Справа № 826/17677/14
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2014 року 09:09
Окружний адміністративний суд м. Києва,
у складі: судді Добрянської Я.І.,
секретаря судових засідань Корніюк
А.В., розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу:
за позовомОСОБА_2 до відповідача
Прокуратури міста Києвапровизнання
протиправними дійза участю
представників сторін:
від позивача: не прибув
від відповідача: Горіна Р.М.
(довіреність № 05/1/2-41вих.-14 від 16.09.2014 р.)
Відповідно до п. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в судовому засіданні 17.12.2014 р.
оголошено вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач ОСОБА_2 звернувся в Окружний
адміністративний суд міста Києва з
позовом до відповідача Прокуратури
міста Києва про визнання протиправними
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 14.11.2014 р. позовна
заява ОСОБА_2 була залишена без руху.
Зважаючи на усунення позивачем у
визначені судом строки недоліків
позовної заяви, ухвалою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25.11.2014 р. суддею Добрянською Я.І. було
відкрито провадження в
призначено справу до судового
Так у судовому засіданні 12.12.2014 р.
позивач заявлені у позовній заяві
позовні вимоги підтримав повністю та в
судових дебатах просив суд:
- визнати, що дії відповідача щодо
складення (написання, вчинення,
створення тощо) відповіді від 03
(спосіб), передбачений Законом України
«Про доступ до публічної інформації» є
- визнати, що дії відповідача щодо
невчасного надання позивачу відповіді
інформацію від 21.10.2014 р. є
- судові витрати покласти на
В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначив, що
відповідачем Прокуратурою міста Києва
було протиправно, в порушення строку
(терміну), передбаченого вимогами ч. 1
ст. 20 Закону України «Про доступ до
публічної інформації» (протягом п'яти
робочих днів), невчасно надано ОСОБА_2
(на сьомий робочий день) відповідь від
інформацію від 21.10.2014 р.
У судовому засіданні 12.12.2014 р. судом
було оголошено перерву на стадії
судових дебатів до 17.12.2014 р.
Відповідачем, у свою чергу, до
матеріалів справи були надані письмові
заперечення на позовну заяву, в яких
Прокуратура міста Києва зазначає про
правомірність її дій щодо надання
позивачу на запит останнього від 21.10.2014
кваліфікуючи такий запит позивача саме
як звернення, що відповідно має
розглядатися у відповідності до Закону
України «Про звернення громадян»
(протягом одного місяця), а не у
відповідності до Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
(протягом п'яти робочих днів).
У судовому засіданні 17.12.2014 р.
представник відповідача проти
задоволення позовних вимог позивача
також заперечив повністю та в судових
дебатах просив суд у позові відмовити.
Позивач у судове засідання 17.12.2014 р. не
прибув та не скерував свого
представника, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
судового засідання, докази чого наявні
в матеріалах справи.
Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Окружний адміністративний суд міста
Як вбачається з наявних матеріалів
справи, позивач ОСОБА_2 звернувся до
відповідача Прокуратури міста Києва із
письмовим запитом на інформацію від
21.10.2014 року, в якому просив надати
інформацію (повідомити про те): чи
здійснюють прокурор міста Києва та
його заступники особистий прийом
громадян; при дотриманні яких умов
громадянин може потрапити та такий
прийом, а також просив повідомити
графік особистого прийому прокурором
За наслідками зазначеного, 03.11.2014 р.
позивачу відповідь на запит останнього
Як вбачається зі змісту такої
відповіді Прокуратури міста Києва від
запит на інформацію ОСОБА_2 від 21.10.2014
року був розглянутий відповідачем саме
як «запит», а не «звернення», про що
йдеться у зазначеній відповіді
У вказаній відповіді Прокуратури міста
запит на інформацію ОСОБА_2 від 21.10.2014
року, відповідачем було надано
позивачу вичерпні пояснення (дані) щодо
запитуваної інформації, а саме, щодо
порядку здійснення прокурором міста
Києва та його заступниками особистого
Однак, як зазначає позивач,
Прокуратурою міста Києва було
протиправно, в порушення строку
(терміну), передбаченого вимогами ч. 1
ст. 20 Закону України «Про доступ до
публічної інформації» (протягом п'яти
робочих днів), невчасно надано ОСОБА_2
(тільки на сьомий робочий день) вказану
позивача на інформацію від 21.10.2014 р.,
зважаючи на що, позивач звернувся за
захистом своїх порушених прав та
інтересів у судовому порядку до
Окружного адміністративного суду м.
Дослідивши наявні у справі докази,
проаналізувавши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, а також вивчивши норми чинного
законодавства з приводу даного спору,
суд дійшов до висновку про наявність
підстав для часткового задоволення
позовних вимог позивача, зважаючи
зокрема на наступне.
