Справа № 823/3462/14
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
справа № 823/3462/14

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Паламара П.Г.,

при секретарі Овсієнко О.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1
- за довіреністю, представника
відповідача Трояна Ю.О. - за
довіреністю, розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 до Смілянської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Черкаській області про
визнання недійсними та скасування
податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі
- позивач) звернулась до Черкаського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Смілянської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області (далі - відповідач), в якому
просить визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення від 11.08.2014 №
.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що з прийнятими податковими
повідомленнями-рішеннями не
погоджується, вважає їх протиправними
з огляду на те, що висновки викладені в
акті перевірки є незаконні, не
підтверджуються даними первинних
документів та зроблені на підставі
припущень, а тому вони підлягають
скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
позов просив задовольнити з підстав,
викладених в позовній заяві та
додаткових поясненнях по справі,
зазначивши, що книга обліку доходів і
витрат зареєстрована у податковій
інспекції і ведеться відповідно до
порядку, облік товару здійснюється на
підставі видаткових накладних. Після
проведення фактичної перевірки
позивач зверталась до відповідача з
первинними бухгалтерськими
документами, але їх у неї не прийняли.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував повністю, надав
заперечення проти адміністративного
позову та додаткові пояснення, в яких
зазначено, що відсутність відповідних
первинних документів, які
підтверджують рух
товарно-матеріальних цінностей, є
порушенням установленого порядку
ведення бухгалтерського обліку.
Суб'єкт господарювання, в тому числі
фізична особа-підприємець, як на
єдиному податку так і на загальній
системі оподаткування, повинен мати
первинні документи на придбаний товар.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд прийшов до наступного.

Позивач - фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 зареєстрована як фізична
особа-підприємець 16.10.2002 за №0,
ідентифікаційний код НОМЕР_2.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі наказу Смілянської ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області від 21.07.2014 №454 та
направлень від 21.07.2014 №275, 276, 277, згідно
пп. 20.1.4, 20.1.5, 20.1.6 п. 20.1 ст. 20, п.75.1 ст.75, пп.
80.2, п. 80.4, п. 80.6, п. 80.8 ст. 80 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI
(далі - ПКУ), проведена фактична
перевірка ФОП ОСОБА_3 щодо дотримання
норм законодавства з питань
регулювання обігу готівки, порядку
здійснення платником податку
розрахункових операцій, ведення
касових операцій, наявності ліцензій,
патентів, свідоцтв, у тому числі про
виробництво та обіг підакцизних
товарів, дотримання роботодавцем
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками
(найманими особами), про що складено акт
від 30.07.2014 № 1171/23-04-17-0108.

В акті перевірки зазначено, що 21.07.2014 о 18
год. 45 хв. в кафе « 2000+», що знаходиться
за адресою: м. Сміла, вул. Мазура, 14, де
здійснює діяльність ФОП ОСОБА_3
встановлено:

- факт реалізації однієї пляшки
коньяку «Тиса Закарпатський» за ціною
145 грн. та однієї упаковки соку
персикового за ціною 15 грн. на загальну
суму 160 грн. Продавець отримала готівку,
видала товар та здачу, але розрахункову
операцію через РРО не провела та не
видала відповідний розрахунковий
документ;

- під час перевірки не було надано
посадовим особам Смілянської ОДПІ в
повному обсязі документи, а саме: книга
доходів та витрат, прибуткові накладні
на отримання алкогольних напоїв;

- встановлено відсутність на місці
реалізації товарів із застосуванням
РРО платіжного терміналу;

- сума виручки за реалізований
товар на час перевірки становила 359 грн.
(яка знаходилась в касі), а згідно
денного звіту № 933 сума продаж
становила 160,5 грн.

- під час перевірки встановлено, що
в кафе «2000+» знаходяться в реалізації
алкогольні напої, що не обліковуються
згідно чинного законодавства. Книга
обліку доходів та витрат відсутня. Не
обліковані товарно-матеріальні
цінності згідно з листами зняття ТМЦ на
загальну суму 7118 грн.

Відповідачем у акті перевірки зроблено
висновок щодо порушення ФОП ОСОБА_3 п.
85.2 ст. 85, пп. 177.10 ст. 177 ПКУ, п. 1, 2, 12 ст. 3 та
ст. 6 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері громадського харчування та
послуг» № 265-ВР від 06.07.1999 (зі змінами та
доповненнями) та Постанови Кабінету
Міністрів від 29.09.2010 № 878 «Про
здійснення розрахунків за продані
товари (надані послуги) із
використанням спеціальних платіжних
засобів».

На підставі акту перевірки Смілянською
об'єднаною державною податковою
інспекцією ГУ Міндоходів у Черкаській
області винесено податкові
повідомлення-рішення № від 11.08.2014
про застосування штрафних санкцій у
розмірі 510 грн. та № від 11.08.2014 про
застосування штрафних санкцій у
розмірі 14236 грн.

Розрахунок штрафних санкцій у
податковому повідомленні-рішенні
№ здійснено, виходячи з добутку:
подвійної вартості не облікованих
товарно-матеріальних цінностей (7118 * 2).

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями
позивач 29.08.2014 подав скарги за № 4, №5 до
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області.

Рішенням Головного управління
Державної фіскальної служби у
Черкаській області від 22.10.2014 №
122/23-00-10-0210 скарги позивача не
задоволені, а податкові
повідомлення-рішення № та
від 11.08.2014 на суму 14236 грн. залишені без
змін.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" від 06.07.1995р. №265/95-ВР (далі по
тексту - Закон №265) суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок; видавати
особі, яка отримує або повертає товар,
отримує послугу або відмовляється від
неї, розрахунковий документ
встановленої форми на повну суму
проведеної операції.

Пунктом 12 ст. 3 Закону № 265 передбачено
що, суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Відповідно до ст. 6 Закону України № 265
облік товарних запасів фізичною особою
- підприємцем ведеться у порядку,
визначеному чинним законодавством, а
юридичною особою (її філією,
відділенням, іншим відокремленим
підрозділом) - у порядку, визначеному
відповідним національним положенням
(стандартом) бухгалтерського обліку.
Облік ведеться з урахуванням
особливостей, встановлених для
суб'єктів малого підприємництва.
Обов'язок із ведення обліку товарних
запасів не застосовується до осіб, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку придбаних
або проданих товарів.

Частиною 8 ст. 19 Господарського кодексу
України визначено, що всі суб'єкти
господарювання зобов'язані вести
первинний облік результатів своєї
діяльності та вести бухгалтерський
облік.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПКУ платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів. Відповідно до пунктів 85.2 та
85.4 ПКУ податкова служба має право
вимагати первинні документи під час
проведення перевірок, а платник має
право їх надавати.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV
(далі - Закон України № 996) встановлено,
що підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст. 9 Закону України № 996
передбачено, що Первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до листа ДПАУ від 03.03.2009 №
4364/7/23-7017/159 до документів, що є підставою
для оприбуткування товару належать
накладні та товарно-матеріальні
накладні. Такі документи є підставою
для внесення записів до облікових
бухгалтерських реєстрів. Відсутність
відповідних первинних документів, які
підтверджують рух
товарно-матеріальних цінностей, є
порушенням установленого порядку
ведення бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст. 20 Закону України № 265
до суб'єктів господарювання, що
здійснюють реалізацію товарів, які не
обліковані у встановленому порядку,
застосовується фінансова санкція у
розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів, які не
обліковані за місцем реалізації та
зберігання, за цінами реалізації, але
не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 30 липня 1996 р. N 854 затверджено
Правила роздрібної торгівлі
алкогольними напоями (далі - Правила).

Вказаними Правилами передбачено, що ці
правила поширюються на всіх суб'єктів
господарської діяльності на території
України незалежно від форм власності,
які зареєстровані в установленому
порядку і мають ліцензію на право
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями, отриманий згідно з вимогами
законодавства.

У документах, згідно з якими до
торговельної мережі надійшли
алкогольні напої, повинні зазначатися
реєстраційні номери сертифіката
відповідності або свідоцтва про
відповідність.

Суб'єкт господарської діяльності
зобов'язаний забезпечити згідно із
статтями 18 та 19 Закону України "Про
захист прав споживачів" надання
споживачам необхідної, доступної та
достовірної і своєчасної інформації
про товари, а також на вимогу
споживачів - додаткової інформації про
наявність сертифіката відповідності,
документи, що підтверджують якість та
ціну товару.

Суб'єкту господарської діяльності,
який здійснює роздрібну торгівлю
алкогольними напоями, забороняється
приймати для продажу та зберігання
алкогольні напої від юридичних і
фізичних осіб, які не мають ліцензії на
виробництво або на право імпорту чи
оптової торгівлі алкогольними напоями.

Таким чином суб'єкт підприємницької
діяльності, в тому числі і фізична
особа, який займається реалізацією
алкогольних напоїв має право
здійснювати таку реалізацію лише на
підставі документів, згідно з якими до
торговельної мережі надійшли
алкогольні напої.

До таких документів, як правило,
належать накладні та
товарно-транспортні накладні. Ці
документи є підставою для передачі
алкогольних напоїв для реалізації у
роздріб.

Судом встановлено, що у барі були
відсутні підтверджуючі документи про
належний облік товарів, що
реалізовувались, а саме - алкогольні
напої: коньяк, вермут.

Таким чином, суд вважає правомірним
застосування до приватного підприємця
штрафної санкції за порушення п. 12 ст. 3
Закону N 265/95-ВР, а тому позовна вимога
щодо визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
11.08.2014 № задоволенню не підлягає.

У той час, суддя приходить до висновку,
що податкове повідомлення - рішення від
11.08.2014 № винесено з порушенням
норм чинного законодавства, а тому воно
підлягає скасуванню, виходячи з
наступного.

Згідно з п. 177.10 ст. 177 ПКУ фізичні особи -
підприємці зобов'язані вести Книгу
обліку доходів і витрат та мати
підтверджуючі документи щодо
походження товару. Форма Книги обліку
доходів і витрат та порядок її ведення
визначаються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику. Фізичні
особи - підприємці застосовують
реєстратори розрахункових операцій
відповідно до Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг".

Як вбачається із матеріалів справи,
позивачем належним чином оформлена та
зареєстрована у податковому органі
Книга обліку доходів і витрат.

Крім того, відповідно до податкового
повідомлення - рішення від 11.08.2014
№ до позивача застосовано
штрафну санкцію за платежем податок на
доходи фізичних осіб, що сплачуються
фізичними особами за результатами
річного декларування, а не за порушення
ведення Книги обліку доходів і витрат
та відсутності підтверджуючих
документів щодо походження товару.

За вказаних обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи
позивача підлягають до часткового
задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно п. 2. ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Частиною 3 ст.94 КАС України визначено,
що якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 9, 69-71, 86, 94, 97, 122, ст. ст.
158-163 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Смілянської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області від 11.08.2014 року № .

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 (20721, АДРЕСА_1, інд. номер НОМЕР_2)
на користь Державного бюджету України
несплачену частину судового збору в
сумі 730 (сімсот тридцять) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185 -
187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
П.Г. Паламар

Повний текст постанови виготовлений 16
грудня 2014 року.