Справа № 1170/2а-4214/12
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року м.
Київ К/800/33229/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула у порядку письмового
розгляду касаційну скаргу
Кіровоградської митниці Міндоходів на
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 21.02.2013 року
та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18.02.2014 року у справі за позовом ТОВ
"Ландтех" до Кіровоградської митниці
Міндоходів про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ландтех» звернулось
до суду з адміністративним позовом, в
якому просило визнати протиправним та
скасувати рішення Кіровоградської
митниці Міндоходів про коригування
митної вартості від 11.10.2012 року
№901000003/2012/000564/1.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 21.02.2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 18.02.2014 року,
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ландтех»
задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Кіровоградська митниця Міндоходів
подала до Вищого адміністративного
суду України касаційну скаргу у якій,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані судові
рішення та прийняти нове рішення, яким
відмовити у позові.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає залишенню без задоволення з
таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ландтех» є
дистриб'ютором компанії «JOHN DEERE INTERNATIONAL
GMBH». 10.09.2012 року між позивачем
(постачальник за договором) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Відродження"
(покупець за договором) укладено
договір поставки
сільськогосподарської техніки №63-КД.
Відповідно до умов вказаного договору
продавець зобов'язується передати у
власність покупця комбайн «JOHN DEERE W660»
за ціною еквівалентній 146500,00 Євро.
14.09.2012 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Відродження" на
виконання умов вказаного Договору
перерахувало аванс в сумі 7325,00 Євро. На
виконання умов договору, укладеного з
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Відродження" на
поставку вищевказаного комбайна, 01.10.2012
року позивачем в компанії «JOHN DEERE
INTERNATIONAL GMBH» замовлено комбайн «JOHN DEERE
W660» за ціною 99755,04 Євро.

09.10.2012 року до Кіровоградської митниці
позивачем заявлено до митного
оформлення комбайн «JOHN DEERE W660».
Зазначений комбайн був заявлений у
митній декларації № 901000006/2012/010177. У
декларації вказано, що митна вартість
визначена за 1(основним) методом - за
ціною договору, згідно частини 2 статті
57 Митного кодексу України. На
підтвердження заявленої митної
вартості товару відповідно до методу
визначення митної вартості №1
позивачем до митного органу надано
декларацію митної вартості із
зазначенням ціни, яка була зазначена в
усіх платіжних документах які не
містили жодних розбіжностей та
документи за переліком передбаченим
частиною 2 статті 53 Митного кодексу
України який є вичерпним.

Митним органом було витребувано
додаткові документи: банківські
платіжні документи або бухгалтерські
документи, що підтверджують вартість
товару та містять реквізити, необхідні
для ідентифікації ввезеного товару;
каталогів, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; копію
митної декларації країни -
відправлення; страховий поліс
(відповідно до умов поставки товару);
розшифровку поняття "загальні витрати",
згідно інвойсу від 01.10.2012 року №603948672,
про що декларанта ознайомлено 09.10.2012
року, що підтверджується його підписом.

На вимогу митого органу, для
підтвердження заявленої митної
вартості 11.10.2012 року додатково надані
експортна декларація митної вартості,
зовнішньоекономічний контракт,
рахунок-фактура (інвойс) та страховий
документ, в якому зазначено вартість
об'єкта страхування. Крім того,
декларантом зазначено, що інші
документи станом на 11.10.2012 року надати
немає можливості, зокрема платіжне
доручення що підтверджує сплату за
комбайн, оскільки договором
передбачено відстрочку платежу на 30
днів. Кіровоградською митницею, за
результатами розгляду поданих
документів, винесено рішення про
коригування митної вартості від 11.10.2012
року №901000003/2012/000564/1, яким митну
вартість на комбайн визначено в
розмірі 167688,29 Євро, за резервним
методом, на підставі статті 64 Митного
кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 53
Митного кодексу України визначений
перелік документів, які декларант
подає митному органу щодо
підтвердження митної вартості товарів
і обраний метод її визначення.
Відповідно до частини 3 статті 53
Митного кодексу України у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) додаткові документи,
перелік яких визначений в даній нормі
закону.

Митний орган витребував у позивача
додаткові документи щодо
підтвердження митної вартості товарів,
визначеної за першим методом з
посиланням на наявність розбіжностей в
поданих документах, а саме копія митної
декларації країни експорту (Німеччини)
не містить цінової інформації та умов
поставки. При цьому, митним органом не
зазначено в чому саме та на яку суму
виявлена розбіжність. Проте, під час
розгляду справи у судах попередніх
інстанцій представник відповідача
зазначив, що рішення про коригування
митної вартості товару винесено на
підставі виявлення ознак підробки, а
саме до митного органу надано не
оригінальний інвойс або такий що
зроблений на кольоровому принтері,
проте у рішенні про це не зазначено.

Відповідно до зі статті 54 Митного
кодексу України контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Обставини, які були встановлені судами
попередніх інстанцій не свідчать про
наявність застережень, визначених
частиною 2 статті 58 Митного кодексу
України, які виключають можливість
застосування основного методу
визначення митної вартості товарів.

Згідно статті 57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за основним - за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції) та
другорядними методами: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Частинами 3, 6 цієї статті визначено, що
кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Проте, у рішенні про корегування митної
вартості товару від 11.10.2012 року не
містіться обґрунтувань неможливості
застосування кожного попереднього
методу до застосування митним органом
резервного.

При цьому, посилання в рішенні митного
органу від 11.10.2012 року на те, що
резервний метод обраний за
результатами отриманої інформації з
сайту «www.deere.de», є необґрунтованими.

При обранні методу визначення митної
вартості відповідачем розглядався
комбайн іншої комплектації, бувший у
використанні, 2008 року випуску, що
розмитнювався у 2012 році та не взято до
уваги аналогічний комбайн, що
розмитнювався Кіровоградською
митницею у 2011 році.

Таким чином, застосування відповідачем
резервного методу №6 є порушенням
статті 57 Митного кодексу України , а
тому рішення про визначення митної
вартості товарів від 11.10.2012 року
№901000003/2012/000564/1 є неправомірним.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення судів
першої та апеляційної інстанцій щодо
задоволення позовних вимог є законним
та обґрунтованим.

Касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків судів не спростовують.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судами допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені як підстави для зміни,
скасування судового рішення, залишення
позовної заяви без розгляду або
закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Кіровоградської
митниці Міндоходів залишити без
задоволення, постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 21.02.2013 року
та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18.02.2014 року у цій справі залишити
без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: