Справа № 641/7507/14-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2014 р.Справа № 641/7507/14-аКолегія суддів
Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Ральченка І.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 30.10.2014р. по справі №
641/7507/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Дзержинський відділ Державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції

третя особа ОСОБА_3

про скасування постанови про арешт
майна боржника,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до
Комінтернівського районного суду м.
Харкова з позовом до Дзержинського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, в якому просив суд:

- скасувати постанову старшого
державного виконавця Дзержинського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Дмухіної Я.М. про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 21.03.2013 року ВП № 356935
57, на підставі якої накладено арешт на
майно боржника - ОСОБА_2, ІН: НОМЕР_1, а
саме: на квартиру №24, яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, та автомобіль - НОNDA
CIVIC, 2007 року випуску, державний номерний
знак НОМЕР_2, номер кузоваНОМЕР_3.

Ухвалою Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 30.10.14 року справу
передано за підсудністю до
Харківського окружного
адміністративного суду.

Позивач, не погоджуючись з вказаною
ухвалою суду, подав апеляційну скаргу,
в якій просив скасувати ухвалу від 30.10.14
року та прийняти нову, якою відкрити
провадження по справі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з такого.

Повертаючи позовну заяву, суд першої
інстанції виходив з того, що справа
підсудна Харківському окружному
адміністративному суду.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на таке.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Відповідно до абз.2 п.2 Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 21
травня 2012 р. № 5 Про внесення змін до
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 р. №3 "Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби", суди при визначенні юрисдикції
повинні виходити з того, що до
юрисдикції адміністративних судів
належать спори щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби при виконанні всіх
виконавчих документів, передбачених
частиною другою статті 17 Закону
України "Про виконавче провадження",
крім тих, відносно яких законом
установлено інший, виключний порядок
їх оскарження.

За приписами ч. 4 ст. 82 Закону України
"Про виконавче провадження" від 21.04.1999
року № 606-ХІУ (в редакції Закону України
від 04.11.2010 року № 2677-УІ, що діє з 09.03.2011
року) рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції
судів щодо вирішення справ з приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
є юрисдикційна належність суду, який
видав виконавчий документ, та статус
позивача, як сторони у виконавчому
провадженні.

У розумінні статті 8 Закону України "Про
виконавче провадження" сторонами у
виконавчому провадженні є стягувач і
боржник. Стягувачем є фізична або
юридична особа, на користь чи в
інтересах якої видано виконавчий
документ. Боржником є фізична або
юридична особа, визначена виконавчим
документом. При цьому до сторін, які
можуть оскаржити рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби належать також їх
представники за законом чи договором.

В даному випадку позивач є стороною
виконавчого провадження, а саме
боржником.

З матеріалів справи вбачається, що
спірна постанова про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 21.03.13 року винесена
в рамках виконавчого провадження
№35693557, відкритого за виконавчим листом
№ 2020/8289/2012, виданим 19.11.12 року
Комінтернівським районним судом м.
Харкова.

З огляду на викладене, рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення оскаржуються
стороною виконавчого провадження до
суду, який видав виконавчий документ,
тобто, в даному випадку, до
Комінтернівського районного суду м.
Харкова.

Виходячи з вищезазначеного, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про те, що дана справа підсудна
окружному адміністративному суду, а
тому неправомірно направив справу за
підсудністю, чим порушив при винесенні
рішення норми матеріального та
процесуального права, тому ухвала від
30.10.14 р. підлягає скасуванню на підставі
п.4 ч. 1 ст. 204 Кодексу адміністративного
судочинства України, а справа підлягає
поверненню до суду першої інстанції
для продовження розгляду.

Разом з тим, в апеляційній скарзі
позивач просить оскаржувану ухвалу
скасувати та прийняти нову про
закриття провадження у справі.

Згідно з ст. 199 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції,
суд апеляційної інстанції може визнати
ухвалу суду нечинною і закрити
провадження у справі, однак тільки якщо
судом першої інстанції ухвалено
законне та обґрунтоване судове
рішення, а обставини, які стали
підставою для закриття провадження у
справі, виникли після його ухвалення,
суд апеляційної інстанції визнає таке
рішення нечинним і закриває
провадження у справі (ч. 2 ст.203 КАС
України).

Оскільки оскаржувана ухвала винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, то вона підлягає
саме скасуванню з направленням до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199,п.4
ч. 1 ст. 204, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 30.10.2014р. по справі №
641/7507/14-а скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до
Дзержинського відділу Державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції третя
особа ОСОБА_3 про скасування
постанови про арешт майна боржника
направити до суду 1 інстанції для
продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та в
силу ст. 211 КАС України оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Ральченко І.М.