Справа № 297/372/13-а
Суддя: Мікула О.І.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
Справа №
876/6826/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого - судді -
Мікули О.І.,

суддів -
Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання -
Рак Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові в залі суду
апеляційну скаргу Берегівської
районної виконавчої дирекції
Закарпатського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності на
постанову Берегівського районного
суду Закарпатської області від 27
березня 2013 у справі за позовом ОСОБА_1
(правонаступник - ОСОБА_2) до
Берегівської міської ради, третьої
особи - Берегівської районної
виконавчої дирекції Закарпатського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про скасування
рішення про видачу державного акту на
право постійного користування
земельною ділянкою, -

в с т а н о в и
в :

20 лютого 2013 року позивач - ОСОБА_1
(правонаступник- Молнар М.М.) звернулася
в суд з позовом до відповідача -
Берегівської міської ради, третя особа-
Берегівська районна виконавча
дирекція Закарпатського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, в якому просила
скасувати рішення Берегівської
міської ради 29 сесії IV скликання від 28
квітня 2005 року № 741 в частині видачі
державного акту серії ЯЯ № 091499 на право
постійного користування земельною
ділянкою площею 0,0243 га Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності.

Постановою Берегівського районного
суду Закарпатської області від 27
березня 2013 року позов задоволено.
Скасовано рішення Берегівської
міської ради 29 сесії IV скликання від 28
квітня 2005 року № 741 в частині видачі
Державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою серії
ЯЯ №091499 Фонду соціального страхування
з тимчасової втрати працездатності.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, третя особа - Берегівської
районної виконавчої дирекції
Закарпатського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
оскаржила його в апеляційному порядку.
Вважає, що оскаржувана постанова
прийнята з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
з порушенням норм матеріального та
процесуального права та підлягає
скасуванню, покликаючись на те, що
судом першої інстанції не надано
належної правової оцінки тій
обставині, що факт виготовлення
технічної документації без проекту
відведення земельної ділянки є
недоведеним. Акт перевірки дотримання
вимог земельного законодавства є
неналежним доказом, оскільки згідно з
Указом Президента України від 13 квітня
2011 року №459 Державна інспекція
сільського господарства повинна
забезпечувати реалізацію державної
політики у сфері нагляду та контролю
лише в агропромисловому комплексі.
Висновок державної землевпорядної
експертизи від 30 грудня 2005 року №3716
також не може вважатися доказом у
справі, оскільки даних про те, що
повторна державна експертиза
технічної документації не проводилася,
а також того, що Берегівською міської
радою не приймалося рішення про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення спірної
земельної ділянки не представлено.
Наведені обставини свідчать про те, що
рішення Берегівської міської ради 29
сесії IV скликання від 28 квітня 2005 року
№ 741 в частині видачі державного акту
серії ЯЯ № 091499 на право постійного
користування земельною ділянкою
площею 0,0243 га Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності прийнято правомірно.
Апелянт звертає увагу на те, що у
спірних правовідносинах судом першої
інстанції неправомірно не застосовано
приписи ст.ст. 99, 100 КАС України щодо
застосування наслідків пропуску
строку звернення до суду. Крім того,
судом першої інстанції неправомірно
відмовлено в задоволенні клопотання -
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
Закарпатського обласного відділення
Берегівської районної виконавчої
дирекції про залучення до участі в
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача
управління Держземагенства у
Берегівському районі, яка є
правонаступником Берегівського
міського відділу земельних ресурсів
Закарпатського обласного головного
управління земельних ресурсів,
оскільки цей орган був уповноважений
робити висновок щодо технічної
документації, яка належить апелянту, з
метою надання документів, на підставі
яких виданий спірний Державний Акт.
Тому просить скасувати ухвалу
Берегівського районного суду
Закарпатської області від 27 березня 2013
року про відмову в задоволенні
клопотання Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності Закарпатського
обласного відділення Берегівської
районної виконавчої дирекції щодо
залишення позовної заяви без розгляду;
скасувати ухвалу Берегівського
районного суду Закарпатської області
від 27 березня 2013 року про відмову в
задоволенні клопотання Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності Закарпатського
обласного відділення Берегівської
районної виконавчої дирекції щодо
залучення до участі в справі якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача управління
Держземагенства у Берегівському
районі. Позовну заяву ОСОБА_1 до
Берегівської міської ради, третьої
особи - Берегівської районної
виконавчої дирекції Закарпатського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про скасування
рішення про видачу державного акту на
право постійного користування
земельною ділянкою залишити без
розгляду.

В ході апеляційного розгляду справи
з'ясовано, що позивач - ОСОБА_1 померла 07
квітня 2014 року, що підтверджується
копією Свідоцтва про смерть серії 1-ФМ
№169699, виданого Відділу реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Берегівського районного
управління юстиції у Закарпатській
області.

ОСОБА_2 - донька померлої ОСОБА_1 подала
свідоцтво про право на спадщину за
законом, яким підтверджено оформлення
у встановленому законом порядку
спадкових прав на належну ОСОБА_1 кв.№2
по вул.Сечені у м.Берегово.

Враховуючи наведене, колегія суддів на
підставі п.1 ст.55 КАС України вважає за
необхідне допустити процесуальне
правонаступництво шляхом заміни
ОСОБА_1 її правонаступником - ОСОБА_2

Представник третьої особи (апелянта) -
Берегівської районної виконавчої
дирекції Закарпатського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності - Александров Є.М. у
судовому засіданні 26 листопада 2014 року
підтримав доводи, викладені в
апеляційній скарзі, вважає висновки
суду першої інстанції неправильними та
необґрунтованими, просить скасувати
оскаржувану постанову та ухвалити нове
судове рішення про залишення позовної
заяви без розгляду. В судове засідання
10 грудня 2014 року не прибув, про дату, час
і місце апеляційного розгляду
повідомлений належним чином, тому суд
вважає можливим проведення розгляду
справи в його відсутності за наявними у
справі матеріалами та на основі
наявних у ній доказів.

Позивача - ОСОБА_2 та її представник -
ОСОБА_5 не погодилися з доводами
апеляційної скарги і вважають, що вони
не спростовують висновків суду першої
інстанції, який ухвалив законне та
обґрунтоване рішення, просять залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Відповідач- Берегівська сільська рада
у судове засідання не прибув, про дату,
час і місце апеляційного розгляду
повідомлений належним чином, тому суд
вважає можливим проведення розгляду
справи в його відсутності за наявними у
справі матеріалами та на основі
наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача та її представника,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а оскаржувану
постанову - без змін з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням 29 сесії ІV скликання
Берегівської міської ради від 28 квітня
2005 року №741 «Про надання в постійне
користування земельної ділянки Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності» затверджено
технічні матеріали встановлення меж
земельної ділянки Фонду Соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності по АДРЕСА_1, надано
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності в
постійне користування земельну
ділянку загальною площею 0,15 га за
вказаною адресою та зобов'язано видати
Державний акт на право постійного
користування землею (а.с.43).

На підставі вказаного рішення виданий
Державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою
площею 0,0243 га серії ЯЯ №091499 для
обслуговування офісних приміщень
(а.с.18).

Висновком Державної землевпорядної
експертизи від 30 грудня 2005 року №3716
встановлено, що технічна документація
із землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) для виготовлення
державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, не в повній мірі
відповідає вимогам чинного
законодавства України, встановленим
нормам і правилам і підлягає
доопрацюванню. В зауваження та
пропозиції до проектних матеріалів
було: завірити копії погоджувальних
документів в установленому порядку,
дооформити зміст, зареєструвати умови
надання земельної ділянки, додати акт
на землю попереднього
землекористувача або оформити проект
відводу; врахувати вимоги ст.198 ЗК
України (а.с.10-11).

Співласником квартири по АДРЕСА_1 на
момент виникнення спірних
правовідносин була ОСОБА_1, а після її
смерті - ОСОБА_2, що підтверджується
довідкою КП «Берегівське бюро
технічної інвентаризації БРР» та
копією свідоцтва про право на спадщину
за законом.

09 листопада 2012 року Державною
інспекцією сільського господарства в
Закарпатській області за заявою ОСОБА_1
проведено перевірки дотримання вимог
земельного законодавства Берегівською
міською радою, якою встановлено, що
рішення про затвердження технічних
матеріалів встановлення меж земельної
ділянки Фонду соціального страхування
суперечить вимогам ст. 123 ч.1 ЗК України,
а саме: земельна ділянка юридичній
особі була передана у користування без
проекту відведення земельної ділянки.
Крім того, враховуючи, що державна
землевпорядна експертиза від 30.12.2005
року №3716 була негативною, після
усунення зауважень, даний проект
підлягав повторній експертизі, котру
проведено не було. Також при наданні
земельної ділянки у постійне
користування в розмірі 0,0243 га не були
дотримані вимоги ст.98 ЗК України та не
враховано право безперешкодного
проходу через земельну ділянку
мешканців сусідніх квартир (а.с. 16).

За результатами вказаної перевірки
складено Акт №000276 від 09 листопада 2012
року.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що рішення
Берегівської міської ради №741 від 28
квітня 2005 року в частині надання
Державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою
площею 0,0243 га серії ЯЯ №091499 Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності є незаконним,
Берегівська міська рада як суб'єкт
владних повноважень при здійсненні нею
владних управлінських функцій не
дотримала п.1 ч.1 ст.211 ЗК України, а саме:
без проекту землеустрою надала
відповідну земельну ділянку.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права та
фактичним обставинам справи і є
правильними, виходячи з наступного.

Ст. 123 ЗК України (в редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) передбачено, що надання
земельних ділянок державної або
комунальної власності у користування
здійснюється на підставі рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування. Особа,
зацікавлена в одержанні у користування
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідної сільської, селищної,
міської, районної, обласної ради,
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевої державної адміністрації.
Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування земельної ділянки
вимогам законів, прийнятих відповідно
до них нормативно-правових актів, а
також генеральних планів населених
пунктів, іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Відповідно до п.п.3,9,11 Порядку
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26 травня 2004 року
№677, проект відведення земельної
ділянки розробляється на підставі
рішення сільської, селищної, міської
ради, районної, Київської або
Севастопольської міської
держадміністрації, до повноважень яких
належить надання у користування або
передача у власність земельних
ділянок. Проект відведення земельної
ділянки виконавець погоджує із
землевласником або землекористувачем,
органом земельних ресурсів,
природоохоронним органом,
санітарно-епідеміологічною службою,
органом містобудування і архітектури
та охорони культурної спадщини.
Погоджений проект відведення
земельної ділянки підлягає державній
експертизі, яка проводиться органом
земельних ресурсів відповідно до
законодавства. Після одержання
позитивного висновку державної
експертизи проект відведення
земельної ділянки розглядається
сільською, селищною, міською радою,
районною, Київською та
Севастопольською міською
держадміністрацією, затверджується
ними або в установленому порядку
подається до інших органів, до
повноважень яких належить надання у
користування або передача у власність
земельних ділянок.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про
державну експертизу землевпорядної
документації» передбачено, що повторна
державна експертиза проводиться: у
разі одержання негативного висновку
первинної державної експертизи щодо
об'єктів, які підлягають обов'язковій
державній експертизі; у разі
спростування негативного висновку
первинної державної експертизи; у
випадку, визначеному ч.2 ст.36 цього
Закону.

Відповідно до приписів ст.35 Закону
України «Про державну експертизу
землевпорядної документації» об'єкт
державної експертизи, який не
відповідає вимогам законодавства,
встановленим стандартам, нормам і
правилам, оцінюється негативно і не
погоджується. Лише позитивні висновки
державної експертизи щодо об'єктів
обов'язкової державної експертизи є
підставою для прийняття відповідного
рішення органами виконавчої влади чи
органами місцевого самоврядування.

Разом з тим, судом першої інстанції
встановлено, що повторна державна
експертиза технічної документації не
проводилася, рішення про надання
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки Берегівською міською радою не
приймалося.

Під час апеляційного розгляду наведені
обставини не спростовані.

Як вбачається з матеріалів справи,
незважаючи на виявлені недоліки
оформлення документів на приватизацію
апелянтом спірної земельної ділянки та
вказівок щодо необхідності їх
доопрацювання відповідальними особами
Берегівської міської ради не вжито,
разом з тим, без позитивних висновків
державної експертизи виготовлено
Державний Акт на право постійного
користування серії ЯЯ №091499, що є прямим
порушенням приписів ст.35 Закону
України «Про державну експертизу
землевпорядної документації».

Колегія суддів також звертає увагу на
те, що п.2 рішення Берегівської міської
ради від 28 квітня 2005 року №741 Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності було надано в
постійне користування земельна
ділянка загальною площею 0,15 га, а
спірний Державний акт виданий на право
постійного користування земельною
ділянкою площею 0,0243 га (а.с. 18,43).

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
приписи та фактичні обставини справи,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що рішення Берегівської міської
ради №741 від 28 квітня 2005 року в частині
надання Державного акту на право
постійного користування земельною
ділянкою площею 0,0243 га серії ЯЯ №091499
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності є
незаконним, Берегівська міська рада як
суб'єкт владних повноважень при
здійсненні нею владних управлінських
функцій не дотримала п.1 ч.1 ст.211 ЗК
України, а саме: без проекту
землеустрою надала відповідну
земельну ділянку, чим порушено законні
права позивачки, як мешканки
сусіднього багатоквартирного будинку.

Покликання апелянта на те, що Акт
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства №000276 від 09 листопада 2012
року та висновок державної
землевпорядної експертизи від 30 грудня
2005 року №3716 не є належними доказами,
колегія суддів не приймає їх до уваги,
оскільки такі є безпідставними. Факт
непроведення повторної державної
землевпорядної експертизи та
відсутності рішення Берегівської
міської ради про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення спірної земельної ділянки
не спростований ні під час розгялду
справи судом першої інстанції, ні під
час апеляційного розгляду. Наведені
обставини також підтверджуються
листом Берегівської міської ради від 27
травня 2013 року №Г-57, представленим
позивачем ОСОБА_2 у судовому засіданні
26 листопада 2014 року.

Щодо покликань апелянта на те, що судом
першої інстанції помилково не
застосовано до спірних правовідносин
приписи ст.ст.99,100 КАС України щодо
наслідків пропущення строків
звернення до суду, колегія суддів
вважає такі безпідставними, оскільки
судом першої інстанції правильно
відмовлено у задоволенні даного
клопотання, так як позивачем фактично
такий строк не пропущений, а залишення
без розгляду позовної заяви позивача
позбавить її можливості захистити свої
права та інтереси, відповідно порушить
її право на захист прав, свобод та
інтересів і розгляд справи в
адміністративному суді, гарантовані
ст.6 КАС України.

Покликання апелянта на
неправомірність відмови судом першої
інстанції в задоволенні клопотання про
залучення до участі в справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача управління
Держземагенства у Берегівському
районі також є безпідставним, оскільки
рішення у справі ніяким чином може
вплинути на його права, свободи,
інтереси або обов'язки, чи мати певні
правові наслідки для вищезазначеної
установи.

Доводи апеляційної скарги є
безпідставними та не спростовують
висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
підставність позовних вимог, правильно
і повно встановив обставини справи та
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС
України апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд,-

у х в а л и
в :

Апеляційну скаргу Берегівської
районної виконавчої дирекції
Закарпатського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
залишити без задоволення, а постанову
Берегівського районного суду
Закарпатської області від 27 березня 2013
у справі №297/372/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
О.І. Мікула

Судді
А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик

Повний текст ухвали виготовлено 12
грудня 2014 року.