Справа № 235/4941/14-а
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р.Справа № 235/4941/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області на постанову
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 02.10.2014р. по
справі № 235/4941/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач), звернувся до
Красноармійського міськрайонного
суду Донецької області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області (далі по тексту - відповідач), в
якому просив суд:

- визнати протиправними і
неправомірними дії відповідача щодо не
включення сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, допомоги на вирішення
соціально - побутових питань,
індексації заробітної плати та
надбавки за високі досягнення у праці
до складу заробітної плати, що
враховується при обчисленні пенсії
державного службовця;

- зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок пенсії з 21.08.2014р., тобто з
моменту її призначення, з урахуванням
посадового окладу, надбавки за ранг,
надбавки за вислугу років,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
допомоги на вирішення соціально -
побутових питань, індексації
заробітної плати та надбавки за високі
досягнення у праці, одноразових премій,
з яких фактично було сплачено страхові
внески, а з 01.01.2011 року - єдиний
соціальний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування відповідно до
довідки Державної служби статистики ГУ
статистики у Донецькій області №15.2/264
від 31.07.2014 року та довідки №15.2/263 від
31.07.2014 року;

- стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача судовий збір у сумі
73,08 грн.

Постановою Красноармійського
міськрайонного суду від 02.10.2014 року
позовні вимоги задоволено.

Колегія суддів, відповідно до ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України, вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши письмові докази, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивач перебуває на
обліку у відповідача та якому була
призначена пенсія згідно з нормами
Закону України "Про державну службу".

Для призначення пенсії позивач
звернувся до відповідача з відповідною
заявою та довідками за №15.2/264
від 31.07.2014 року, № 15.2/263 від 31.07.2014 року
про складові заробітної плати за
останні 60 календарних місяців роботи
перед звернення до УПФУ.

Листом від 04.09.2014 року відповідач
повідомив позивача про те, що
матеріальна допомога та індексація, як
складові заробітної плати державного
службовця, не передбачені.

Позивач, не погодившись з вищевказаною
відмовою, звернувся до суду із
адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач має право на
включення сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, допомоги на вирішення
соціально - побутових питань,
індексації заробітної плати та
надбавки за високі досягнення у праці
до складу заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції на
підставі такого.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
оплату праці", структура заробітної
плати складається з основної,
додаткової та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Згідно з ст. 37-1 Закону України «Про
державну службу», у разі підвищення
розміру заробітку працюючим державним
службовцям здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітку працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Згідно із ст. 33 Закону України «Про
державну службу», заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Посадові оклади державних службовців
установлюються залежно від складності
та рівня відповідальності виконуваних
службових обов'язків.

Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Джерелом формування фонду оплати праці
державних службовців є Державний
бюджет України та інші джерела,
визначені для цієї мети положеннями
про органи державної виконавчої влади,
затвердженими Указами Президента
України та Постановами Кабінету
Міністрів України.

Згідно з ст. 37 Закону України «Про
державну службу», пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 70
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 70
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Колегія суддів зазначає, що аналіз
вищевказаних норм дає підстави для
висновку, що матеріальна допомога на
оздоровлення, допомога для вирішення
соціально-побутових питань та доплата
за виконання роботи на вище
оплачуваній посаді входить до системи
оплати праці державного службовця.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» -
до заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що виплати
(доходи), котрі враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії, до такого
доходу (заробітної плати) враховуються:
суми виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, матеріальну допомогу на
оздоровлення, допомогу для вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати та надбавки за високі
досягнення у праці, премії, на які
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, однак
які не включаються до складу
заробітної плати державного службовця,
необхідно враховувати при обчисленні
розміру його пенсії.

Положення Законів України «Про
державну службу» та «Про оплату праці»
є загальними щодо спірних відносин. У
той же час перевагу мають спеціальні
норми, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, за наведених
обставин ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ст. 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

На всі виплати, що включені в довідку,
надану позивачем, було нараховано
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а тому
вони повинні були прийматися в
розрахунок пенсії позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що види оплати праці та інші
виплати, які враховуються при
обчисленні середньомісячної
заробітної плати для перерахунку
пенсії, не повинні виходити із
складової заробітної плати, яку
отримував позивач на час виходу на
пенсію, оскільки таке звуження
суперечить статті 37-1 Закону.

Крім того, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань
та на оздоровлення має систематичний
характер, видавалась щорічно і
являлась об'єктом для нарахування і
утримання страхових внесків до
пенсійного фонду.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20.02.12 р. (справа № 21-430а11).

Згідно з ч. 2 ст. 244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач,
надавши письмові докази, які були
предметом дослідження при розгляді
справи судом першої інстанції, виконав
вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Колегія суддів дійшла висновку про те,
що постанова Красноармійського
міськрайонного суду від 02.10.2014 року по
справі №235/4941/14-а відповідає вимогам ст.
159 КАС України, а тому відсутні підстави
для її скасування та задоволення
апеляційних вимог апелянта -
відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Красноармійську та Красноармійському
районі Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 02.10.2014р. по справі № 235/4941/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)П’янова
Я.В.Судді(підпис) (підпис) Зеленський
В.В. Чалий І.С.