться
на підставі заяви власника, іншого
правонабувача, сторони правочину, за
яким виникло право, уповноваженої ними
особи або державного кадастрового
реєстратора у випадках, передбачених
цим Законом (ч.7 ст.16 вказаного Закону).

Документи, що встановлюють виникнення,
перехід, припинення прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і подаються для
державної реєстрації прав, повинні
відповідати вимогам, встановленим цим
Законом та іншими нормативно-правовими
актами (ч.3 ст.17 Закону).

Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Процедуру проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень (далі - державна
реєстрація прав), перелік документів,
необхідних для її проведення, права та
обов'язки суб'єктів у сфері державної
реєстрації прав, а також процедуру
взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна, визначає Порядок
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.11 №703 (чинний під час прийняття
спірних рішень). Для проведення
державної реєстрації речових прав
необхідними документами є документи,
що підтверджують виникнення, перехід
або припинення таких прав на нерухоме
майно, та інші документи, визначені цим
Порядком (п.26 Порядку).

Тобто за вимогами Закону та Порядку №703
підставою для проведення державної
реєстрації перш за все є документи, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно.

За змістом пп.9 п.27 Порядку документом,
що підтверджують виникнення, перехід
та припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно, є
державний акт на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою.

Як зазначено вище, Державні акти на
право власності на спірні земельні
ділянки, які слугували підставою для
прийняття державним реєстратором
відповідача спірних рішень, видані
ОСОБА_2 на підставі судового рішення,
яке на момент видачі таких державних
актів вже було скасовано, наслідком
чого є юридична дефектність останніх.
Наведене нівелює юридичну силу таких
державних актів як документів, що
підтверджують виникнення у ОСОБА_2
права власності на спірні земельні
ділянки. Відтак, визначена Законом та
Порядком №703 підстава як для
проведення державної реєстрації
відповідного права власності ОСОБА_2
так і для прийняття спірних рішень,
відсутня.

Крім того, суд зазначає, що за змістом
листів Управління держземагенства у
Новомосковському районі
Дніпропетровської області від 14.08.13
№2268/01-07 та від 23.10.14 №2471/01-07, право
власності ОСОБА_2 на земельні ділянки,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1
скасовано (а.с.84, 105).

Таким чином, підсумовуючи
вищезазначене, суд приходить до
висновку, що приймаючи рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень від 06.12.13 №8756902 та №8758401 на
спірні земельні ділянки, державним
реєстратором не було враховано те, що
судове рішення, на підставі якого були
видані державні акти на право
власності на земельні ділянки, було
скасовано на момент видачі таких
державних актів.

Суд зважує, що відповідно до п.2.6.
Порядку прийняття і розгляду заяв про
внесення змін до записів, внесення
записів про скасування державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень та скасування
записів Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 12.12.11 №3502/5, зареєстрованого в
Мінюсті 12.12.11 за №1429/20167, для внесення
записів про скасування державної
реєстрації прав, скасування записів
Державного реєстру прав заявник подає
рішення суду про скасування рішення
державного реєстратора, що набрало
законної сили, та копії документів,
визначених у пункті 2.3 цього розділу.
Виходячи з наведених положень, у
зв'язку із відсутністю рішення суду про
скасування рішення державного
реєстратора, що набрало законної сили,
державний реєстратор прав на нерухоме
майно своїми рішеннями від 28.04.14 № 12708340
та № 12710877 відмовив у задоволені заяви
позивачки про скасування державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно, а саме на спірні земельні
ділянки, право власності на які
зареєстровані за ОСОБА_2 (а.с.6-7).

Аналіз приписів Закону та Порядку
прийняття і розгляду заяв про внесення
змін до записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 12.12.11
№3502/5, зумовлює висновок, що починаючи з
01.01.13 суб'єкти владних повноважень, до
компетенції яких належить державна
реєстрація прав на нерухоме майно, не
повноважні вносити будь-які зміни або
доповнення до Реєстру прав власності
на нерухоме майно, проте
використовують ці дані під час
проведення державної реєстрації прав в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно.

За викладених обставин, позовні вимоги
позивача є обґрунтованими та
підлягають задоволенню, а Рішення про
держану реєстрацію прав та їх обтяжень
від 06.12.13 №8758401 за змістом якого
державний реєстратор вирішив провести
державну реєстрацію права власності на
земельну ділянку, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
земельної ділянки :04:016:0070, за
ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1, та
Рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень від 06.12.13 №8756902, за
змістом якого державний реєстратор
вирішив провести державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки
:04:016:0071, за ОСОБА_2, податковий
номер НОМЕР_1, - скасуванню.

Судові витрати підлягають розподілу
відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 94, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати рішення державного
реєстратора Державної реєстраційної
служби Новомосковського
міськрайонного управління юстиції від
06.12.13 №8758401 про проведення державної
реєстрації права власності на земельну
ділянку, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної
ділянки 040160070, за ОСОБА_2,
податковий номер НОМЕР_1.

Скасувати рішення державного
реєстратора Державної реєстраційної
служби Новомосковського
міськрайонного управління юстиції від
06.12.13 №8756902 про проведення державної
реєстрації права власності на земельну
ділянку, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної
ділянки 040160071, за ОСОБА_2,
податковий номер НОМЕР_1.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті
судового збору в розмірі 73 грн.
(сімдесят три гривні) 08 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку відповідно до
ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова набирає законної сили згідно
зі ст.254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст постанови складений 15.12.14.

Суддя А.О.
Коренев