Справа № 808/5177/14
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/5177/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2014 року

справа № 808/5177/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року по справі №808/5177/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КЛІОН" до Запорізької митниці Міндоходів про визнання протиправними дії, скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтуванні позову позивач посилався на те, що ним надано всі необхідні документи для визначення митної вартості за ціною зовнішньоекономічного контракту. Надані для митного оформлення документи є достатніми для застосування основного методу визначення митної вартості, а також дозволяють обчислити та перевірити митну вартість, заявлену декларантом. Митниця, без достатніх для цього підстав, при коригуванні митної вартості товару, застосувала резервний метод визначення митної вартості товару.

Постанова суду, в частині задоволених вимог, мотивована тим, що відповідач під час розгляду справи не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач в декларації митної вартості зазначив не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснив розрахунок, вніс до декларації недостовірні або неточні відомості, або що надані митному органу документи містили розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів. З цих підстав, суд першої інстанції вказав на те, що митний орган безпідставно визначив митну вартість за іншим методом та прийняв рішення про коригування митної вартості товару.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Запорізька митниця Міндоходів подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з’ясування обставин справи, просила скасувати постанову суду та прийняти нову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем до митного оформлення надано документи на підставі яких неможливо достовірно стверджувати про правильність визначення митної вартості товару, Митниця не мала достатніх підстав для здійснення митного оформлення товару за митною вартістю заявленою позивачем. У зв’язку із неможливістю застосування основного методу визначення митної вартості товарів посадовою особою Запорізької митниці було послідовно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару, що і стало підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. При цьому, як на наявність обставин, що унеможливлювали митне оформлення на підставі поданих позивачем документів, Митниця посилається на наявність розбіжностей в цих документах, які були нею зазначені під час митного оформлення. Будь-яких інших підстав для відмови у митному оформлені товару за митною вартістю, що визначена декларантом, Митниця не зазначає.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що між товариством з обмеженою відповідальністю “КЛІОН” та товариством з обмеженою відповідальністю "ПИРс" (Польща) укладено Контракт купівлі-продажу №26S/2013Р від 01.08.2013, за умовами якого продавець зобов’язався поставити позивачу свіжозаморожену чи охолоджену рибу різних видів та морепродуктів (за асортиментом, кількістю, вартістю та на умовах визначених сторонами і зазначених в інвойсах на кожну партію товару).

26.06.2014р. з метою митного оформлення товару ТОВ “КЛІОН” по електронній системі “MD Office™. MDDeclaration” до М/п “Запоріжжя – центральний” Запорізької митниці Міндоходів подано вантажну митну декларацію форми МД-2 №112050000/2014/ (додатковий реєстраційний номер митниці 014961) довідковий № 2854 (згідно графи 7 ВМД) разом з документами, необхідними для митного оформлення:

контракт № 26S/2013Р від 01.08.2013;

рахунок № FAP/55/2014/MRM від 17.06.2014;

рахунок проформа № FPF/000027/2014 від 12.06.2014;

калькуляція продавця від 17.06.2014;

прайс-лист від 10.06.2014;

міжнародна товарно-транспортна накладна № 010161 від 17.06.2014;

довідка про транспортні витрати б/н від 17.06.2014;

договори на перевезення № 4299 від 13.05.2013 та № Т01-12/10 від 01.12.2010;

платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах від 16.06.2014 № 29;

дублікат ветеринарного свідоцтва від 20.06.2014 серії ГРД-00 № 138333;

сертифікат відповідності № UA1.041.Х004664-14 від 24.06.2014;

міжнародний ветеринарний сертифікат № РL/MF/AK 0732618 від 17.06.2014;

сертифікат походження №PL/MF/AK 0732618 від 17.06.2014;

сертифікат якості б/н від 17.06.2014;

експортна декларація № 14РL422010Е0009550 від 17.06.2014;

фін.довідка 06/12-1182 від 20.06.2014;

експертний висновок № OИ-260 від 06.06.2014;

картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 16.11.2012.

Визначення позивачем митної вартості в митній декларації відбулось за основним методом - за ціною договору (контракту) (графа 43 МД).

Під час здійснення перевірки декларації з доданими до неї документами співробітником відповідача було встановлено, що вони не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості товару та містять розбіжності в поданих до митного оформлення документах, а саме:

1. у платіжному доручені від 16.06.2014 №29 в гр. 57 наявні посилання на банк бенефеціара Bank Handlowy w Warszawie SA, але у зовнішньоекономічному договорі № 26S/2013P від 01.08.2013 зазначено інший банк, а саме – ING Bank Slaski SA;

2. згідно п. 1.2 контракту № 26S/2013P від 01.08.2013 ціна, найменування товару та інші суттєві умови поставки визначаються сторонами шляхом переговорів та після узгодження вказуються в інвойсах та кожну партію товару, але дана інформація в інвойсі відсутня, вона зазначена в проформі-інвойсі № FPF/000027/2014 від 12.06.2014;

3. проформа-інвойс № FPF/000027/2014 від 12.06.2014 не містить інформації щодо повного найменування оцінюваного товару, а саме не зазначено, що камбала є річковою і тим самим документально не підтверджується вартість оцінюваного товару (неможливо однозначно визначити, що вартість саме річкової камбали визначена в проформі-інвойсі);

4. в проформі-інвойсі № FPF/000027/2014 від 12.06.2014 наявне посилання на "заявка № 177-14", яку до митного оформлення не надано;

5. висновок ТПП від 06.06.2014 № ОИ – 260 не містить інформації щодо основних товарних характеристик оцінюваного товару, а саме: наявність або відсутність харчових добавок, вид камбали, що свідчить не об’єктивний аналіз цін на товар.