Відповідно до ст. 40 Конституції
України, усі мають право направляти
індивідуальні чи колективні письмові
звернення або особисто звертатися до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та посадових
і службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.
Згідно з ч. 2 ст. 34 Конституції України,
кожен має право вільно збирати,
зберігати, використовувати і
поширювати інформацію усно, письмово
або в інший спосіб - на свій вибір.
Відповідно до ч. 3 ст. 32 Конституції
України, кожний громадянин має право
знайомитися в органах державної влади,
органах місцевого самоврядування,
установах і організаціях з відомостями
про себе, які не є державною або іншою
захищеною законом таємницею.
Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.
Статтею 3 Закону України «Про доступ до
публічної інформації», визначені
гарантії забезпечення права на доступ
до публічної інформації, відповідно до
якої право на доступ до публічної
інформації гарантується: обов'язком
розпорядників інформації надавати та
оприлюднювати інформацію, крім
випадків, передбачених законом:
визначенням розпорядником інформації
спеціальних структурних підрозділів
або посадових осіб, які організовують у
встановленому порядку доступ до
публічної інформації, якою він володіє;
максимальним спрощенням процедури
подання запиту та отримання
інформації; доступом до засідань
колегіальних суб'єктів владних
повноважень, крім випадків,
передбачених законодавством;
здійсненням парламентського,
громадського та державного контролю за
дотриманням прав на доступ до
публічної інформації; юридичною
відповідальністю за порушення
законодавства про доступ до публічної
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
доступ до публічної інформації
здійснюється на принципах: прозорості
та відкритості діяльності суб'єктів
владних повноважень; вільного
отримання та поширення інформації,
крім обмежень, встановлених законом;
рівноправності, незалежно від ознак
раси, політичних, релігійних та інших
переконань, статі, етнічного та
соціального походження, майнового
стану, місця проживання, мовних або
Згідно зі ст. 10 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
передбачено, що кожна особа має право
доступу до інформації про неї, яка
збирається та зберігається.
Розпорядники інформації, які володіють
інформацією про особу, зобов'язані
зокрема надавати її безперешкодно і
безкоштовно на вимогу осіб, яких вона
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
суб'єктами відносин у сфері доступу до
публічної інформації є: запитувачі
інформації - фізичні, юридичні особи,
об'єднання громадян без статусу
юридичної особи, крім суб'єктів владних
повноважень; розпорядники інформації -
суб'єкти, визначені у статті 13 цього
Закону; структурний підрозділ або
відповідальна особа з питань запитів
на інформацію розпорядників
Розпорядники інформації, відповідно до
ст. 13 Закону України «Про доступ до
публічної інформації» - органи
державної влади, інші державні органи,
органи місцевого самоврядування,
органи влади Автономної Республіки
Крим, інші суб'єкти, що здійснюють
владні управлінські функції
відповідно до законодавства та рішення
яких є обов'язковими для виконання.
Згідно положень ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
розпорядники інформації зобов'язані
1) інформацію про організаційну
структуру, місію, функції,
повноваження, основні завдання,
напрями діяльності та фінансові
ресурси (структуру та обсяг бюджетних
коштів, порядок та механізм їх
2) нормативно-правові акти, акти
індивідуальної дії (крім
внутрішньоорганізаційних), прийняті
розпорядником, проекти рішень, що
підлягають обговоренню, інформацію про
нормативно-правові засади діяльності;
3) перелік та умови отримання послуг, що
надаються цими органами, форми і зразки
документів, правила їх заповнення;
4) порядок складання, подання запиту на
інформацію, оскарження рішень
розпорядників інформації, дій чи
5) інформацію про систему обліку, види
інформації, яку зберігає розпорядник;
6) інформацію про механізми чи
процедури, за допомогою яких
громадськість може представляти свої
інтереси або в інший спосіб впливати на
реалізацію повноважень розпорядника
7) плани проведення та порядок денний
своїх відкритих засідань;
8) розташування місць, де надаються
необхідні запитувачам форми і бланки
9) загальні правила роботи установи,
правила внутрішнього трудового
10) звіти, в тому числі щодо задоволення
запитів на інформацію;
11) інформацію про діяльність суб'єктів
владних повноважень, а саме про:
- їхні місцезнаходження, поштову
адресу, номери засобів зв'язку, адреси
офіційного веб-сайту та електронної
- прізвище, ім'я та по батькові, службові
номери засобів зв'язку, адреси
електронної пошти керівника органу та
його заступників, а також керівників
структурних та регіональних
підрозділів, основні функції
структурних та регіональних
підрозділів, крім випадків, коли ці
відомості належать до інформації з
- розклад роботи та графік прийому
- вакансії, порядок та умови
проходження конкурсу на заміщення
- перелік та умови надання послуг, форми
і зразки документів, необхідних для
надання послуг, правила їх оформлення;
- перелік і службові номери засобів
зв'язку підприємств, установ та
організацій, що належать до сфери їх
управління, та їх керівників, крім
підприємств, установ та організацій,
створених з метою конспірації,
оперативно-розшукової або
контррозвідувальної діяльності;
- порядок складання, подання запиту на
інформацію, оскарження рішень
суб'єктів владних повноважень, їх дій
- систему обліку, види інформації, якою
володіє суб'єкт владних повноважень;
12) іншу інформацію про діяльність
суб'єктів владних повноважень, порядок
обов'язкового оприлюднення якої
встановлений законом.
