Справа № 872/16457/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2014 рокусправа № 804/3206/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів: Уханенка
С.А. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О..

за участю:

представника відповідача:
Кисельова А.В..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу державної
податкової інспекції в Амур -
Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
26 червня 2013 року у справі №804/3206/13-а за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "АРТ ТЕКСТІЛЬ" до
державної податкової інспекції в Амур -
Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення, -

в с т а н о в и в :

28 лютого 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю "АРТ
ТЕКСТІЛЬ" звернулось до суду з
адміністративним позовом, в якому
просило визнати протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення державної податкової
інспекції в Амур - Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області державної
податкової служби № від 12.02.2013
року.

Адміністративний позов
обгрунтовано тим, що оскаржуване
податкове повідомлення - рішення є
незаконними та необгрунтованими,
оскільки прийнято на підставі
висновків акту перевірки, що не
відповідають суті спірних відносин.
Також, позивач зазначає, що висновки
акту перевірки грунтуються лише на
припущеннях податкового органу, який
не наділений повноваженнями щодо
визнання нікчемними правочинів, тому
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення носять протиправний характер
та підлягають скасуванню в судовому
порядку.

Постановою Дніпропетрвоського
окружного адміністративного суду від 26
червня 2013 року адміністративний позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "АРТ ТЕКСТІЛЬ"
задовлено, визнано протиправним та
скасовано податкове повідомлення -
рішення державної податкової
інспекції в Амур - Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області державної
податкової служби № від 12.02.2013
року.

Не погодившись з рішення суду
першої інстанції державна податкова
інспекція в Амур - Нижньодніпровському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів в
м.Дніпропетрвоську , відповідач,
звернулась до суду з адміністративним
позовом, в якому посилаючись на
порушення судом першої інстанції вимог
норм матеріального та процесуального
права просить оскаржувану постанову
суду скасувати та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Апеляційна скарга обгрунтована
тим, що позивачем було допушено
порушення вимог норм чинного
законодавства при формуванні податку
на додану вартість, внаслідок
укладення нікчемних (удаваних)
правочинів з метою отримання
податкової вигоди. У зв'язку з
зазначеним, податковий орган
правомріно зазначив в висновках акту
перервірки про виявлені порушення та
прийняв на їх підставі податкові
повідомлення - рішення, яке є
правомірним та обгрунтованим, а
підстави для його скасування -
відсутні.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
надану правову оцінку досліджених
судом доказів по справі, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги з
огляду на наступне.

Судом першої інстанції
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що 25.10.2012 року посадовими
особами ДПІ в АНД районі було проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ "АРТ ТЕКСТІЛЬ" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість по взаємовідносинах з ТОВ
"Вертикаль АРТ" за період з 01.05.2011 року
по 31.05.2011 року, за результатами якої
складено акт перевірки від 25.10.2012 року
№4054/222/32150143.

Перевіркою встановлено
порушення:

абз. "а" п. 185, п. 187, абз. "а" 198.1 п. 198.3, п. 198.6
ст. 198 Податкого кодексу україни від
02.12.2010 ркоу №2755-ІУ (із змінами та
доповненнями), що призвело до заниження
податку на додану вартість за травень
2011 року у сумі 165596,49 грн.

За наслідками перевірки податковим
органом прийнято податкове
повідомлення - рішення № від
12.02.2013 року, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на суму 165596 грн та
застосвано штрафні (фінансові) санкції
у сумі 1 грн..

Правомірність та обгрунтованість
податкового повідомлення - рішення
№ від 12.02.2013 року є предметом
спору переданого на вирішення суду.

Як вбачається з матеріалів
перевірки, фактично, підставою для
визначення грошового зобов'язання за
основним платежем з податку на додану
вартість стала відсутність, на думку
податкового органу, належного
підтвердження реальності здійснення
господарських операцій позивачем з
його контрагентом ТОВ "Вертикаль АРТ".

Означеного висновку ДПІ в Амур -
Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська дійшла з огляду на
матеріали акту про неможливість
проведення зустрічної звірки
контрагента позивача. З огляду на
вказаний акт, податковий орган дійшов
висновку, що первинні документи не
відповідають вимогам чинного
законодавства та не є підтвердженням
здійснення господарських операцій в
силу Закону. Отже, здійснені операції
не відповідають меті підприємницької
діяльності, є безтоварними та
направлені на надання податкової
вигоди третім особам.

