Справа № 1304/10580/12
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
Справа №
876/7176/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу громадської організації
«Правозахисний центр імені генерала
УНР Володимира Сікевича» на постанову
Галицького районного суду м. Львова від
04 квітня 2013 року у справі за її позовом
до Львівської міської ради, третя
особа, що не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача приватне акціонерне
товариство «Львівський іподром» про
визнання протиправними дій та
скасування рішення,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2012 року громадська
організація «Правозахисний центр
імені генерала УНР Володимира
Сікевича» (далі - Правозахисний центр)
звернулася до суду з адміністративним
позовом, у якому просила:

визнати протиправними дії Львівської
міської ради (далі - Рада) щодо
прийняття ухвали № 1140 «Про
користування ПАТ «Львівський іподром»
земельними ділянками по вул.
Стрийській 133» від 29.12.2011 року (зі
змінами та доповненнями);

визнати відсутність у Ради компетенції
для передачі у оренду водних об'єктів
місцевого значення;

скасувати ухвалу Ради № 1140 «Про
користування ПАТ «Львівський іподром»
земельними ділянками по вул.
Стрийській 133» від 29.12.2011 року (зі
змінами та доповненнями).

Постановою Галицького районного суду
м. Львова від 04 квітня 2013 року у справі
№ 1304/10580/12 у задоволенні позову було
відмовлено.

Правозахисний центр у апеляційній
скарзі просить зазначену постанову
суду першої інстанції скасувати та
прийняти нову, якою задовольнити його
позов у повному обсязі.

Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що Рада вправі надати
приватному акціонерному товариству
«Львівський іподром» (далі - Іподром),
як сільськогосподарському
підприємству, земельну ділянку
сільськогосподарського призначення
лише для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва і
передача такої для обслуговування
будівель і споруд чинним
законодавством не передбачена. Дані в
експлікації земельних ділянок не
відповідають даним, зазначеним у
оспорюваній ухвалі Ради.

Наголошує на тому, що земельна ділянка
по вул. Стрийській, 133 у м, Львові
часткового відноситься до земель м.
Львова, а частково - у постійному
користуванні Державного підприємства
«Дирекція з будівництва об'єктів до
Євро 2012 у м. Львові» і у матеріалах
справи відсутні докази, що ДП «Дирекція
з будівництва об'єктів до Євро 2012 у м.
Львові» відмовилась від її
використання.

Право на звернення з даним позовом
випливає із положень статуту
Правозахисного центру, Конституції
України, Міжнародного пакту про права
людини, Конвенції про захист прав і
основоположних свобод людини.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд приходить до
переконання, що подана апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог Правозахисного центру, суд
першої інстанції виходив із того, що
Іподром (правонаступник державного
підприємства «Львівський іподром») є
сільськогосподарським підприємством.
Розподіл площ, вказаних у оспорюваній
ухвалі, з урахуванням змін, внесених
ухвалою № 1198 від 16.02.2011 року, відповідає
експлікації земельної ділянки. Ухвала
Ради від 29.12.2011 року №1140 «Про
користування ПАТ «Львівський іподром»
земельними ділянками на вул.
Стрийській, 133» була прийняття у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

Крім того, чинне законодавство пов'язує
можливість визнання недійсним акта
органу місцевого самоврядування в
галузі земельних відносин у разі, якщо
ним порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою. Правозахисним центром не
надано доказів того, що його права на
володіння, користування чи
розпорядження цією земельної ділянкою
є порушені спірною ухвалою.

Даючи правову оцінку доводам апелянта,
що викладені у апеляційній скарзі, та
оскаржуваному судовому рішенню суду
першої інстанції апеляційний суд
виходить із таких міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 3 КАС України
передбачено, що адміністративним
позовом є звернення до
адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів або на
виконання повноважень у
публічно-правових відносинах.

При цьому за правилами п. 8 ч. 1 ст. 3 КАС
України позивачем є особа, на захист
прав, свобод та інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Згідно із приписами ч.1 ст. 6 КАС України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

У випадках, установлених законом, до
суду можуть звертатися органи та особи,
яким надано право захищати права,
свободи та інтереси інших осіб (ч. 2 ст. 6
КАС України).

Відповідно до наявної у матеріалах
справи позовної заяви (а.с. 2-13)
Правозахисний центр звернувся до суду
з адміністративним позовом, у якому
просив визнати протиправними дії Рада
щодо прийняття ухвали № 1140 «Про
користування ПАТ «Львівський іподром»
земельними ділянками по вул.
Стрийській, 133» від 29.12.2011 року (зі
змінами та доповненнями), відсутність у
Ради компетенції для передачі у оренду
водних об'єктів місцевого значення, а
також скасувати ухвалу Ради № 1140 «Про
користування ПАТ «Львівський іподром»
земельними ділянками по вул.
Стрийській ,133» від 29.12.2011 року (зі
змінами та доповненнями).

При цьому, на переконання апеляційного
суду, матеріали справи не містять
будь-яких доказів того, що вказані
рішення чи дії Ради стосуються прав чи
охоронюваних законом інтересів
юридичної особи Правозахисний центр,
як власника чи користувача земельної
ділянки по вул. Стрийській, 133 у м.
Львові, з приводу якої відповідачем
було прийнято оспорювані рішення, на
що вірно звернув увагу суд першої
інстанції.

Покликання апелянта на те, що даним
позовом Правозахисний центр реалізує
передбачене у п. 2.3 свого статуту право
представляти та захищати законні
інтереси своїх членів у державних та
громадських органах, підприємствах,
установах, організаціях, судових та
міжнародних органах та інших
інстанціях, на переконання
апеляційного суду, не заслуговує на
увагу з огляду на те, що відповідно до
наявної у матеріалах справи позовної
заяви Правозахисний центр у рамках
даної адміністративної справи не
представляє інтереси іншої особи, а діє
у власних інтересах.

Відтак апеляційний суд дійшов
переконання, що будь-які права, свободи
або інтереси Правозахисного центру
оскаржуваними діями чи рішеннями Ради
не порушуються, а отже його позовні
вимоги є безпідставними і обґрунтовано
відхилені судом першої інстанції.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку, а
відтак апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 206, 254
КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу громадської
організації «Правозахисний центр
імені генерала УНР Володимира
Сікевича» залишити без задоволення, а
постанову Галицького районного суду м.
Львова від 04 квітня 2013 року у справі №
1304/10580/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук