Справа № 589/5077/14-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 р.Справа № 589/5077/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Шостці та Шосткинському
районі Сумської області на постанову
Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області від 30.10.2014р. по
справі № 589/5077/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Шостці та Шосткинському
районі Сумської області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

11.09.2014 року позивач - ОСОБА_1 -
звернулась до суду з адміністративним
позовом, в якому, з урахуванням заяви
про уточнення позовних вимог, просила
визнати неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
м. Шостці та Шосткинському районі
Сумської області їй включити суми
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
в заробітну плату для призначення
пенсії відповідно до Закону України
"Про службу в органах місцевого
самоврядування" та Закону України "Про
державну службу", зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
м. Шостці та Шосткинському районі
Сумської області здійснити їй належним
чином призначення (перерахунок) пенсії,
включивши в розрахунок заробітної
плати для призначення пенсії сум
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та провести відповідно виплати з 09.09.2014
року - в розмірі 90 % заробітку.

Постановою Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
від 30.10.2014 року адміністративний позов
задоволено.

Визнано рішення Управління Пенсійного
фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі Сумської області
викладене у листі від 09.09.2014 року № 73/3-1
щодо відмови ОСОБА_1 у включенні суми
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
в заробітну плату для обчислення
пенсії протиправною.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі Сумської області
обчислювати та виплачувати з 09.09.2014
року пенсію ОСОБА_1 з урахуванням
включення до розрахунку заробітної
плати для призначення пенсії сум
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
в розмірі 90 % заробітної плати, який був
передбачений ст. 37 Закону України "Про
державну службу" в редакції, що діяла на
момент призначення пенсії ОСОБА_1

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права, просив
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

В судове засідання суду апеляційної
інстанції сторони не прибули, про дату,
час і місце судового засідання
повідомлені своєчасно та належним
чином. Представник позивача до суду
апеляційної інстанції надав
клопотання про розгляд справи за
відсутності позивача та його
представника.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, переглянувши в межах
апеляційної скарги постанову суду,
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в м. Шостці та Шосткинському
районі Сумської області та з 24.10.2003 року
отримує пенсію, призначену згідно
Закону України "Про державну службу".

Після призначення пенсії позивач
продовжувала працювати на різних
посадах в органах місцевого
самоврядування, та звільнена з роботи
04.01.2010 року.

На звернення позивача щодо проведення
перерахунку пенсії з 04.01.2010 року,
включивши до заробітної плати для
призначення пенсії суми індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
матеріальної допомоги на оздоровлення
Управління Пенсійного фонду України в
м. Шостці та Шосткинському районі
Сумської області листом від 09.09.2014 року
за вих. №73/3-1 повідомило заявницю, що
вищезазначені виплати не включаються
до заробітної плати державного
службовця при обчисленні пенсії,
пославшись на ст. ст. 33, 37 Закону
України "Про державну службу". (а.с. 5).

Не погодившись з діями відповідача
щодо відмови в перерахунку пенсії,
позивач звернулася із зазначеним
позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог щодо
здійснення перерахунку пенсії
державного службовця з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації, зазначених у довідці про
складові заробітної плати, на які були
нараховані страхові внески та які
отримувались позивачем.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
апеляційної інстанції зважає на
наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч.7 ст.21 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування» (в редакції Закону,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) пенсійне забезпечення
посадових осіб місцевого
самоврядування, які мають стаж служби в
органах місцевого самоврядування
та/або державної служби не менше 10
років, здійснюється у порядку,
визначеному законодавством України
про державну службу.

За змістом ст. 37 Закону України "Про
державну службу" (в редакції Закону,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) на одержання пенсії
державних службовців мають право
особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, - у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі.

Частиною 2 ст. 33 Закону України "Про
державну службу" передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Згідно ч.5 ст.37 Закону України "Про
державну службу" за кожний повний рік
роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на один
відсоток заробітку, але не більше 90
відсотків заробітної плати.

Частиною першою статті 1 Закону
України "Про оплату праці" № 108/95-ВР
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Крім того, статтею 66 Закону України "
Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" № 1058-IV передбачено
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.41 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» до заробітної
плати (доходу) для обчислення пенсії
враховуються суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, а за періоди до
запровадження обмеження максимального
розміру заробітної плати (доходу), з
якої сплачувалися зазначені внески
(збір), - у межах сум, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
включалися до заробітної плати, з якої
обчислювалася пенсія відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", і не перевищують 5,6
розміру середньої заробітної плати в
Україні на день отримання зазначених
сум.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

Таким чином, суми виплат, з яких були
фактично нараховані та сплачені
внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, зокрема
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога на вирішення
соціально - побутових питань та
індексація, включаються до складу
заробітної плати державного службовця
та враховуються при обчисленні розміру
його пенсії.

Саме така правова позиція викладена
Верховним Судом України, зокрема, у
постановах від 14 та 28 травня 2013 року
(справи №№ 21-125а13, 21-97а13).

Згідно з ч.1 ст.244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Отже, позивач має право на перерахунок
пенсії, з урахуванням сум виплат, з яких
були фактично нараховані та сплачені
внески на обов'язкове державне
пенсійне страхування, зокрема
матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань
та індексації.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення адміністративного позову
ОСОБА_1

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова
Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області від 30.10.2014 року
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог апелянта - відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197 п.1 ч.1 ст.
198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі Сумської області
залишити без задоволення.

Постанову Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
від 30.10.2014р. по справі № 589/5077/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Курило Л.В.Судді
Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.