Однак суд апеляційної інстанції не
погоджується з висновками податкового
органу з огляду на наступне.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г) в
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного
фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, вказаними нормами права
визначено підстави за яких платник
податків має право на віднесення
понесених витрат, у зв'язку з
придбаванням товарів (робіт, послуг), до
складу валових витрат та сплачених сум
ПДВ, у вартості товарів (робіт, послуг),
до складу податкового кредиту
підприємства. До таких підстав
віднесено: наявність господарської
операції, наслідок якої є поставка
товару (робіт, послуг), понесення
витрат, у зв'язку з господарською
діяльністю платника, сплата
(нарахування) податку на додану
вартість у вартості товарів (робіт,
послуг), факт понесення витрат та
сплати податку на додану вартість має
підтверджуватися відповідними
первинними документами.

Встановлені обставини справи свідчать
про те, що 24.12.2010 року між ТОВ
«Вертикаль Арт» та ТОВ «АРТ ТЕКСТИЛЬ»
було укладено договір поставки № 3. За
умовами даного договору ТОВ «Вертикаль
Арт» зобов'язувалось поставити та
передати у власність ТОВ «АРТ
ТЕКСТИЛЬ» товари, відповідно до умов
договору. Поставка товару здійснюється
транспортом за рахунок ТОВ «АРТ
ТЕКСТИЛЬ», у вартість товару включені
витрати по транспортуванню,
відвантаженню-завантаженню, виплаті
податків, митних та інших обов'язкових
платежів, а також страхування, а 29.09.2011
року контрагентами укладено договір
про внесення змін до договору поставки
№ 3 від 24.12.2010 року.

Факт реальності проведеної
господарської операції щодо поставки
відповідних товарів за вказаним
договором позивач підтверджує
наданими відповідачу під час перевірки
та суду копіями первинних документів, а
саме: договору поставки від 24.12.2010 року
№ 3, договору про внесення змін до
договору поставки від 29.09.2011 року,
видаткових накладних за №№ 3-13 від
04.05.2011 року, №№ 14-26 від 05.05.2011 року, №№
33-38 від 25.05.2011 року, податкових
накладних, реєстрами платіжних
документів , які є наявними в
матеріалах справи.

Досліджені вище документи
відповідають вимогам чинного
законодавства, та визнаються судом
апеляційної інстанції як первинні з
огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

У відповідності до ч.2 ст.9
означеного Закону первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань платників
здійснюється на підставі первинних
документів, у яких міститься
інформація саме про господарські
операції (результати їх здійснення).

Надані позивачем для підтвердження
реальності здійснення господарських
операцій, первинні документи
відображають зміст та обсяг укладених
договорів, містять всі необхідні
реквізити, та обов'язкові посвідчення,
що вказує на безпідставність висновків
податкового органу про неправомірне
відображення позивачем сум податку на
додану вартість та податку на прибуток
у податковій звітності за вказаними
господарськими операціями.

Відповідачем, на якого відповідно до ч.2
ст.71 КАС України покладено обов'язок
щодо доказування правомірності
прийнятого рішення, не доведено того,
що сторонами укладено угоди не з метою
реального настання правових наслідків,
а з метою порушення публічного порядку.

Таким чином, встановлені обставини
справи свідчать про реальність
господарських операцій між позивачем
та його контрагентами наслідком яких є
поставка товару.

Крім того, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо безпідставності
посилань податкового органу при
обґрунтування порушень позивачем
податкового законодавства на
матеріали перевірки його контрагентів
з огляду на наступне.

Формування підприємством податкового
кредиту не може ставитись у пряму
залежність від додержання податкової
дисципліни третіми особами. Якщо
контрагент не виконав свого
зобов'язання щодо сплати податку до
бюджету, або припустився інших
порушень при здійсненні господарської
діяльності, це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою для позбавлення платника
податку права на формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість у разі, якщо останній
виконав усі передбачені законом умови
щодо включення сум податку, сплачених
ним в ціні придбаних товарів (робіт,
послуг), до складу податкового кредиту
та має всі документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції щодо
правомірності віднесення позивачем до
складу податкового кредиту
відповідних сум ПДВ за рахунок
договорів, укладених позивачем та його
контрагентами, на підставі належним
чином оформлених первинних документів,
в тому числі податкових накладних,
отриманих в ході реального здійснення
господарської операції, що ґрунтується
на вимогах податкового законодавства.

З огляду на викладені обставини, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про те, що судом першої інстанції в
достатньому обсязі з'ясовано обставини
справи та ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим,
підстав для скасування рішення суду, в
межах доводів апеляційної скарги, не
існує.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу державної
податкової інспекції в Амур -
Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
26 червня 2013 року у справі №804/3206/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим