Справа № 286/5904/14-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"16" грудня 2014 р.
Справа № 286/5904/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області на постанову Овруцького
районного суду Житомирської області
від "29" жовтня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
Житомирської області про
зобов'язання провести донарахування та
виплату коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в
якому просив зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі провести йому донарахування та
виплату доплату до пенсії непрацюючим
пенсіонерам, які проживають на
радіоактивно забрудненій території,
передбачену ст. 39 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», із
розрахунку однієї мінімальної
заробітної плати за період з 01.02.2014 року
по 31.07.2014 року, додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю, передбаченої
ст. 51 Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», із розрахунку 25%
мінімальної пенсії за віком за період з
01.02.2014 року по 31.07.2014 року, та підвищення
до пенсії, як дитині війни у
відповідності до ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
виходячи з розміру 30% мінімальної
пенсії за віком за період з 01.02.2014 року
по 31.07.2014 року, мотивуючи тим, що він є
пенсіонером, потерпілим внаслідок
Чорнобильської катастрофи 3-ї
категорії, має статус «Дитина війни» та
проживає в с.Клинець Овруцького району.
За період перебування на пенсії йому
виплати, що встановлені в Законі,
виплачувалися не в розмірах,
визначених Законом, а в значно меншому
розмірі, що призвело до порушення його
прав.

Постановою Овруцького районного суду
Житомирської області від 29.10.2014 позов
задоволено повністю.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
провести ОСОБА_4 донарахування та
виплату доплати до пенсії як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
на території радіоактивного
забруднення у відповідності до ст.39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період з 01.02.2014 року по 31.07.2014 року,
виходячи з розміру 1-єї мінімальної
заробітної плати, розмір якої
визначено Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»,
щомісячно, додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю у відповідності до
ст.51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 01.02.2014 року по
31.07.2014 року, виходячи з розміру 25%
мінімальної пенсії за віком, розмір
якої дорівнює розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, який визначено Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік», щомісячно та підвищення до
пенсії, як дитині війни у відповідності
до ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" за період з 01.02.2014
року по 31.07.2014 року, виходячи з розміру
30% мінімальної пенсії за віком, розмір
якої дорівнює розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеному Законом
України "Про Державний бюджет на 2014 рік"
щомісячно.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, якою, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову та
позовну заяву залишити без розгляду
або закрити провадження у справі.

Згідно ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені в апеляційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач є пенсіонером, перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Овруцькому районі
Житомирської області, віднесений до 3
категорії громадян, які потерпіли від
Чорнобильської катастрофи та проживає
в зоні посиленого радіоекологічого
контролю. Водночас позивач має статус
дитини війни, що підтверджується
відповідним посвідченням.

Судом встановлено, що позивач
отримує доплату до пенсії та додаткову
пенсію, передбачені ст.ст.39, 51 Закону
№796-ХІІ, та підвищення до пенсії як
дитині війни, передбачене ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", але у розмірах, встановлених
постановами КМУ, що підтверджується
відповідною довідкою.

Згідно ст.39 вищевказаного Закону
громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата в таких розмірах: у
зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - три мінімальні заробітні
плати; у зоні гарантованого
добровільного відселення - дві
мінімальні заробітні плати; у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
- одна мінімальна заробітна плата.
Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на цих територіях,
підвищуються у таких же розмірах.

Відповідно до ст. 51 Закону особам,
віднесеним до категорії 2, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 30
процентів мінімальної пенсії за віком.
Особам, віднесеним до категорії 3,
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 25
процентів мінімальної пенсії за віком.
Особам, віднесеним до категорії 4,
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 15
процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.6 ЗУ "Про соціальний
захист дітей війни" дітям війни пенсії
або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується на 30% мінімальної
пенсії за віком.

Водночас суми, з яких здійснювався
розрахунок виплат позивачу,
передбачених Законом № 796-XII,
визначалися згідно постанов Кабінету
Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року
"Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та № 1381 від 28.12.2011 року "Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верств населення".
Зазначеними постановами всупереч
вимогам Законів, які встановлюють
розмір доплати як величину, кратну
відносно до розміру мінімальної
заробітної плати або пенсії,
визначеної Законом на час здійснення
виплати, установлено конкретні розміри
доплат в твердій грошовій сумі та у
розмірах до прожиткового мінімуму.

Згідно зі ст. 3 Бюджетного Кодексу
України бюджетний період для всіх
бюджетів, що складають бюджетну
систему України, становить один
календарний рік, який починається 1
січня кожного року і закінчується 31
грудня того ж року.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону) не
встановлено обмеження щодо
застосування положень Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та ЗУ "Про
соціальний захист дітей війни" .

Таким чином, починаючи з 01.01.2014
застосуванню підлягають ст.ст.39,51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни".

Доводи відповідача щодо правомірності
своїх дій з посиланням на відсутність
бюджетних коштів на фінансування
виплат в порядку статей 39, 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" обґрунтовано не взяті
судом до уваги, оскільки питання
фінансування цих видатків не виступає
предметом даного спору. Питання
надання бюджетних коштів Управлінню
для виконання покладених на нього
обов'язків у справах цієї категорії
виходять за межі заявлених вимог і
судом не розглядалися.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції вірно встановив
фактичні обставини справи, дослідив
наявні докази, надав їм належну оцінку
та прийняв законне та обґрунтоване
рішення, підстави для скасування якого
відсутні.

Підстав для залишення позовної заяви
без розгляду чи закриття провадження у
справі немає.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області залишити
без задоволення, а постанову
Овруцького районного суду
Житомирської області від "29" жовтня 2014
р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Г.І. Майор

судді:
А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу Управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
Житомирської області вул.Леніна,
12,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська
область,11100

- ,