В даному випадку, як підтверджується
наявними матеріалами справи, позивач
ОСОБА_2 звернувся до відповідача
Прокуратури міста Києва із письмовим
запитом на інформацію від 21.10.2014 року
саме в порядку Закону України «Про
доступ до публічної інформації» (а не в
порядку Закону України «Про звернення
громадян», як безпідставно зазначає
відповідач), оскільки в такому запиті
на інформацію позивач просив
відповідача повідомити його (надати
інформацію) стосовно здійснення
прокурором міста Києва та його
заступниками особистого прийому
громадян, що передбачено п. 11 ч. 1 ст. 15
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» (розпорядники
інформації зобов'язані оприлюднювати
розклад роботи та графік прийому
З приводу зазначеного, ч. 1 ст. 20 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» встановлено, що
розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
Однак, як вбачається з наявних у справі
доказів, відповідачем Прокуратурою
міста Києва було порушено строк
(термін), передбачений вимогами ч. 1 ст. 20
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» (не пізніше п'яти
робочих днів з дня отримання запиту)
при наданні позивачу відповіді на
запит останнього на інформацію від
21.10.2014 р., а саме: невчасно надано ОСОБА_2
(на сьомий робочий день з дня отримання
запиту на інформацію) відповідь від
допустимими доказами по справі
спростовано відповідачем.
В даному випадку суд не може погодитися
із посиланнями відповідача на те, що
вказаний запит на інформацію ОСОБА_2
від 21.10.2014 р. слід кваліфікувати як
звернення та розглядати у
відповідності до норм Закону України
«Про звернення громадян» (протягом
одного місяця), а не у відповідності до
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» (протягом п'яти
робочих днів), оскільки, як вже було
зазначено вище, та вказане
підтверджується наявними матеріалами
справи і кореспондується з нормами
наведеного законодавства, - письмовий
запит на отримання інформації стосовно
розкладу роботи та графіку прийому
громадян - є запитом на отримання
публічної інформації та має
розглядатися суб'єктом владних
повноважень саме в порядку Закону
України «Про доступ до публічної
інформації», тобто, відповідно до ч. 1
ст. 20 Закону України «Про доступ до
публічної інформації» (не пізніше п'яти
робочих днів з дня отримання запиту),
чого в даному випадку не було дотримано
Відповідно до вимог частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Таким чином, враховуючи викладене вище,
наявні матеріали справи та норми
наведеного законодавства, проте
зважаючи на не коректне викладення
позивачем прохальної частини позовної
заяви (фактичне дублювання позовних
вимог), суд приходить до висновку про
часткове задоволення позовних вимог
позивача шляхом їх вірного
формулювання в резолютивній частині
постанови, однак не змінюючи при цьому
самої суті позовних вимог.
Згідно з вимогами ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.
Також, згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
9) з урахуванням права особи на участь
у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
В даному випадку, позивачем були надані
суду обґрунтовані пояснення, що
підтверджуються допустимими доказами
по справі, стосовно заявлених позовних
Натомість відповідачем, як суб'єктом
владних повноважень, не було
допустимими доказами по справі
доведено суду правомірності його дій
щодо невчасного надання позивачу
відповіді на запит останнього на
інформацію у відповідності з вимогами
Закону України «Про доступ до
публічної інформації».
Зважаючи на таке, на переконання суду,
позовні вимоги позивача підлягають до
часткового задоволення.
Згідно зі ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України,
або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа.

Враховуючи вищенаведене в сукупності,
та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Визнати протиправними дії
Прокуратури міста Києва щодо
невчасного надання відповіді від 03.11.2014
р. № 19-13977-12 на запит на інформацію від
21.10.2014 р., а саме: не у термін,
передбачений Законом України «Про
доступ до публічної інформації».

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_2 судові
витрати зі сплати судового збору в
половинному розмірі (пропорційно до
задоволених позовних вимог) 36,54 грн. за
рахунок бюджетних асигнувань
Прокуратури міста Києва.

4. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Строк і порядок набрання судовим
рішенням законної сили встановлені у
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя
Я.І.
Добрянська

Дата складання та підписання в повному
обсязі постанови - 17.12.2014 р.