Справа № 813/6187/13-а
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
Справа №
876/11904/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Мікули О.І., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання
Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Личаківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2013р. по справі за позовом Приватного
підприємства "Клуб Пікассо" до
Державної податкової інспекції у
Личаківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И
Л А:

07.08.2013р. позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області від
25.07.2013 р. №/10/30, яким збільшено суму
грошового зобов»язання за платежем
податок на додану вартість на суму 19315,36
грн. (15452,29 грн. - основний платіж, 3863,07
грн. - штрафна санкція).

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
реальність господарських операцій
підтверджується первинними
документами. Дані податкового органу
про відсутність в ПП "Один Два Три"
будь-яких необхідних умов для
здійснення фінансово-господарської
діяльності та відсутність за юридичною
адресою не свідчать про здійснення чи
не здійснення господарських операцій;
вина посадових осіб ПП "Один Два Три" у
вчиненні фіктивного підприємництва не
доведена у встановленому порядку.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2013 року позов задоволено.

Податковий орган оскаржив дану
постанову з підстав неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи та порушення норм
матеріального права.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що ПП «Клуб Пікассо»
не представлено до перевірки
документів, що підтверджують факт
транспортування ТМЦ. Згідно з наявної
інформації ДПІ у Личаківському районі
м.Львова Львівської області на ПП «Один
Два Три» відсутні будь-які основні
фонди, а на ПП «Клуб Пікассо» відсутні
примірники (копії) ТТН виписаних
перевізниками вище зазначених ТМЦ.
Транспортні засоби у підприємств -
відсутні.

До перевірки не надано письмового
договору, актів виконання робіт.

Не уповноважені на те особи керували
господарською діяльністю ПП «Один два
три» від імені його директора -
громадянки ОСОБА_1, яка, виходячи зі
своїх пояснень, не брала участі в
проведенні господарських операцій
товариства та документи
фінансово-господарської діяльності
юридичної особи не підписувала.

Вжитими заходами з проведення
зустрічної звірки ПП «Один два три» не
підтверджується реальність проведення
господарських операцій підприємством,
а, отже, заходами встановлено
відсутність об'єктів оподаткування ПДВ
у ПП «Один два три» за період з 01.10.2009р.
по 30.11.2010р., визначеними ст.3 Закону
України «Про податок на додану
вартість».

Оскільки в ПП «Один Два Три» відсутні
об'єкти оподаткування та не
відбувалася реалізація товарів, то
правочини укладені між ПП «Один Два
Три» та ПП «Клуб Пікассо» є
безтоварними по ланцюгу до
вигодонабувача.

Зміст господарської операції між
позивачем та ТзОВ «Один Два Три»
зводився до поставки будівельних
матеріалів, які, за твердженням
позивача, було використано при ремонті
даху приміщення, яке частково
перебуває у власності ПП «Клуб
«Пікассо» та частково у комунальній
власності.

Судом першої інстанції, при
дослідженні використання ТМЦ у
господарській діяльності позивача
було проігноровано факт відсутності
необхідних погоджень зі сторони
власника будівлі, а також факт
відсутності дозвільних документів на
проведення ремонту даху.

Просить скасувати постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
представника податкового органу, яка
підтримала апеляційну скаргу,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
податковим органом проведено виїзну
позапланову перевірку ПП "Клуб Пікассо"
з питань взаєморозрахунків з ПП "Один
Два Три", про що складено акт
№299/22-40/35943400 від 12.07.2012р., яким
встановлено порушення п.185.1 ст.185, п.186.1
ст.186, п.198.1, 198.3, 198.6 ст.198, ст.201 ПК України,
що призвело до заниження ПДВ за червень
2010 р. на суму 8435,67 грн. та за липень 2010 р.
на суму 7016,62 грн.

На підставі акту перевірки від 12.07.2012 р.
було винесено податкове
повідомлення-рішення від 25.07.2013 р. №
/10/30.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
скасування оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення відповідача,
оскільки головною підставою вважати
правочин нікчемним являється її
недійсність, встановлена законом, а не
актами, які б факти в цьому акті не були
відображені.

Таким чином, навіть за наявності ознак
нікчемності правочину податкові
органи мають право лише звертатись до
суду з позовом про стягнення в доход
держави коштів, отриманих по
правочинах, здійснених з метою, що
свідомо суперечить інтересам держави і
суспільства, посилаючись на їх
нікчемність.

Відповідачем не доведено, а судом
першої та апеляційної інстанції не
встановлено, наявності мети, завідомо
суперечної інтересам держави і
суспільства, а також існування умислу у
позивача чи його контрагентів, як
обов»язкової ознаки для визнання
правочину недійсним та застосування
адміністративно-господарських
санкцій.

Так, в червні та липні 2010 р. ПП "Клуб
Пікассо" придбало в ПП "Один Два Три"
будівельні матеріали для ремонту даху,
без укладення договору. Предметом
купівлі-продажу були металочерепиця,
метало профіль, коньок плоский, захист
карнизу, захист комину, кронштейни,
само нарізи, вікна, вагонка, мінеральна
вата, дошки, підвіконники, розхідні
матеріали. Всього отримано товару на
суму 92 713,73 грн., ПДВ 15452,29 грн.

На підставі накладних ПП "Клуб Пікассо"
включило до податкового кредиту в
декларацію з ПДВ за червень-липень 2010 р.

Отримані матеріали від ПП "Один Два Три"
були обліковані ПП "Клуб Пікассо" по
рах.152 до 01.04.11 р., тоді коли введено в
експлуатацію основні засоби.

Позивачем надано докази на
підтвердження реальності
господарських операцій, як податкові
накладні та інші первинні документи, що
не заперечується податковим органом в
акті податкової перевірки
підприємства.

Колегія суддів погоджується з
твердженням суду першої інстанції, що
ДПІ у Личаківському районі м.Львова не
надано жодних належних доказів про
відсутність в підприємства будь-яких
умов для здійснення
фінансово-господарської діяльності, а
лише посилання на акт перевірки ДПІ у
Печерському районі м.Києва від 16.05.2013 р.
№1690/22-8/34029127 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП "Один
Два Три" щодо підтвердження
господарських відносин з платниками
податків з 01.09.2009 р. по 30.11.2010 р.", який
свідчить лише про неможливість
проведення перевірки платника
податків.

Покликаючись як на один з основних
аргументів безтоварності операції, - на
відсутність ПП "Один Два Три" за
податковою адресою, хоча такий факт
достовірно не встановлений. В червні,
липні 2010 р., вбачається, що
місцезнаходженням ПП "Один Два Три" є
м.Львів, вул.Київська, 28. Зустрічну
перевірку ДПІ у Печерському районі
м.Києва мало намір проводити за
юридичною адресою - м.Київ, вул.Лєскова,
4/311, а фактичну адресу, як вбачається з
акту перевірки від 16.05.2013 р., не
встановлювалось. Однак, ДПІ мало
можливість встановити фактичну адресу,
оскільки така вказана у виданих ПП
"Один Два Три" податкових накладних.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

П.198.3. Податкового кодексу України
передбачено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Отже, основною умовою віднесення сум
ПДВ, сплачених (нарахованих) у зв'язку з
придбанням товарів, послуг та основних
фондів, до податкового кредиту, є їх
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
відповідач не довів правомірність
прийнятого оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

При цьому, колегія суддів враховує
вимоги ч.2 ст.71 КАС України, якою
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, то воно не може
бути скасоване чи змінене з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області -
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 06.09.2013р. по
справі №813/6187/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до
ст.160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя:
М.П.Кушнерик

Судді:
О.І.Мікула

А.Р.Курилець

Повний текст виготовлено 18.12.2014р.