Справа № 2а/311/22/12
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року м. Київ
К/800/52331/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді
Шведа Е.Ю.,

суддів
Горбатюка С.А.,

Мороз
Л.Л.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за

касаційною скаргою ОСОБА_2

на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16 вересня 2014 року

у справі № 2а/311/22/12

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України
в Василівському районі Запорізької
області

про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

У лютому 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, в якому, з урахуванням
уточнення позовних вимог, просив
визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Василівському районі
Запорізької області (далі - УПФУ в
Василівському районі Запорізької
області) неправомірними; зобов'язати
УПФУ в Василівському районі
Запорізької області зарахувати до
пільгового стажу: період роботи в
тресті «Запоріжрудбуд» з 01 березня 1982
року по 30 травня 1988 року за
спеціальністю електрозварника - 6
років, 2 місяці, 29 днів; період роботи в
ДБК «Ока» Окинського району
Бурятинської АРСР з 20 липня 1988 року по 15
лютого 1991 року за спеціальністю
арматурник-електрозварника - 2 роки, 6
місяців, 25 днів; збільшити загальний
стаж роботи на 1 рік 6 місяців за кожен
відпрацьований рік в період роботи в
районах Крайньої Півночі; призначити
пенсію за віком на пільгових умовах у
відповідності до вимог ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 17 жовтня 2012 року.

Постановою Василівського районного
суду Запорізької області від 17 липня 2013
року позов задоволено частково:
визнано дії УПФУ в Василівському
районі Запорізької області
неправомірними; зобов'язано УПФУ в
Василівському районі Запорізької
області призначити ОСОБА_2, пенсію
починаючи з 17 жовтня 2012 року, з
урахуванням пільгового стажу за
Списком № 2, за період роботи з 01
березня 1982 року по 30 травня 1988 року на
посаді електрозварника тресту
Запоріжрудбуд»; зобов'язано УПФУ в
Василівському районі Запорізької
області призначити ОСОБА_2 пенсію,
починаючи з 17 жовтня 2012 року, з
урахуванням пільгового стажу за
Списком № 2, за період роботи з 20 липня
1988 року по 15 лютого 1991 року на посаді
арматурника-електрозварника в
дорожньо-будівельному кооперативі
«Ока» Окинського району Бурятинської
АРСР; в іншій частині позову
відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16 вересня 2014 року рішення суду
першої інстанції в частині задоволених
вимог скасовано, ухвалено в цій частині
нову постанову, якою позов задоволено
частково: зобов'язано УПФУ в
Василівському районі Запорізької
області зарахувати до пільгового стажу
ОСОБА_2, за Списком № 2, відповідно до п.
«б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» період роботи
на посаді зварювальника з 01 січня 1984
року по 31 грудня 1987 року. В задоволенні
інших позовних вимог - відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову суду апеляційної
інстанції скасувати, залишити без змін
рішення суду першої інстанції. Свої
вимоги мотивує тим, що суд апеляційної
інстанції безпідставно відмовив в
задоволенні позову в частині
зарахування до пільгового стажу
періоди роботи з 01 березня 1982 року по 31
грудня 1983 року, з 01 січня 1988 року по 30
травня 1988 року та з 20 липня 1988 року по 15
лютого 1991 року, оскільки вказані
періоди підтверджені належними
доказами, що встановлено судом першої
інстанції.

В запереченнях на касаційну скаргу, що
надійшли на адресу суду, відповідач
вважає підтвердженим стаж роботи
позивача тільки за період з 01 березня
1982 року по 30 травня 1988 року, тому
погоджується з рішенням суду
апеляційної інстанції, оскільки саме
вказаний період роботи знайшов своє
підтвердження зібраними матеріалами
та актом зустрічної перевірки.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин справи,
суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Суд касаційної інстанції переглядає
постанову суду апеляційної інстанцій у
межах касаційної скарги, відповідно до
ч. 2 ст. 220 КАС України.

Судами встановлено наступні обставини.
17 жовтня 2012 року позивач звернувся до
УПФУ в Василівському районі
Запорізької області з заявою та
доданими до неї документами для
призначення пенсії на пільгових умовах
відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Протоколом № 9 від 02 листопада 2012 року
засідання комісії з пенсійних питань
при УПФУ в Василівському районі
Запорізької області встановлено, що
страховий стаж ОСОБА_2 налічує 39 років;
робота за Списком № 2 налічує 08 м. 09 дн.
(періоди з 16.07.1973 по 06.11.1973 і з 17.12.1975 по
04.05.1976); також до стажу роботи по Списку
№ 2 зараховано навчання за
спеціальністю - 01 рік 10 міс. 10 дн. та
військова служба - 02 роки 13 днів;
загальний стаж роботи по Списку № 2
становить 04 роки 07 місяців 02 дні.
Враховуючи наведене, законних підстав
для призначення пільгової пенсії із
зниженням віку за Списком № 2 ОСОБА_2 не
має. Тому в задоволенні його заяви про
призначення пільгової пенсії із
зниженням пенсійного віку за Списком №
2 відмовлено.

Позивач, вважаючи такі дії
відповідачів неправомірними,
звернувся до суду з даним позовом про
зарахування до пільгового стажу
періоди роботи та призначення пенсії
за віком на пільгових умовах.

Задовольняючи позов в частині вимог,
суд першої інстанції виходив з того, що
періоди роботи позивача з 01 березня 1982
року по 30 травня 1988 року та з 20 липня 1988
року по 15 лютого 1991 року підтверджені
документально, тому зазначені періоди
роботи підлягають включенню до стажу
роботи для призначення пенсії на
пільгових умовах.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та приймаючи постанову про
часткове задоволення позову, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що належним чином підтверджено лише
період роботи позивача з 01 січня 1984
року по 31 грудня 1987 року на посаді
зварювальника. Інші спірні періоди
роботи позивача не можуть бути
зараховані до стажу роботи для
призначення пенсії на пільгових умовах
через відсутність документального
підтвердження періодів роботи та
наявність суперечливих відомостей про
ці періоди роботи.

Суд касаційної інстанції погоджується
з таким висновком суду апеляційної
інстанції та зазначає наступне.

П. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» передбачено, що
на пільгових умовах мають право на
пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи працівники, зайняті
повний робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статті
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Ч. 4 ст. 13 вказаного закону встановлює,
що порядок пенсійного забезпечення
осіб, які працювали до введення в дію
цього Закону на роботах зі шкідливими і
важкими умовами праці, передбачений
законодавством, що діяло раніше,
визначається статтею 100 даного Закону.

Згідно зі статті 100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» особам, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; б) особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13-14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Відповідно до пункту 3 Порядку
застосування Списків N 1 і N 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18 листопада 2005 року № 383 (далі -
Порядок), при визначенні права на
пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються списки, що чинні на
період роботи особи. До пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до 21
серпня 1992 року та за результатами
проведення атестації робочих місць за
умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно з пунктом 8 Порядку при
визначенні права на пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до статті
100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" застосовуються "Список N 1
производств, цехов, профессий и
должностей на подземных работах, на
работах с вредными условиями труда и в
горячих цехах, работа в которых дает
право на государственную пенсию на
льготных условиях и в льготных
размерах" і "Список N 2 производств,
цехов, профессий и должностей, работа в
которых дает право на государственную
пенсию на льготных условиях и в
льготных размерах", затверджені
постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.56 N 1173.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. 10 Порядку для
підтвердження стажу роботи зі
шкідливими і важкими умовами праці
необхідно подати трудову книжку із
оформленими належним чином записами
про займану посаду і період
виконуваної роботи, виписку із наказу
по підприємству про проведення
атестації на відповідному робочому
місці та, у разі відсутності в трудовій
книжці відомостей, що визначають право
на пенсію на пільгових умовах,
уточнюючу довідку, передбачену пунктом
20 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Згідно з пунктом 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993
року, у тих випадках, коли в трудовій
книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, до якого
включається цей період роботи;
первинні документи за час виконання
роботи, на підставі яких видана
зазначена довідка.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, в трудовій книжці ОСОБА_2
щодо періоду роботи з 01 березня 1982 року
по 30 травня 1988 року містяться
суперечливі відомості, а саме запис №
10: 01 березня 1982 року переведений на
роботу електрозварника 4-го розряду;
запис № 11: у зв'язку з введенням нових
тарифних умов оплати праці
встановлений 4 розряд тесляра; запис №
12: звільнений у зв'язку з виїздом в
Бурятинську АРСР.

З посиланням на архівну довідку
виконавчого комітету Василівського
району Запорізької області
Запорізької міської ради від 31 жовтня
2011 року № 204 судом апеляційної
інстанції встановлено, що в наказах з
особового складу пересувної
механізованої колони ВАТ
«Запоріжрудбуд» м. Дніпрорудне,
Василівського району, Запорізької
області за травень 1977 - травень 1988 рр.
значиться гр. ОСОБА_2: наказ № 19к від 25
травня 1977 року, прийняти
тесляр-бетонщиком 4 розряду; наказ № 5к
від 12 березня 1982 року, тесляр-бетонщика
4 розряду дільниці № 2 перевести на
роботу електрозварником 4 розряду,
згідно кваліфікації; наказ № 20 від 30
травня 1988 року, звільнити у зв'язку з
виїздом в райони Крайньої Півночі.

Однак, відповідно до архівної довідки
виконавчого комітету Василівського
району Запорізької області
Запорізької міської ради від 31 жовтня
2011 року № 204/1 зазначено, що в особових
рахунках нарахування заробітної плати
за січень 1982 - травень 1988 рр. - ОСОБА_2
значиться електрозварювальником.

Разом з тим, за результатами перевірки
факту пільгової роботи по Списку № 2 на
посаді електрозварника ОСОБА_2 за
період роботи з 01 березня 1982 року по 30
травня 1988 року складено акт № 44 від 26
січня 2012 року за підписом заступника
начальника відділу Пенсійного
забезпечення м. Дніпрорудне, Голови
міської ради та архіваріуса,
відповідно до якого встановлено, що
згідно з табельними номерами ОСОБА_2
значився: - в 1982 р. - тесляр-бетоншик 4
розряду, електрозварник 4 розрядку; - в
1983 р. - тесляр-бетонщик 4 розряду; в 1984-1987
рр. - зварювальник 4 розряду; в 1988 р.
зварювальник 4 розряду, тесляр 4
розряду.

З урахуванням встановлених обставин,
суд апеляційної інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що періодом
роботи позивача, яка дає право на
призначення пенсії на пільгових
умовах, який підтверджено, є лише
період роботи з 01 січня 1984 року по 31
грудня 1987 року. При цьому, суд
апеляційної інстанції обґрунтовано
вказав про відсутність підстав для
зарахування до пільгового стажу
позивача періодів роботи з 01 березня 1982
року по 31 грудня 1983 року та з 01 січня 1988
року по 30 травня 1988 року з підстав
неможливості підтвердження його
належними доказами.

Також суд апеляційної інстанції
обґрунтовано відмовив в задоволенні
позовних вимог про зарахування до
пільгового стажу періоду роботи з 20
липня 1988 року по 15 лютого 1991 року на
посаді арматурника-електрозваника в
дорожньо-будівельному кооперативі
«Ока» Окинського району Бурятинської
АРСР оскільки уточнююча довідка ТОВ
«Ока» № 44 від 22 травня 2012 року, яка і
підтверджувала вказаний пільговий
стаж, в подальшому визнана такою, що
видана безпідставно, відповідно до
акту «Документальной проверки
сведений о периодах работы, дающей
право на досрочное пенсионное
обеспечение» № 7 від 24 травня 2013 року.

За таких обставин, підстави для
задоволення касаційної скарги
відсутні. Доводи касаційної скарги не
спростовують висновку суду
апеляційної інстанції та встановлених
обставин справи.

Враховуючи викладене, судом
апеляційної інстанції ухвалено
обґрунтоване рішення, яке постановлене
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Підстави для
скасування оскаржуваного рішення
відсутні.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку
та строки, передбачені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та не підлягає оскарженню,
проте може бути переглянута з підстав,
у строк та у порядку, визначених
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді