Справа № 813/4052/14
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2014р.
Справа № 876/6991/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Сапіги В.П.,

судді

Іщук Л.П.,

за участю секретаря судового засідання

Сердюк О.Ю.,

за участю представників:

апелянта (відповідача у справі): Чубак
Н.В.,

позивача у справі: Тютько
А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області,
м.Львів

на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 01.07.2014р. у
справі №813/4052/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого
підприємства "Лептон", м.Львів

до Державної податкової інспекції у
Галицькому районі м.Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області, м.Львів

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

05.06.2014р. позивач: Товариство з обмеженою
відповідальністю науково-виробниче
підприємство "Лептон", м.Львів,
звернулось до Львівського окружного
адміністративного суду із позовом до
відповідача: Державної податкової
інспекції у Галицькому районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській обл., м.Львів, про визнання
недійсним податкового
повідомлення-рішення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за
результатами проведеної перевірки
винесено спірне податкове
повідомлення-рішення, яким позивачу
донараховано податкове зобов'язання з
ПДВ за основним платежем в сумі
428087,00грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями в сумі 214044,00грн. На думку
позивача, висновки податкового органу
про порушення вимог податкового
законодавства є необґрунтовані, спірне
рішення протиправним з тих підстав, що
позивачем у 2012р. було реалізовано
основні засоби на користь ТОВ "КТМ",
згідно з договором №1712/5 від 17.12.2012р. та
на користь ТзОВ "Телесвіт", продаж яких
відбувся по ціні балансової вартості
основних засобів у податковому обліку,
яка є нижчою від балансової вартості в
бухгалтерському обліку на суму витрат,
понесених позивачем щодо модернізації
та поліпшення основних засобів в межах
10% ліміту від балансової вартості
основних засобів на початок року.

На всі поліпшення та модернізацію
основних засобів на підприємстві
складено належним чином усі необхідні
первинні документи, які надано
відповідачу під час проведення
перевірки. Вказана сума на поліпшення
та модернізацію віднесена, згідно з
податковою декларацією з податку на
прибуток підприємств до складу витрат
звітного періоду.

За наслідками розгляду справи
Львівський окружний адміністративний
суд прийшов до висновку, що оскільки
позивачем правомірно віднесено до
складу валових витрат, суми витрат, що
пов'язана з ремонтом та поліпшенням
об'єктів основних засобів, що не
перевищує 10% сукупної балансової
вартості всіх груп основних засобів на
початку звітного року, тому такі
обставини спростовують висновки
відповідача про порушення позивачем
вимог п.188.1 ст.188 ПК України.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку. Позиція
апелянта полягає в тому, що згідно
представлених до перевірки документів
податковим органом встановлено
вибуття на ТОВ НВП "Лептон" основних
засобів гр.3 "будівлі, споруди,
передавальні пристрої", пов'язане з їх
продажем, що підтверджується
видатковою накладною №17 від 17.12.2012р.
Згідно із вказаною накладною, позивач
провів реалізацію основних засобів гр.3
на користь ТзОВ "Київські
телекомунікаційні мережі" за ціною,
які, згідно із даними обліку
підприємства є нижчою балансової
вартості на суму 1190218,00грн.

Згідно з актом приймання-передачі від
17.12.2012р. ТзОВ НВП "Лептон" проведено
реалізацію основних засобів гр.3 на
користь ТзОВ "Телесвіт" за ціною, що
згідно даних обліку підприємства є
нижче балансової вартості проданих
об'єктів на суму 950217,58грн. При цьому, як
зазначає апелянт, податкові
зобов'язання по ПДВ обраховувались
позивачем виходячи з вартості продажу
основних засобів, що призвело до
заниження задекларованого позивачем
податкового зобов'язання з ПДВ за
грудень 2012р. на суму 428087,00грн., що
спричинило заниження ПДВ за грудень
2012р. на вказану суму.

У судове засідання Львівського
апеляційного адміністративного суду
01.12.2014р. з'явились представники
апелянта (відповідача у справі) та
позивача у справі.

Представник апелянта (відповідача у
справі): Чубак Н.В. у судовому засіданні
вимоги апеляційної скарги підтримала
повністю з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі та усних
поясненнях, наданих у судовому
засіданні.

Представник позивача: Тютько А.Б. проти
вимог апеляційної скарги у судовому
засіданні заперечив, надав усні
пояснення на підтримку своєї правової
позиції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, пояснення представників
апелянта та позивача у справі,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
у їх сукупності, колегією суддів
апеляційного суду встановлено
наступне:

З матеріалів справи вбачається, судом
першої інстанції встановлено, що
26.12.2013р. ДПІ у Галицькому районі
м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
проведено позапланову виїзну
перевірку позивача з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.01.2012р. по 30.11.2013р. по податку
на додану вартість, по податку з
прибутку за період з 01.01.2012р. по 30.11.2013р.,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2012р. по 30.11.2013р. За
результатами проведеної перевірки
складено акт №681/22-10/13797508.

Проведеною перевіркою встановлено
порушення позивачем:

- п.188.1. ст.188, п.189.9. ст.189 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на додану вартість в
період, що перевірявся, на загальну
суму 428087,00грн., в тому числі, за грудень
2012р. на суму 428087,00грн.

В акті перевірки зазначено, що ТзОВ НВП
"Лептон" в грудні 2012р. відповідно до
видаткової накладної №17 від 17.12.2012р.
проведено реалізацію основних засобів
гр.3 "будівлі, споруди, передавальні
пристрої" на користь ТзОВ "Київські
телекомунікаційні мережі" за ціною, що
згідно з даними обліку підприємства
нижче балансової вартості проданих
об'єктів на суму 1190218,00грн. та
відповідно до акту приймання-передачі
від 17.12.2012р. провело реалізацію
основних засобів гр.3 "будівлі, споруди,
передавальні пристрої" на користь ТзОВ
"Телесвіт" за ціною, що згідно з даними
обліку підприємства нижче балансової
вартості проданих об'єктів на суму
950217,58грн.

Податкові зобов'язання по ПДВ
обраховувались підприємством виходячи
з продажної вартості основних засобів,
що призвело до заниження
задекларованого ТзОВ НВП "Лептон"
податкового зобов'язання з ПДВ на
загальну суму 428087,00грн., в тому числі, за
грудень 2012р. на суму 428087,00грн. Крім
цього, відповідно до наданого
проведення до проведення акту
приймання-передачі від 17.12.2012р.
встановлено, що ТзОВ НВП "Лептон"
провело реалізацію основних засобів
гр.3 "будівлі, споруди, передавальні
пристрої" на користь ТОВ "Телесвіт" за
ціною, що згідно з даними обліку
підприємства нижче балансової
вартості проданих об'єктів на суму
950217,58грн., в тому числі, об'єкт
"Телемережа за гол. Станцією
м.Тернопіль" продано за ціною, що за
даними обліку підприємства нижче
балансової вартості даного об'єкту на
суму 872244,03грн., у зв'язку з чим, ТзОВ НВП
"Лептон", в порушення вимог п.188.1. ст.188,
п.189.1. ст.189 ПК України, занижено
податкове зобов'язання у 2012р. на
загальну суму 428087,00грн., в тому числі, за
грудень 2012р. на суму 428087,00грн.

12.02.2014р. ДПІ у Галицькому районі
м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
прийнято податкове
повідомлення-рішення №, яким
згідно із вимогами п.п.54.3.2. п.54.3. ст.54,
п.123.1. ст.123 Податкового кодексу України,
на підставі акта перевірки №681/22-10/13797508
від 26.12.2013р., встановлено порушення
п.188.1. ст.188, п.189.9. ст.189 ПК України, у
зв'язку з чим позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем -
податок на додану вартість, усього
642131,00грн., в тому числі, за основним
платежем - 428087,00грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 214044,00грн.

24.04.2014р. рішенням Головного управління
Міндоходів у Львівській області за
№9812/10/13-01-10-08-05/553 "Про результати
розгляду скарги" спірне податкове
повідомлення-рішення залишено без
змін, скаргу позивача - без задоволення.

20.05.2014р. рішенням Міністерства доходів
і зборів України за №9095/6/99-99.10-01-15 "Про
результати розгляду скарги" спірне
податкове повідомлення-рішення та
рішення прийняте за результатами
розгляду первинної скарги залишено без
змін, скаргу позивача - без задоволення.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Податковим
кодексом України, Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Керуючись вимогами п.188.1. ст.188
Податкового кодексу України, база
оподаткування операцій з постачання
товарів/послуг визначається виходячи з
їх договірної вартості (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не нижче звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього ж Кодексу)
з урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, що справляється з
вартості послуг стільникового
рухомого зв'язку, податку на додану
вартість та акцизного податку на спирт
етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі,
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної)
вартості включаються будь-які суми
коштів, вартість матеріальних і
нематеріальних активів, що передаються
платнику податків безпосередньо
покупцем або через будь-яку третю особу
у зв'язку з компенсацією вартості
товарів/послуг. До складу договірної
(контрактної) вартості не включаються
суми неустойки (штрафів та/або пені),
три проценти річних та інфляційні, що
отримані платником податку внаслідок
невиконання або неналежного виконання
договірних зобов'язань.

До бази оподаткування включаються
вартість товарів/послуг, які
постачаються (за виключенням суми
компенсації на покриття різниці між
фактичними витратами та регульованими
цінами (тарифами) у вигляді виробничої
дотації з бюджету та/або суми
відшкодування орендодавцю - бюджетній
установі витрат на утримання наданого
в оренду нерухомого майна, на
комунальні послуги та на енергоносії),
та вартість матеріальних і
нематеріальних активів, що передаються
платнику податків безпосередньо
отримувачем товарів/послуг,
поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189
цього Кодексу, база оподаткування
визначається з урахуванням положень
статті 189 цього Кодексу.

За вимогами п.189.9. ст.189 цього ж Кодексу,
у разі, якщо основні виробничі або
невиробничі засоби ліквідуються за
самостійним рішенням платника податку,
така ліквідація для цілей
оподаткування розглядається як
постачання таких основних виробничих
або невиробничих засобів за звичайними
цінами, але не нижче балансової
вартості на момент ліквідації.

Норма цього пункту не поширюється на
випадки, коли основні виробничі або
невиробничі засоби ліквідуються у
зв'язку з їх знищенням або зруйнуванням
внаслідок дії обставин непереборної
сили, в інших випадках, коли така
ліквідація здійснюється без згоди
платника податку, у тому числі в разі
викрадення основних виробничих або
невиробничих засобів, що
підтверджується відповідно до
законодавства або коли платник податку
подає контролюючому органу
відповідний документ про знищення,
розібрання або перетворення основних
виробничих або невиробничих засобів у
інший спосіб, внаслідок чого вони не
можуть використовуватися за первісним
призначенням.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем в обґрунтування позовних
вимог було надано до суду першої
інстанції копії:

- договору купівлі-продажу №1712/05, №1712/6
від 17.12.2012р., укладеного між позивачем
(як продавцем) та ТОВ "Телесвіт" та ТОВ
"Київські телекомунікаційні мережі" (як
покупця), згідно з якими продавець
зобов'язується передати у власність
покупцю телекомунікаційну мережу,
м.Тернопіль, телекомунікаційну мережу,
м.Чортків, телекомунікаційну мережу,
м.Кременець, телекомунікаційну мережу,
м.Волочиськ, телекомунікаційну мережу,
м.Теребовля, телекомунікаційну мережу,
м.Львів, телекомунікаційну мережу,
м.Трускавець, телекомунікаційну
мережу, м.Стебник, телекомунікаційну
мережу, м.Добротвір, у складі об'єктів
основних засобів, що вказані в Додатку
№1 до цього договору, що призначений та
придатний для надання
телекомунікаційних послуг згідно
стандартів, а покупець приймає об'єкт
продажу та оплачує її вартість;
Додатків до вказаного договору;

- Акту приймання-передачі від 17.12.2012р. до
договору купівлі-продажу №1712/06 від
17.12.2012р.;

- податкової накладної №2 від 17.12.2012р.,
виданої позивачем (як продавцем) ТОВ
"Телесвіт" (як покупцем) із зазначенням
номенклатури поставки товарів (послуг)
продавця, обсягів поставки товару,
загальної суми коштів, що підлягає
оплаті, в тому числі, ПДВ сплаченого в
ціні товару, робіт (послуг);

- видаткової накладної №17 від 17.12.2012р.,
виданої позивачем (як продавцем) ТОВ
"Київські телекомунікаційні мережі" (як
покупцем) із зазначенням номенклатури
поставки товарів продавця; ціни, в тому
числі, ПДВ;

- податкової накладної №3 від 17.12.2012р.,
виданої позивачем (як продавцем) ТОВ
"Київські телекомунікаційні мережі" (як
покупцем) із зазначенням номенклатури
поставки товарів (послуг) продавця,
обсягів поставки товару, загальної
суми коштів, що підлягає оплаті, в тому
числі ПДВ сплаченого в ціні товару,
робіт (послуг);

- оборотно-сальдової відомості по
рахунку 1522 за січень 2011р. - грудень 2012р.;
оборотно-сальдової відомості по
рахунку 1522 за 2012р.;

- Актів приймання-передачі
(внутрішнього переміщення) основних
засобів від 31.01.2012р., від 29.02.2012р., від
31.03.2012р., від 30.04.2012р., від 31.05.2012р., від
30.06.2012р., від 31.07.2012р., від 31.08.2012р., від
30.09.2012р., від 31.10.2012р.;

- Наказів від 31.01.2012р., від 29.02.2012р., від
31.03.2012р., від 30.04.2012р., від 31.05.2012р., від
30.06.2012р., від 31.07.2012р., від 31.08.2012р., від
30.09.2012р., від 31.10.2012р., від 01.11.2012р. про
введення в експлуатацію основних
засобів;

- Податкової декларації ТзОВ НВП
"Лептон" з податку на прибуток
підприємств за 2012р.

Колегією суддів враховуються
обґрунтування позивача, оскільки
позивачем у грудні 2012р. на підставі
рішення вищого органу позивача
оформленого протоколом позачергових
зборів учасників ТзОВ НВП "Лептон" №12/12
від 14.12.2012р. про продаж основних засобів
(телекомунікаційної мережі),
реалізовано основні засоби ТзОВ
"Київські телекомунікаційні мережі",
згідно з Договором купівлі-продажу
№1712/5 від 17.12.2012р., видаткової накладної
№17 від 17.12.2012р. та на користь ТзОВ
"Телесвіт", згідно з Договором
купівлі-продажу №1712/6 від 17.12.2012р. та
Акту прийому-передачі від 17.12.2012р.
Продаж основних засобів відбувся за
ціною, домовленою між продавцем (ТзОВ
НВП "Лептон") та покупцями (ТОВ "Київські
телекомунікаційні мережі", ТзОВ
"Телесвіт") шляхом укладання
відповідних договорів купівлі-продажу.
При цьому вартість продажу відповідала
балансовій вартості основних засобів в
податковому обліку позивача.

Представником позивача зазначено, що
балансова вартості проданих основних
засобів в податковому обліку позивача
на момент укладання вищезгаданих
договорів купівлі-продажу була нижчою
від балансової вартості в
бухгалтерському обліку на суму витрат,
понесених позивачем на модернізацію та
поліпшення основних засобів в межах 10
відсоткового ліміту від балансової
вартості основних засобів на початок
року.

Вказане вище по суті апелянтом не
спростовано та узгоджується із вимогам
п.146.12. ст.146 ПК України, сума витрат, що
пов'язана з ремонтом та поліпшенням
об'єктів основних засобів, у тому числі,
орендованих або отриманих у концесію
чи створених (збудованих)
концесіонером у розмірі, що не
перевищує 10 відсотків сукупної
балансової вартості всіх груп основних
засобів на початок звітного року,
відноситься платником податку до
складу витрат.

Позивачем віднесено до складу валових
витрат суму витрат, що пов'язана з
ремонтом та поліпшенням об'єктів
основних засобів, що не перевищує 10%
сукупної балансової вартості всіх груп
основних засобів на початок звітного
року. Вказане підтверджується копією
податкової декларації ТзОВ НВП "Лептон"
з податку на прибуток підприємств за
2012р., оборотно-сальдовими відомостями
по рахунку 1522 за січень 2011р. - грудень
2012р. та по рахунку 1522 за 2012р.

Проведені поліпшення та модернізація
основних засобів підтверджені
позивачем належними первинними
документи, а саме: актами
приймання-здачі відремонтованих,
реконструйованих та модернізованих
об'єктів.

Встановлені обставини спростовують
порушення позивачем вимог п.188.1. ст.188 ПК
України.

Крім цього, матеріалами справи
підтверджується, що позивачем у грудні
2012р. здійснено саме реалізацію
основних засобів. Ліквідація
підприємства позивача розпочалась
лише у жовтні 2013р., що підтверджується
копіями протоколу підприємства №04/13
від 28.10.2013р. та Витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців станом на
19.06.2013р.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає, що у податкового органу
відсутні правові підстави щодо
кваліфікації порушення позивачем п.189.9.
ст.189 ПК України, оскільки вказана норма
стосується лише випадків ліквідації
основних засобів за самостійним
рішенням платника податків (позивача),
що відповідачем жодними належними та
допустимими доказами не підтверджено -
здійснення позивачем саме ліквідації
основних засобів за самостійним
рішенням.

Встановлені обставини також
спростовують порушення позивачем
вимог п.189.9. ст.189 ПК України та
відповідно спростовують доводи
апеляційної скарги.

Апелянт жодних належних та допустимих
доказів на підтвердження факту
здійснення ліквідації позивачем
основних засобів та обґрунтованості
застосування відповідальності за
порушення п.189.9. ст.189 ПК України суду не
надав, та висновків суду першої
інстанції не спростував.

Жодних інших належних та допустимих
доказів на підтвердження
правомірності прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення та
порушення позивачем податкового
законодавства щодо предмету спору,
апелянт суду не надав.

Відповідно до вимог ст.200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196,
198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області,
м.Львів на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
01.07.2014р. у справі №813/4052/14 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого
підприємства "Лептон", м.Львів до
Державної податкової інспекції у
Галицькому районі м.Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області, м.Львів про скасування
податкового повідомлення-рішення, -
залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 01.07.2014р. у
справі №813/4052/14 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
науково-виробничого підприємства
"Лептон", м.Львів до Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області,
м.Львів про скасування податкового
повідомлення-рішення, - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції, а
у разі складення ухвали в повному
обсязі відповідно до статті 160 КАС
України, з дня складення ухвали в
повному обсязі.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
В.П.
Сапіга

Суддя

Л.П. Іщук