Справа № 814/1182/14
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/1182/14

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Єнтіна А. П.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого - судді Бойка А.В.,

суддів:
Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Державного підприємства
"Миколаївський науково-дослідний
проектний інститут землеустрою" на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 07 липня 2014
року по справі за позовом Державного
підприємства "Миколаївський
науково-дослідний проектний інститут
землеустрою" до Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції, Відділу примусового виконання
рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області, за участю третьої особи -
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області про скасування
постанови від 14.04.2014 р. ВП №42303504 про
стягнення виконавчого збору,-

В С Т А Н О В И В:

05.05.2014 року Державне підприємство
"Миколаївський науково-дослідний
проектний інститут землеустрою"
звернулось до суду першої інстанції з
адміністративним позовом до
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції, Відділу
примусового виконання рішень
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області, за участю
третьої особи - Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області про
скасування постанови від 14.04.2014 р. ВП
№42303504 про стягнення виконавчого збору.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 07.07.2014 року
у задоволенні адміністративного
позову Державному підприємству
"Миколаївський науково-дослідний
проектний інститут землеустрою"
відмовлено.

16.07.2014 року Державне підприємство
"Миколаївський науково-дослідний
проектний інститут землеустрою" подало
апеляційну скаргу.

Апелянт зазначає, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, у зв'язку з чим ставиться
питання про скасування постанови
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 07.07.2014 року
та постановлення нової, якою
задовольнити позовні вимоги ДП
"Миколаївський науково-дослідний
проектний інститут землеустрою".

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть учать у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів суду апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
апеляційна скарга відповідача
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
06.02.2014 року Державною податковою
інспекцією у Ленінському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
виставлена Державному підприємству
"Миколаївський науково-дослідний
проектний інститут землеустрою" вимога
№ Ю-2011 щодо сплатити суми недоїмки на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 101289,82
грн.

05.03.2014 року старшим державним
виконавцем Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження №
25568412 по вимозі Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області про
сплату боргу №Ю-2011 від 06.02.2014 року.

У вказаній постанові державним
виконавцем встановлено для боржника
строк для самостійного виконання
вимоги - до 12.03.2014 року.

У встановлений строк Державним
підприємством "Миколаївський
науково-дослідний проектний інститут
землеустрою" не було самостійно
сплачено суму недоїмки на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

З матеріалів справи, а саме, з листа
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області від 29.05.2014 р.
№1731/9/14-02-25-017 вбачається, що суму
недоїмки зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за вимогою №
Ю-2011 від 06.02.2014 року було сплачено
позивачем 08.04.2014 р., 18.04.2014 р. та 28.04.2014 р.

14.04.2014 року державним виконавцем
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції, на
підставі ст. 28 Закону України "Про
виконавче провадження", винесено
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору у розмірі 10128,98 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою
відповідача, Державне підприємство
"Миколаївський науково-дослідний
проектний інститут землеустрою"
звернулось до суду першої інстанції з
позовом про її скасування.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно відмови
у задоволенні позовних вимог
Державного підприємства
«Миколаївський науково-дослідний
проектний інститут землеустрою»,
зважаючи на наступне:

Згідно частин 2, 4 статті 257 КАС України
судове рішення, яке набрало законної
сили або яке належить виконати негайно,
є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону
України «Про виконавче провадження»
вимоги державного виконавця щодо
виконання рішень обов'язкові для всіх
органів, організацій, посадових осіб,
фізичних і юридичних осіб на території
України.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1
статті 11 Закону України «Про виконавче
провадження»).

Положеннями статті 25 Закону України
«Про виконавче провадження» визначено,
що державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

За приписами частин 1, 3 статті 27 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

В свою чергу, ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачає, що у разі невиконання
боржником рішення майнового характеру
у строк, встановлений частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
його виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

Зважаючи на зазначене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
те, що у разі невиконання боржником, у
строк, рішення майнового характеру,
навіть у разі подальшого самостійного
виконання або повернення виконавчого
документа стягувачу, виконавчий збір
підлягає стягненню у розмірі 10% від
суми, що підлягає стягненню. У разі
невиконання боржником у той самий
строк рішення немайнового характеру
виконавчий збір стягується в розмірі
сорока неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян з боржника - фізичної
особи і в розмірі вісімдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - юридичної особи.

У зазначених розмірах виконавчий збір
стягується з боржника також у разі
повернення виконавчого документа без
виконання за письмовою заявою
стягувача та у разі самостійного
виконання боржником рішення після
початку його примусового виконання,
зокрема шляхом перерахування коштів
безпосередньо на рахунок стягувача.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції звертає увагу на те, що в
матеріалах справи відсутні докази
виконання боржником судового рішення у
строк встановлений постановою від
05.03.2014 року ВП № 25568412.

В свою чергу, судове рішення було
виконано позивачем лише 28.04.2014 року, що
підтверджується квитанціями про
оплату сум боргу.

За таких обставин, колегія суддів суду
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно правомірності постанови
старшого державного виконавця
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції від 14.04.2014
року ВП №42303504 про стягнення
виконавчого збору.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, підстав для
скасування рішення суду та задоволення
апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та постановлено судове рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому відповідно
до ст.200 КАС України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Миколаївський
науково-дослідний проектний інститут
землеустрою» залишити без задоволення,
а постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 07 липня 2014
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
україни та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: Т.М. Танасогло

О.В. Яковлєв