Справа № 447/3398/14-а
Суддя: Головатий А. П.
Дата ухвалення: 2014-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 447/3398/14-а
П О С Т А Н О В А

ІмЕНЕм україни

05.12.2014 року Миколаївський районний
суд Львівської області в складі:
головуючого -судді Головатий А. П. , при
секретарі Венгер Л.М., за участю
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Кобрин І.М. ,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в Миколаївському районі
Львівської області про зобов'язання
провести перерахунок та виплату
надбавки до пенсії ,

в с т а н о в и в :

07.11.2014 року позивач ОСОБА_3 пред'явив
позов до УПФУ в Миколаївському районі
Львівської області відповідно до якого
просить визнати дії відповідача щодо
виплати йому надбавки до пенсії, як
дитині війни за період з 01.01.2007 року по
день звернення до суду у розмірі
меншому ніж це передбачено Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни» - протиправними та зобов'язати
відповідача виплатити вказану
надбавку до пенсії у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
виходячи з мінімального розміру пенсії
за віком, встановленого частиною
першою ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за вищевказаний період. В
обґрунтування позову наведено
наступне. Згідно ст.1 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
позивач має статус дитини війни.
Відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», з 1
січня 2007 р. позивачу має виплачуватись
щомісячна соціальна допомога у розмірі
30 відсотків мінімальної пенсії за
віком. Однак вказана допомога
виплачується не в повному обсязі.
Зокрема, в 2007 році не виплачувалась; в
2008-2014 роках виплачувалася, виходячи зі
ставки 7% замість встановлених 30%.

У судове засідання позивач не з'явився,
уповноважив на представництво своїх
інтересів ОСОБА_1

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримала, в
обґрунтування позову навела доводи
викладені у позовній заяві та просила
такий задоволити.

Представник відповідача Кобрин І.М.
проти задоволення позову заперечила. У
запереченні на позовну заяву,
зазначила що дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком. Проте
законодавством України не визначено
поняття «мінімальна пенсія за віком»
як розрахункової величини для
підвищення пенсії згідно із Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», оскільки ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» передбачає, що
мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності достатнього страхового
стажу встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Водночас,
законодавцем не прийнято жодного НПА
на виконання вказаних вимог закону. У
2008 році дане питання було вирішено на
законодавчому рівні і передбачено, що у
такому випадку виплачується
підвищення у розмірі надбавки,
встановлної для учасників війни. Ці
положення втратили чинність з 22.05.2008
року. У подальшому виплати проводилися
згідно постанови Кабінету Міністрів
України №530 від 28.05.2008 року. Таким чином,
позивачу було встановлено підвищення
до пенсії, як дитині війни з 01.01.2008 року
у розмірі 47,00 гривень; з 01.04.2008 року у
розмірі 48,10 гривень; з 01.07.2008 року у
розмірі 48,20 гривень; з 01.10.2008 року у
розмірі 49,80 гривень; з 01.01.2012 року у
розмірі 57,54 гривень; з 01.04.2012 року у
розмірі 58,66 гривень; з 01.07.2012 року у
розмірі 59,08 гривень; з 01.10.2012 року у
розмірі 59,92 гривень; з 01.01.2013 року у
розмірі 62,58 гривень; з 01.12.2013 року по
даний час у розмірі 66,43 гривень.
Оскільки МСЕК станом на 2007 рік позивача
не було визнано інвалідом права на
підвищення у розмірі 50% від розміру
надбавки позивач не мав. Усі виплати
позивачу проведені у відповідності до
законодавства.

Заслухавши думку учасників судового
розгляду, з'ясувавши дійсні обставини
справи, дослідивши подані документи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступні обставини справи та надав їм
правову оцінку.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», який
набрав чинності з 01.01.2006 року «дітям
війни» пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищується на 30%
мінімальної пенсії за віком.

Судом встановлено, що позивач є дитиною
війни у розумінні ст. 1 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до особового рахунку №123949
позивачу було здійснено нарахування та
виплату надбавки у наступних розмірах:
з 01.01.2008 року у розмірі 47,00 гривень; з
01.04.2008 року у розмірі 48,10 гривень; з
01.07.2008 року у розмірі 48,20 гривень; з
01.10.2008 року у розмірі 49,80 гривень; з
01.01.2012 року у розмірі 57,54 гривень; з
01.04.2012 року у розмірі 58,66 гривень; з
01.07.2012 року у розмірі 59,08 гривень; з
01.10.2012 року у розмірі 59,92 гривень; з
01.01.2013 року у розмірі 62,58 гривень; з
01.12.2013 року по даний час у розмірі 66,43
гривень.

Згідно ст.6 вказаного Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зазначена редакція ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
чинна після визнання Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008
неконституційними змін, внесених
підпунктом 1 пункту 41 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року N 107-VI.

За період з 19 червня 2011 року до 31 грудня
2013 року у чинному законодавстві
існувало положення, що норми і
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України.

Зокрема, згідно із Законом України від
14 червня 2011 року «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», який набрав
чинності з 19 червня 2011 року, Прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
були доповнені пунктом 4 такого змісту:
«норми і положення статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».

Подібне положення містилося і в п. З
Прикінцевих положень Закону України
від 22 грудня 2011 року «Про Державний
бюджет України на 2012 рік» і в п. 4
Прикінцевих положень Закону України
від 6 грудня 2012 року «Про Державний
бюджет України на 2013 рік».

Зокрема, в п. 4 Прикінцевих положень
Закону України від 6 грудня 2012 року «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»,
який був чинним з 1 січня 2013 року до 31
грудня 2013 року, зазначено таке:
«Установити, що у 2013 році норми і
положення статей 5 та 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік».

У Законі України від 16 січня 2014 року
«Про Державний бюджет України на 2014
рік», який набрав чинності з 1 січня 2014
року, не містилося такого положення, що
норми і положення статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Лише з 3 серпня 2014 року - дня набрання
чинності Закону України від 31 липня 2014
року «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік», Прикінцеві положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» були доповнені пунктом 6.7
такого змісту: «Установити, що норми і
положення статей 5 та 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік».

Отже, за період з 1 січня 2014 року до 2
серпня 2014 року у чинному законодавстві
не існувало такого положення, що норми
і положення статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, і ця обставина є підставою для
часткового задоволення позову.

Суд вважає, що за період з 1 січня 2014
року до 2 серпня 2014 року при обчисленні
позивачу підвищення як дитині війни
відповідач повинен був застосовувати
розмір мінімальної пенсії за віком,
визначений частиною першою ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», згідно
якої мінімальна пенсія за віком
дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Проте, відповідач всупереч ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» виплачував позивачу щомісячне
підвищення до пенсії у меншому розмірі,
який встановлений постановою КМ
України «Про підвищення рівня
соціального захисту найбільш
вразливих верств населення» № 1381 від 28
грудня 2011 року.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що позов підлаягає до
задоволення частково.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167, 256 КАС
України, ст.ст. 6, 28 статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» , суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задоволити частково.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Львівської
області щодо виплати ОСОБА_3 надбавки
до пенсії, як дитині війни за період з
01.01.2014 року по 02.08.2014 року у розмірі
меншому ніж це передбачено Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Миколаївському районі
Львівської області виплатити надбавку
до пенсії ОСОБА_3, як дитині війни у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», виходячи з мінімального
розміру пенсії за віком, встановленого
частиною першою ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», починаючи з 1
січня 2014 року до 2 серпня 2014 року
включно, з урахуванням виплачених сум.

Допустити негайне виконання постанови
у межах суми стягнення за один місяць.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя:

Головатий А. П.