Справа № 757/18313/14-а
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Новак Р.В.
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

при секретарі судового засідання:
Мотилю В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Конституційного
Суду України на ухвалу Печерського
районного суду м. Києва від 06 жовтня 2014
року про відмову в задоволенні заяви
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Кушнір Л.В. про зміну способу та порядку
виконання рішення в адміністративній
справі № 2-а-32-1/08 за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Конституційного суду
України, третя особа Кабінет Міністрів
України про стягнення суми заробітку,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 06 жовтня 2014 року в
задоволенні заяви старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Кушнір Л.В. про
встановлення порядку та способу
виконання судового рішення в
адміністративній справі № 2-а-32-1/08 за
позовом ОСОБА_4, третя особа Кабінет
Міністрів України до Конституційного
суду України про стягнення суми
заробітку відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Конституційний Суд України звернувся з
апеляційною скаргою та просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та прийняти нову, якою встановити
спосіб і порядок виконання постанови
Печерського районного суду м. Києва від
05 червня 2008 року у справі № 2-а-32-1/08.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, які з`явились у судове
засідання, перевіривши за матеріалами
справи наведені у апеляційній скарзі
доводи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у 2010
році державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України у
зв'язку з невиконанням стягувачем
вимог пункту 4 частини 1 статті 40 Закону
України «Про виконавче провадження»
від 21 квітня 1999 року № 606-ХІУ (далі -
Закон № 606-ХІУ) виніс постанову про
повернення йому виконавчого документа.
Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
5 березня 2012 року постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 24 грудня 2010 року
скасовано. 20 січня 2011 року головний
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
видав постанову про відкриття
виконавчого провадження щодо
виконання виконавчого листа від 14
липня 2009 року № 2-а-32-1/08 та надав Суду
для виконання. На підставі того, що
Вищий адміністративний суд України 15
грудня 2010 року зупинив виконання
постанови Печерського районного суду
міста Києва від 5 червня 2008 року (справа
№ 2-а-32-1/08) до закінчення розгляду
справи в касаційному порядку виконавче
провадження постановою державного
виконавця 8 лютого 2011 року було
зупинено. 15 жовтня 2012 року поновлено
виконавче провадження з примусового
виконання. 16 листопада 2012 року Вищий
адміністративний суд України зупинив
виконання постанови Печерського
районного суду міста Києва від 5 червня
2008 року до закінчення провадження у
справі. З грудня 2012 року постановою
старшого державного виконавця також
зупинено виконавче провадження.
Остаточне рішення у справі Вищий
адміністративний суд України прийняв 17
квітня 2014 року.

17 червня 2014 року відділ примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України постановив вимогу № 92/6
державного виконавця щодо виконання
рішення суду від 5 червня 2008 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
виконання постанови Печерського
районного суду міста Києва від 05 червня
2008 року у період планування обсягів
необхідних потреб Конституційного
Суду України в видатках на 2014 рік було
зупинено, витрати на погашення
заборгованості відповідно до цієї
постанови не передбачались. Відповідні
бюджетні асигнування не визначені та
не передбачені в затвердженому
кошторисі КС України.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

Враховуючи зазначене, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на
рахунку).

Керуючись ст.ст. 160, 199, 205, 206, 212, 254, 263 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Конституційного
Суду України - залишити без
задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 06 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий:

Судді:

Ухвала складена у повному обсязі
18.12.2014р.

Головуючий суддя
Гром Л.М.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.