Справа № 825/975/13а
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/36609/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Моторного
О.А. - головуючого,

Борисенко
І.В.,

Кошіля В.В.,

за участю секретаря - Калініна О.С.

та представників сторін:

від позивача - Карета О.О.,

від відповідача - Бобруйко І.П,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Новатор-Трейд"

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.06.2013

у справі № 825/975/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Новатор-Трейд"

до Чернігівської міжрайонної
державної податкової інспекції
Чернігівської області Державної
податкової служби

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 16.04.2013
позовні вимоги задоволено: визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення від 21.02.2013 №
та №.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.06.2013
скасовано постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від
16.04.2013 та прийнято нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

В касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.06.2013 та
залишити без змін рішення суду першої
інстанції.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню,
враховуючи наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної податковим органом
документальної позапланової виїзної
перевірки позивача з питань
достовірності, повноти нарахування
податкового кредиту на додану вартість
та податку на прибуток підприємств за
період з 01.04.2012 по 30.06.2012, складено акт
від 07.02.2013 №21/22/36806279, в якому
зафіксовано порушення вимог: п.138.1, п.138.2
ст. 138, п.140.2 ст. 140, пп.14.1.181 п.14.1 ст. 14, п.
198.3, п. 198.6 ст. 198, п.200.1 ст. 200, п.201.4, п.201.6,
п.201.8 ст. 201 Податкового кодексу України,
що призвело до заниження податку на
прибуток на загальну суму 18060,16 грн. та
заниження податку на додану вартість
на загальну суму 17200,00 грн. за травень 2012
року.

На підставі зазначеного акта
перевірки, відповідачем 21.02.2013 прийнято
спірні податкові
повідомлення-рішення: №, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток у
розмірі 22575,00 грн. (18060,00 грн. - за
основним платежем та 4515,00 грн. - штрафні
санкції); №, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
21500,00 грн. (17200,00 грн. - за основним
платежем та 4300,00 грн. - штрафні санкції).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції не погодився з
висновками суду першої інстанції про
наявність підстав для віднесення
понесених витрат до складу валових та
формування за рахунок сплаченого ПДВ
податкового кредиту, з огляду на їх
непідтвердження належним чином
оформленими первинними документами.

Однак, колегія суддів, переглядаючи
рішення судів попередніх інстанцій в
касаційному порядку, не може
погодитися з наведеними висновками
суду апеляційної інстанції, беручи до
уваги наступне.

Пунктом 138.2 ст.138 Податкового кодексу
України передбачено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно із пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України, не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Датою виникнення права платника ПДВ
на віднесення сум податку до
податкового кредиту, згідно з п. 198.2 ст.
198 Податкового кодексу України,
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту,
згідно з пунктом 198.6. цієї статті, суми
податку, сплаченого (нарахованого) у
зв'язку з придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Матеріали справи свідчать, що у
перевіряємому періоді позивач
здійснював господарську діяльність із
контрагентом - ТОВ
«Адіс-Медія-Холдинг».

Так, як було вірно встановлено судом
першої інстанції, факт здійснення
господарських операцій між позивачем
та ТОВ «Адіс-Медія-Холдинг», на
виконання умов договору підряду від
01.05.2012 №01/05-12 та додаткової угоди до
нього, підтверджується наявними в
матеріалах справи, належним чином
оформленими первинним документами
бухгалтерського обліку, зокрема:
податковими накладними та актами
здачі-прийняття робіт.

Розрахунок за надані послуги здійснено
безготівковим шляхом, що
підтверджується квитанціями до
прибуткового касового ордеру на
загальну суму 103200,00 грн., копіями звітів
про використання коштів, виданих
відряджень або під звіт на загальну
суму 103200,00 грн. та оборотно-сальдовою
відомістю по рахунку ТОВ
"Новатор-Трейд" за травень 2012 року.

В матеріалах справи відсутні докази
встановлення податковим органом
обставин на підтвердження того, що
укладаючи спірний договір, учасники
договірних відносин діяли з метою, яка
є завідомо суперечною інтересам
держави та суспільства. Податковим
органом не доведено наявності
протиправного умислу та мети при
укладенні угоди позивачем з вказаним
контрагентом, що мали місце під час
здійснення позивачем підприємницької
діяльності.

На момент здійснення спірних операцій,
контрагент позивача був
зареєстрований в якості юридичної
особи та платником податків, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців серії АВ
№090232 від 07.03.2013.

Разом з тим, судом апеляційної
інстанції правомірно відхилені доводи
відповідача щодо неможливості
проведення зустрічних звірок ТОВ
«Адіс-Медія-Холдинг», оскільки, норми
податкового законодавства не містять
такої підстави для відмови у
формуванні податкового кредиту
платника податків, як неотримання в
ході перевірки відомостей щодо його
контрагентів, їх відсутність за
юридичною адресою та наявність або
відсутність у них технічного
персоналу, основних фондів, виробничих
активів, складських приміщень і
транспортних засобів.

За наведених обставин, у відповідача
були відсутні підстави для визначення
позивачу податкових зобов'язань з
податку на прибуток та податку на
додану вартість, у зв'язку з чим судом
першої інстанції правомірно скасовані
спірні податкові повідомлення-рішення
від 21.02.2013.

Згідно зі статтею 226 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишає в
силі рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено відповідно до закону і
скасоване або змінене помилково.

Враховуючи вищевикладене, постанова
Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.06.2013
підлягає скасуванню із залишенням в
силі постанови Чернігівського
окружного адміністративного суду від
16.04.2013.

Керуючись ст. ст. 221, 223, 226, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Новатор-Трейд" задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.06.2013
скасувати, а постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від
16.04.2013 залишити в силі.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль