Справа № 21-501а14
Суддя: Кривенко В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України у складі:

головуючого Кривенка
В.В.,суддів:Гриціва М.І., Гусака М.Б.,
Коротких О.А., Кривенди О.В.,
Маринченка В.Л., Панталієнка П.В.,
Прокопенка О.Б., Самсіна І.Л.,
Терлецького О.О., -розглянувши в порядку
письмового провадження справу за
позовом фізичної особи-підприємця
(далі - ФОП) ОСОБА_11 до державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі м. Києва (далі - ДПІ) про
скасування податкових
повідомлень-рішень,

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року ФОП ОСОБА_11 звернулася
до суду з позовом, у якому просила
скасувати податкові
повідомлення-рішення ДПІ від 14 грудня
2011 року: № про збільшення
позивачу суми грошового зобов'язання
за платежем "податок з доходів фізичних
осіб-суб'єктів підприємницької
діяльності" у розмірі 32 058 грн 96 коп.; №
про збільшення позивачу суми
грошового зобов'язання за платежем
"податок на додану вартість по
вітчизняних товарах (роботах,
послугах)" у сумі 220 254 грн 96
коп., а саме: 176 203 грн 97 коп. - основний
платіж та 44 050 грн 99 коп. -
штрафні санкції.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що
вона перебувала на спрощеній системі
оподаткування і, здійснюючи діяльність
у сфері організації перевезення
вантажів, отримала за ІІІ квартал 2010
року виручку, що складалася з
винагороди за надані послуги та не
перевищувала граничний розмір виручки,
установлений Указом Президента
України від 3 липня 1998 року № 727/98 "Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва" (далі - Указ № 727/98).

При цьому зазначила, що під час
перевірки ДПІ помилково віднесла до
складу виручки позивача транзитні
кошти, одержані ФОП ОСОБА_11

Окружний адміністративний суд міста
Києва постановою від 24 травня 2012
року в задоволенні позову відмовив.

Київський апеляційний
адміністративний суд постановою від 21
грудня 2012 року постанову суду
першої інстанції скасував та ухвалив
нове рішення, яким позов задовольнив.

Вищий адміністративний суд України
ухвалою від 11 червня 2014 року скасував
постанову суду апеляційної інстанцій
та залишив у силі рішення суду першої
інстанції.

Ухвалюючи таке рішення, касаційний суд
погодився з висновком суду першої
інстанції про правомірність
оскаржуваних повідомлень-рішень і
виходив із того, що всі грошові кошти,
які надходили на банківський рахунок
ФОП ОСОБА_11 за договорами про надання
транспортно-експедиторських послуг, є
виручкою в розумінні положень Указу №
727/98, що свідчить про перевищення її
граничного обсягу та порушення
позивачем умов перебування на
спрощеній системі оподаткування.

У заяві про перегляд судових рішень
Верховним Судом України ФОП ОСОБА_11,
посилаючись на неоднакове
застосування касаційним судом
положень Указу № 727/98, просить
скасувати ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 11
червня 2014 року та залишити без змін
постанову суду апеляційної інстанції.

На обґрунтування заяви додано, зокрема,
ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 21 січня 2014 року (справа
№ К/9991/34141/12), у якій
касаційний суд виходив із того, що
готівкові гроші, отримані на виконання
умов договорів для виконання доручень
клієнтів, не є виручкою останнього від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) у розумінні положень Указу №
727/98. Обсяг виручки ФОП, що є платником
єдиного податку і здійснює свою
діяльність за договором доручення,
складається лише із сум винагороди, яка
у період, що перевірявся, не перевищила
визначеного цим Указом граничного
розміру.

Перевіривши наведені у заяві доводи,
колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України дійшла висновку про
наявність неоднакового застосування
положень Указу № 727/98, однак підстав для
задоволення заяви немає з огляду на
таке.

Зазначеним Указом запроваджено
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності для суб'єктів малого
підприємництва, пунктом першим статті
1 якого передбачається надання
фізичним особам права перебувати на
такій системі оподаткування за умови,
якщо вони здійснюють підприємницьку
діяльність без створення юридичної
особи і у трудових відносинах з якими,
включаючи членів їх сімей, протягом
року перебуває не більше 10 осіб та
обсяг виручки від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за рік не
перевищує 500 000 грн.

У пункті четвертому статті 1 цього
Указу встановлено, що виручкою від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) вважається сума, фактично
отримана суб'єктом підприємницької
діяльності на розрахунковий рахунок
або (та) в касу за здійснення операцій з
продажу продукції (товарів, робіт,
послуг).

Відповідно до статті 5 Указу № 727/98 у
разі порушення вимог, установлених
статтею 1 цього Указу, платник єдиного
податку повинен перейти на загальну
систему оподаткування, обліку та
звітності, починаючи з наступного
звітного періоду (кварталу).

У цій справі суд першої інстанції, з
висновком якого погодився Вищий
адміністративний суд України, виходив
із того, що положеннями Указу №
727/98 не передбачено можливості
кваліфікації фактично отриманих
платником коштів від реалізації
товарів (послуг) як його виручки
залежно від виду правочину, на підставі
якого отримані такі кошти, та від їх
подальшого спрямування. А відтак
спірні кошти, отримані позивачем за
виконання зобов'язань на користь
третіх осіб у рамках надання
транспортно-експедиційних послуг, є
виручкою ФОП ОСОБА_11 у розумінні статті
1 Указу № 727/98. Чинне податкове
законодавство, встановлюючи обов'язок
особи зареєструватися платником
податків на загальних підставах за
умови перевищення обсягу
оподатковуваних операцій, не містить
будь-яких особливостей або застережень
залежно від режиму оподаткування, на
якому перебуває особа. Невиконання ж
такого обов'язку особою у визначений
законом строк тягне застосування
передбачених законом наслідків.

Такий висновок є правильним.

Колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України вже висловлювала свою
позицію щодо застосування норм права
при розгляді спорів цієї категорії.
Зокрема, у постанові від 19 січня 2010 року
(справа № 1966во09) викладено висновок
про те, що наявність хоча б однієї з
таких підстав, як: загальна сума від
здійснення операцій з поставки товарів
(послуг), що перевищує допустимий
розмір для платників єдиного податку;
здійснення операцій або укладання угод
на суму, що перевищує допустимий розмір
для підприємців-платників єдиного
податку; перевищення обсягу виручки,
максимально встановленого для
платників єдиного податку;
недотримання форми розрахунків, -
передбачають перереєстрацію платника
єдиного податку платником податків на
загальних підставах. Недотримання
строків такої перереєстрації тягне
встановлену законом відповідальність.

ФОП, що перебуває на спрощеній системі
оподаткування обліку та звітності,
отримавши в ході реалізації товару на
виконання договорів комісії на власний
розрахунковий рахунок суму, яка
перевищує дозволений вищезгаданим
Указом розмір виручки, а саме 500 000 грн,
повинен перейти на загальну систему
оподаткування.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
Судової палати в адміністративних
справах Верховного Суду України дійшла
висновку про обґрунтоване
донарахування ДПІ позивачу спірної
суми податку.

Оскільки суд касаційної інстанції
правильно застосував норми
матеріального права до встановлених у
справі обставин, то у задоволенні заяви
ФОП ОСОБА_11 слід відмовити.

Ураховуючи наведене та керуючись
статтями 241, 242, 244 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Судової палати
в адміністративних справах Верховного
Суду України

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні заяви фізичної
особи-підприємця ОСОБА_11 відмовити.

Постанова є остаточною і не може бути
оскаржена, крім випадку, встановленого
пунктом 2 частини першої статті 237
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий
В.В. КривенкоСудді: М.І.
Гриців М.Б. ГусакО.А.
Коротких О.В. КривендаВ.Л.
Маринченко П.В.
ПанталієнкоО.Б. ПрокопенкоО.О.
Терлецький І.Л. Самсін