З огляду на встановлені розбіжності, Митниця запропонувала декларанту надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; інші документи для підтвердження митної вартості за бажанням декларанта.

02.07.2014р. ТОВ “КЛІОН” на вимогу Митниці надав додаткові документи, а саме: додаткова угода б/н від 21.05.2014 (до контакту 26S/2013P); лист № 06/02-1206 від 26.06.2014; лист виробника б/н від 10.06.2014; переклад рахунка-фактури № FAP/55/2014/MRM від 17.06.2014р. При цьому, представник ТОВ “КЛІОН” зазначив про неможливість надання бухгалтерської документації та інши витребуваних Митницею документів (а.с.47).

За результатами перевірки декларації з доданими до неї документами, співробітником відповідача було встановлено, що заявлена митна вартість (0,78 доларів США за 1 кг) суттєво відрізнялась від цінової інформації, що містилась в інформаційній системі Державної митної служби України та відображала митну вартість товару, що ввозився позивачем раніше (1,25 доларів США за 1 кг – МД № 112050000/2014/013886 від 13.06.2014, №110070000/2014/303889 від 07.04.2014, № 807010001/2014/001725 від 25.04.2014; №112050000/2014/010061 від 29.04.2014).

З огляду на встановлені розбіжності у поданих до митного оформлення документів та у зв’язку з не наданням в повному обсязі декларантом витребуваних документів, які б підтверджували заявлену митну вартість товару, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2014/000242/2 від 02.07.2014р. Митна вартість товару визначена за резервним методом.

Правомірність та обґрунтованість вказаних рішень відповідача є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції фактично виходив з того, що спірні рішення відповідачем прийняті не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.

Такі висновки суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Так, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами відповідача про те, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Саме з таких повноважень Митниці виходив і суд першої інстанції, який, при цьому, вірно вказав на те, що такі повноваження митного органу мають реалізовуватися виключно на підставі та у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.

Відповідно до ст..49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов’язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об’єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із ч.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів, відповідно до ч.5 ст.54 МК України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст..53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.

Згідно із ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п’ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об’єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, вказаними нормами матеріального права визначено повноваження органу доходів і зборів щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень. Так, орган доходів і зборів зобов’язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом. При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено випадки коли орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Так, відповідно до п.2 ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як зазначено вище, фактично підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості стали висновки Митниці про те, що подані позивачем до митного оформлення документи містять розбіжності, а також відсутності у додатково поданих на вимогу Митниці документах всіх відомостей, що підтверджують відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за ці товари.

Правильно встановивши підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товару, суд першої інстанції надав їм належну правову оцінку та обґрунтовано зазначив про те, що з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності розбіжностей у поданих позивачем документах та вважає, що такі висновки Митницею зроблено без належного дослідження фактичних умов поставки товару.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано вказав те, що на вимогу Митниці позивачем надані додаткові документи, які підтверджували правомірність визначення Декларантом митної вартості товару, а саме: додаткову угоду від 21.05.2014; лист від 26.06.2014, лист виробника від 10.06.2014; рахунок-фактуру № FAP/55/2014/MRM в перекладі на українську мову.

Додатковою угодою від 21.05.2014р. внесено зміни до банківських реквізитів продавця. Вказана додаткову угоду надано з огляду на позицію Митниці щодо розбіжностей у назві банківської установі, яка зазначена у зовнішньоекономічного контракту та платіжному дорученні.

Відносно посилань Митниці, як на наявність розбіжностей, на те, що в проформі-інвойсі не визначено повну інформацію про товар, позивач повідомив листом (а.с.49) про те, що така інформація зазначена як в інвойсі так і у ветеринарному сертифікаті.

При цьому, колегія суддів погоджується з тим, що в інвойсі № FAP/55/2014/MRM від 17.06.2014р. відображено повну інформацію про товар, а саме його назву, кількість, вартість (а.с.51).

Щодо надання каталогів виробника товару, позивачем надано лист постачальника товару, яким повідомлено про відсутність у нього каталогу продукції та міститься посилання на сайт постачальника товару; щодо надання бухгалтерської документації цим же листом повідомлено те, що бухгалтерською документацією, на підставі якої відпускається продукція є інвойс та CMR (а.с.50).

Крім цього, з огляду на позицію Митниці щодо наявності розбіжностей у вигляді відсутності "заявки №177-14", на яку є посилання у проформі-інвойсі № FPF/000027/2014 від 12.06.2014, позивач листом №06/0-1119 від 12.06.2014 роз’яснив, що в проформі-інвойс FPF/000027/2014 від 12.06.2014 відсутнє посилання на заявку № 177-14, натомість міститься посилання на заявку № 207-14. Згідно п. 1.2 Контракту від 01.08.2013, всі умови поставки товару визначаються шляхом переговорів між сторонами (тобто усно), в зв’язку з чим усні заявки для митного оформлення не можуть бути надані.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що Митницею не доведено наявності розбіжностей, які стосуються числового значення митної вартості товару, що стало підставою для коригування заявленої позивачем митної вартості.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Митниці про коригування митної вартості товару прийнято відповідачем без достатніх на те правових підстав, які визначені Митним кодексом України, у зв’язку з чим підлягає скасуванню як протиправне.

Наслідком скасування рішення про коригування митної вартості є скасування Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оскільки її видано у зв’язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з’ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв’язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч.1, ст. 198, ст. 200, ст.ст.205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року по справі №808/5177/14– без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 05.12.2014р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк