Справа № 872/5809/13
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"11" березня 2014 р. справа №
804/2002/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Криворізької
південної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
21.02.2013 р. у справі № 804/2002/13-а

за позовом Криворізької північної
міжрайонної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вибір"

про застосування арешту рахунків
платника податків, -

встановив:

У лютому 2013 року позивач звернувся до
суду першої інстанції з позовом, в
якому просив накласти арешт на кошти та
інші цінності відповідача, що
знаходяться в банку та перебувають у
власності відповідача.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
21.02.2013 р. в задоволені позову
відмовлено. Постанова мотивована тим,
що позивач не навів підстав,
передбачених п.94.2 ст.94 ПК України, для
застосування арешту на кошти та інші
цінності відповідача, що знаходяться у
банку та перебувають у власності
відповідача.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, заявник оскаржив її в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі заявник,
посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права. Зокрема, заявник посилається на
те, що позивачем не ставилося питання
про застосування арешту на кошти
платника податків відповідно до ст.94 ПК
України. Податковим органом додано
докази, що свідчать про наявність
податкового боргу платника податків та
відсутність майна для погашення такого
податкового боргу, що є безумовними
обставинами для застосування п.п.20.1.17
п.20.1 ст.20 ПК України, а саме: накладення
арешту на кошти та інші цінності такого
платника податків, що знаходяться в
банку. Саме з даними позовними вимогами
і звернувся позивача до суду першої
інстанції.

Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нову - про
задоволення позову.

Представники учасників процесу,
належним чином повідомлені про дату,
час та місце

розгляду справи, у судове засідання не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що
відповідач має податковий борг на
загальну суму 1274,67 грн. по орендній
платі за землю, що підтверджується
довідкою-розрахунком податкового
боргу по ТОВ «Вибір» станом на 03.01.2013
року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відсутність підстав для застосування
арешту на кошти та інші цінності
відповідача, що знаходяться в банку та
перебувають у власності відповідача.

Відповідно до п.п. 20.1.17. п. 20.1. ст.20 ПК
України, в редакції на час звернення
позивача до суду першої інстанції,
органи державної податкової служби
мають право звертатися до суду щодо
накладення арешту на кошти та інші
цінності такого платника податків, що
знаходяться в банку, у разі, якщо у
платника податків, який має податковий
борг, відсутнє майно та/або його
балансова вартість менша суми
податкового боргу, та/або таке майно не
може бути джерелом погашення
податкового боргу.

Отже, для застосування судом арешту на
кошти та інші цінності такого платника
податків, що знаходяться в банку
податковий орган має довести одну з
таких обставин:

1) у відповідача відсутнє інше майно;

2) балансова вартість майна менша суми
податкового боргу;

3) майно не може бути джерелом погашення
податкового боргу.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Зі змісту апеляційної скарги та
позовної заяви вбачається, що позивач
не довів наявність жодної із
зазначених обставин, існування яких є
необхідною умовою для накладення
арешту на кошти та інші цінності
платника податків.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення позову
податкового органу.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що суд першої
інстанції об'єктивно, повно, всебічно
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи, та
ухвалив судове рішення без порушення
норм матеріального і процесуального
права; доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому постанову слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Криворізької
південної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
21.02.2013 р. у справі № 804/2002/13-а залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун