Справа № К/9991/66021/11-С
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/66021/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
ОСОБА_4 на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 13
липня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 9 вересня 2011 року у справі
за позовом ОСОБА_4 до відділу державної
виконавчої служби Слов"яносербського
районного управління юстиції
Луганської області, третя особа
управління Пенсійного фонду України в
Слов"яносербському районі Луганської
області про визнання дій незаконними
та скасування постанови,

в с т а н о в и л а :

У червні 2011 року позивачка
звернулась до суду із вказаним позовом
до відповідача. Просила визнати
незаконною та скасувати постанову
відділу державної виконавчої служби
Слов"яносербського районного
управління юстиції Луганської області
від 30 травня 2011 року № 26806528
про відкриття виконавчого провадження
на підставі вимоги управління
Пенсійного фонду України в
Слов"яносербському районі Луганської
області від 6 травня 2011 року.

Посилалася на те, що з 1 січня 2011
року своєчасно виконує покладені на
неї обов'язки щодо сплати грошових
коштів до Пенсійного фонду України, а
тому при винесенні постанови про
відкриття виконавчого провадження
відповідачем порушені вимоги статей 17,
19 Закону України "Про виконавче
провадження" та ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Постановою Луганського
окружного адміністративного суду від 13
липня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від
9 вересня 2011 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі позивачка,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 30 травня 2011 року
відділом державної виконавчої служби
Слов'яносербського районного
управління юстиції на підставі статей
17, 18, 19, 20, 25 Закону України "Про
виконавче провадження" відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання вимоги управління
Пенсійного фонду України в
Слов'яносербському районі Луганської
області від 6 травня 2011 року № Ф-132 про
стягнення з ОСОБА_4 заборгованості зі
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 1759 грн. 80 коп.

З картки особового рахунку
громадянина-підприємця (фізичної
особи) вбачається, що фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4, яка обрала
особливий спосіб оподаткування (єдиний
податок) та сплачувала страхові внески
відповідно до п. 4 ч. 8 Розділу ХV
Прикінцеві положення Закону України
"Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування" від 9 липня 2003
року №1058-IV (в редакції Закону України
від 8 липня 2010 року № 2461-VІ "Про
внесення змін до законів України "Про
Державний бюджет України на 2010 рік" та
"Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування"), нараховано до
сплати фіксований розмір внеску за 2010
рік у сумі 1825 грн. 80 коп., з яких сплачено
66 грн. 00 коп. Залишок заборгованості зі
сплати страхових внесків становить
1759 грн. 80 коп.

Вирішуючи спір, суди попередніх
інстанцій виходили з того що,
відповідач діяв правомірно, в межах
компетенції, у спосіб та на підставі
Законів України та Конституції
України.

Правовідносини, які склались між
сторонами, регулюються Законом України
«Про виконавче
провадження», Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а також Законом України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

З 1 січня 2011 року набрав чинності
Закон України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообовязкове
державне соціальне страхування" від 8
липня 2010 року № 464-VI, яким запроваджено
єдиний внесок на загальнообов"язкове
державне соціальне страхування як
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов"язкового державного
соціального страхування в
обов"язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов"язкового державного
соціального страхування, та визначені
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов"язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Згідно абз. 5 п. 7 розділу VIII
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообовязкове
державне соціальне страхування"
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов"язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов"язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Абзацом 6 пункту 7 розділу VIII
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов"язкове
державне соціальне страхування"
передбачено, що на період до повного
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов"язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов"язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Згідно п. 8 ч. 2 ст. 17 Закону України
«Про виконавче провадження»
підлягають виконанню державною
виконавчою службою рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу.

На час виникнення спірних
правовідносин умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку, визначені
Законом України "Про виконавче
провадження" від 21 квітня 1999 року №
606-ХІV (в редакції Закону України "Про
внесення змін до Закону України "Про
виконавче провадження" від 4 листопада
2010 року № 2677-VI та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)".

Відповідно до ст. 1 Закону України
"Про державну виконавчу службу" від 24
березня 1998 року № 202/98-ВР завданням
державної виконавчої служби є
своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом.

Згідно ст. 17 Закону України "Про
виконавче провадження" від 21 квітня 1999
року № 606-ХІV, примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою, зокрема,
рішення інших органів державної влади,
якщо їх виконання за законом покладено
на державну виконавчу службу.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про
державну виконавчу службу"
передбачено, що державний виконавець є
представником влади і здійснює
примусове виконання судових рішень,
постановлених іменем України, та
рішень інших органів (посадових осіб),
виконання яких покладено на державну
виконавчу службу, у порядку,
передбаченому законом.

За таких обставин суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов вірного
висновку, що постанова відділу
державної виконавчої служби
Слов"яносербського районного
управління юстиції Луганської області
про відкриття виконавчого провадження
від 30 травня 2011 року № 26806528 на підставі
вимоги управління Пенсійного фонду
України в Слов"яносербському районі
Луганської області від 6 травня 2011
року відповідає вимогам Закону України
«Про виконавче провадження», а тому
обґрунтовано відмовив у її скасуванні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 220 КАС
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами ст. 224 КАС України, суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про порушення
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
безпідставні, спростовуються
матеріалами справи та не ґрунтуються
на законі.

Оскаржувані судові рішення
постановлені з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
тому касаційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а судові
рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 13
липня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 9 вересня 2011 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В.
Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк