Справа № 820/16746/14
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 листопада 2014 р.
№ 820/16746/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання -
Самігулліної К.В.

за участю:

представників позивача - Войтенка В.В.,
Литвиненка О.В.,

представника відповідача - Онищенка
А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю виробничо-комерційна
фірма "Старк" до Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів про скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю виробничо-комерційна
фірма "Старк", звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просить суд: визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
м.Харкові МГУ Міндоходів за № від
19.09.2014 року щодо визначення
(донарахування) податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у сумі 1968178,50 грн., з яких
основний платіж - 1312119,00 грн., штрафна
(фінансова) санкція - 656059,50 грн.; судові
та інші витрати, пов'язані з розглядом
справи, покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 12.09.2014 року СДПІ з ОВП у м.
Харкові МГУ Міндоходів складено акт
№268/28-09-47-01-03/30926071 "Про результати
документальної планової перевірки ТОВ
ВКФ "Старк" з питань дотримання вимог
податкового законодавства, на підставі
якого 19.09.2014 року було прийнято спірне
податкове повідомлення-рішення
№. Позивач стверджує, що не вчиняв
податкових правопорушень, про які
згадується в акті перевірки. Викладені
в акті судження інспекції є
помилковими, не відповідають
положенням закону та не узгоджуються з
дійсними фактичними обставинами
проведених платником податків
господарських операцій. ТОВ ВКФ "Старк"
виконані всі необхідні вимоги для
включення до податкового кредиту сум
ПДВ.

Представники позивача у судовому
засіданні підтримали доводи, викладені
в позовній заяві, просили суд ухвалити
рішення про задоволення позову.

Відповідач - Спеціалізована державна
податкова інспекція з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів, позов не визнав.

У письмових запереченнях на позов (т.1
а.с.182- 183) відповідач вказав, що
викладені в акті №268/28-09-47-01-03/30926071 від
12.09.2014 р. судження СДПІ про вчинення
платником податків податкових
правопорушень є правильними та
вірними. Вказані порушення встановлені
цілком об'єктивно. В ході перевірки
також була досліджена вся наявна
податкова інформація з контрагентами
позивача - ТОВ "Укр Енерго Холдинг", ПП
"Троник", ПП "Промтехсервіс", ТОВ
"Гатоіра", ТОВ "Торговий дім "Євротех".
На думку ДПІ, висновків інших
податкових органів достатньо для
судження про порушення позивачем вимог
Податкового кодексу України. За таких
підстав податкове
повідомлення-рішення від 19.09.2014 року
№ є правомірним та обґрунтованим.
Посилаючись на викладені вище доводи,
відповідач просив суд ухвалити рішення
про відмову у задоволенні заявлених
вимог.

Представник відповідача у судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
у письмових запереченнях на позов,
просив суд ухвалити рішення про
відмову у задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову та
заперечень проти нього, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального і процесуального
права, які врегульовують спірні
правовідносини, виходить з наступних
підстав та мотивів:

Судовим розглядом встановлено, що
позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю виробничо-комерційна
фірма "Старк", пройшов передбачену
законодавством процедуру державної
реєстрації, набув правового статусу
суб'єкта господарювання - юридичної
особи, включений до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, код - 30926071. (т. 1 а.с.10).

На обліку як платник податків
підприємство перебуває у СДПІ з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального ГУ
Міндоходів.

На підставі наказу від 11.07.2014 р. №522,
виданого СДПІ з ОВП у м. Харкові МГУ
Міндоходів, відповідачем проведена
документальна планова перевірка
Товариства з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційної фірми "Старк",
код ЄДРПОУ - 30926071, з питань дотримання
вимог податкового законодавства,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2012 року по 31.12.2013 року.

Результати перевірки оформлені актом
№268/28-09-47-01-03/30926071 від 12.09.2014 р. (т.1 а.с.10-41).

За висновками перевірки, позивачем -
ТОВ КВФ "Старк", порушено п.198.2, п.198.3,
п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 р. №2755 - ІV (із
змінами і доповненнями), що призвело до
заниження суми ПДВ, яка підлягає сплаті
до бюджету, на загальну суму 1312119,00 грн.,
в тому числі за липень 2012 р. - на суму 164
грн., серпень 2012 грн. - на суму - 14450 грн.,
вересень2012 р. - на суму 179071 грн., жовтень
2012 р. - на суму 103625 грн., листопад 2012 р. -
на суму 201682 грн., грудень 2012 р. - на суму
153044 грн., квітень 2013 р. - на суму 101052 грн.,
травень 2013 р. - на суму 145995 грн., червень
2013 р. - на суму 127403 грн., липень 2013 р. - на
суму 93112 грн., серпень 2013 р. - на суму 83760
грн., вересень 2013 р. - 83760 грн., жовтень 2013
р. - на суму 25000грн.

З посиланням на вказаний вище акт
перевірки, Спеціалізованою державною
податковою інспекцією з
обслуговування великих платників у
м.Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів прийнято спірне
податкове повідомлення-рішення №
від 19.09.2014 року, яким ТОВ ВКФ
"Старк" збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 1968178, 50 грн., з яких
1312119 грн. - основний платіж, 656059,50 грн. -
штрафні (фінансові) санкції. (т. 1 а.с.42).

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість мотивів, покладених
суб'єктом владних повноважень в основу
спірного податкового
повідомлення-рішення, а також суджень,
відображених суб'єктом владних
повноважень в акті №268/28-09-47-01-03/30926071 від
12.09.2014р. на відповідність вимогам ч.3 ст.2
КАС України, суд встановив наступне:

Судовим розглядом встановлено,
підтверджується матеріалами справи, що
позивач у перевіреному періоді мав
господарські взаємовідносини з ТОВ
"Укр Енерго Холдінг" (код 38038769).

Так, на підставі договору на постачання
природного газу № Г-12/105 від 27.08.2012 р.,
укладеного між ТОВ ВКФ "Старк"
(покупець) та ТОВ "Укр Енерго Холдінг"
(постачальник), постачальник
зобов'язаний надати у власність
покупцю у 2012 р. природний газ, а
покупець зобов'язується оплачувати
вартість прийнятого обсягу газу та
вартість наданих послуг, на умовах
укладеного договору. (т.1 а.с.50-51).

03.12.2012р. до вказаного договору було
укладено додаткову угоду № 1 поставки
природного газу (т.1 а.с. 52).

Суд відмічає, що за формою складення,
змістом прав і обов'язків сторін,
предметом домовленостей, суттєвими
умовами, порядком виконання
зобов'язань тощо, означений договір
закону не суперечить, вчинений між
реально існуючими суб'єктами права зі
статусом юридичних осіб, не має
відношення до обігу обмежених в
цивільному/господарському обороті
товарів (робіт, послуг), на порушення
інтересів держави як учасника
суспільних публічних правовідносин з
справляння податків (зборів) не
спрямовані.

На підтвердження доводів про
реальність господарських операцій за
правочином платник податків подав до
суду складені контрагентом:

- копії актів приймання-передачі
природного газу №610 від 30.09.2012 р. на суму
217977,47грн. (у т.ч. ПДВ 36329,58 грн.), №694 від
31.10.2012р. на суму 707187,42 грн. (у т.ч. ПДВ
117864,57 грн.), №805 від 30.11.2012 р. на суму 689015,72
грн. (у т.ч. ПДВ 114835,95 грн.); №934 від 31.12.2012
р. на суму 918263,46 грн. (в т.ч. ПДВ 153043,91);
№1070 від 31.12.2013 р. на суму 382225,66 грн. (у т.ч.
ПДВ 63704,28); №953 від 30.11.2013 р. на суму 489296,80
грн. (у т.ч. 81549,47 грн.); №829 від 31.10.2013 р. на
суму 500206,34 грн. (у т.ч. ПДВ 83367,72 грн.); №728
від 30.09.2013 р. на суму 460680,00 грн. (у т.ч. ПДВ
76780,00 грн.); №654 від 31.08.2013 р. на суму 482051,33
грн. (у т.ч. ПДВ 80341,89 грн.); № 586 від 31.07.2013
р. на суму 502056,19 грн. (у т.ч. ПДВ 83676,03 грн.);
№494 від 30.06.2013 р. на суму 461153,82 грн. (у т.ч.
ПДВ 76858,97 грн.); №429 від 31.05.2013 р. на суму
443692,90 грн. (у т.ч. ПДВ 73948,82); №331 від 30.04.2013
р. на суму 544812,26 грн. (у т.ч. ПДВ 90802,04 грн.);
№ 242 від 31.03.2013 р. на суму 691288,66 грн. (у т.ч.
ПДВ 115214,78 грн.); №49 від 31.01.2013 р. на суму
715062,94 грн.; (т.1 а.с.53-67);

- копії податкових накладних: № 30 від
07.09.2012р. на суму 62175,06 грн. (у т.ч. ПДВ 10362,51
грн.); №159 від 26.09.2012 р. на суму 185800,16 грн.
(у т.ч. ПДВ 27633,35 грн.); №181 від 28.09.2012 р. на
суму 621750,60 грн. (у т.ч. ПДВ 103625,10 грн.); №244
від 30.10.2012 р. на суму 621750,60 грн. (у т.ч. ПДВ
103625,10 грн.); №73 від 12.11.2012 р. на суму 199789,19
(у т.ч. ПДВ 33296,20 грн.); №201 від 27.11.2012 р. на
суму 668104,18 грн. (у т.ч. ПДВ 111350,70 грн.); №220
від 28.11.2012 р. на суму 621750,60 грн. (у т.ч. ПДВ
103625,10 грн.); №274 від 30.11.2012 р. на суму 649998,80
грн. (у т.ч. ПДВ 108333,13 грн.); №367 від 31.12.2012
р. на суму 918263,46 (у т.ч. ПДВ 153043,91 грн.); №74
від 15.03.2013 р. на суму 680000,64 грн. (у т.ч. ПДВ
113333,44 грн.); №246 від 31.03.2013 р. на суму 11288,02
грн. (у т.ч. ПДВ 1881,34 грн.); №85 від 19.04.2013 р.
на суму 380000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 63333,33 грн.);
№138 від 29.04.2013 р. на суму 300000,64 грн. (у т.ч.
ПДВ 50000,11 грн.); №77 від 21.05.2013 р. на суму
108001,07 грн. (у т.ч. ПДВ 18000,18 грн.); №18 від
05.06.2013 р. на суму 211750,20 грн. (у т.ч. ПДВ
35291,70 грн.); №99 від 20.06.2013 р. на суму від
211750,20 грн. (у т.ч. ПДВ 35291,70 грн.); №149 від
27.06.2013 р. на суму 340917,82 грн. (у т.ч. ПДВ
56819,64 грн.); №143 від 23.07.2013 р. на суму 558674,89
грн. (у т.ч. ПДВ 93112,48 грн.); №190 від 29.08.2013
р. на суму 502560,00 грн. (у т.ч. ПДВ 83760,00 грн.);
№314 від 31.08.2013 р. на суму 436423,68 грн. (у т.ч.
ПДВ 72737,28 грн.); №244 від 30.09.2013 р. на суму
502560,00 грн. (у т.ч. ПДВ 83760,00 грн.); №336 від
31.10.2013 р. на суму 150000,00 грн. (у т.ч. ПДВ
25000,00 грн.); №343 від 30.11.2013 р. на суму 265410,66
грн. (у т.ч. ПДВ 44235,11 грн.); №9 від 02.12.2013 р.
на суму 234589,34 грн. (у т.ч. ПДВ 39098,2 грн.);
№14019.12.2013 р. на суму 134500,00 грн. (у т.ч. ПДВ
22416,67 грн.); №224 від 25.12.2013 р. 211689,00 грн. (у
т.ч. ПДВ 35261,50 грн.); (т.1 а.с.68-76, 79-95);

- копії розрахунків коригувань
кількісних і вартісних показників до
податкових накладних: №365 від 31.12.2012 р.
до податкової накладної №274 від 30.11.2012
р., №366 від 31.12.2012 р. до податкової
накладної №220 від 28.11.2012 р. (т.1 а.с.77-78),
№245 від 31.03.2013 р. до податкової
накладної №220 28.11.2012 р.; №313 від 31.08.2013 р.
до податкової накладної №190 від 29.08.2013
р. (т.1 а.с.96-97);

- а також копії розрахунків на оплату:
№356 від 06.09.2012 р. на суму 64175,06 грн. (у т.ч.
ПДВ 10362,51 грн.); №388 від 25.09.2012 р. на суму
165800,16 грн. (у т.ч. ПДВ 27633,36 грн.); №389 від
25.09.2012 р. на суму 621750,60 грн. (у т.ч. ПДВ
103625,10 грн.); №167 від 14.03.2013 р. на суму 680000,64
грн. (у т.ч. ПДВ 113333,44 грн.); № 242 від 19.04.2013
р. на суму 680000,64 грн. (у т.ч. ПДВ 113333,44
грн.); №284 від 18.05.2013 р. на суму 108001,07 грн.
(у т.ч. ПДВ 18000,18 грн.); № 285 від 18.05.2013 р. на
суму 635250,60 грн. (у т.ч. ПДВ 105875,10 грн.); №321
від 19.06.2013 р. на суму 487025,46 грн. (у т.ч. ПДВ
487025, 46 грн.); №374 від 22.07.2013 р. на суму
506880,00 грн. (у т.ч. ПДВ 84480,00грн.); №373 від
22.07.2013 р. на суму 506880,00 грн. (у т.ч. ПДВ
84480,00 грн.); №416 від 27.08.2013 р. на суму 502560,00
грн. (у т.ч. ПДВ 83760,00 грн.); №475 від 23.09.2013
р. на суму 502560,00 грн. (у т.ч. ПДВ 83760,00 грн.);
№608 від 23.10.2013 р. на суму 586320,00 грн. (у т.ч.
9720,00 грн.); №683 від 22.11.2013 р. на суму 634500,00
грн. (у т.ч. ПДВ 105750,00 грн.); №764 від 18.12.2013
р. на суму 423378,00 грн. (у т.ч. ПДВ 70563,00 грн.);
№497 від 09.11.2012 р. на суму 199789,19 грн. (у т.ч.
ПДВ 33298,20 грн.); №528 від 26.11.2012 р. на суму
668104,18 грн. (у т.ч. ПДВ 111350,70 грн.); №534 від
28.11.2012 р. на суму 621750,60 грн. (у т.ч. ПДВ
103625,10 грн.); №543 від 30.11.2012 р. на суму 649998,80
грн. (у т.ч. ПДВ 108333,13 грн.). (т.1 а.с.98-116).

Оцінивши перелічені первинні
документи за правилами ст.86 КАС
України, суд не вбачає недоліків у їх
складанні як-то: дефектів форми, змісту
або походження тощо, котрі в силу ст.9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", ст.44 Податкового кодексу
України, п.2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704; далі за текстом - Положення
№88) спричиняють втрату первинними
документами юридичної сили і
доказовості, а відтак, оглянуті
документи здатні призвести до зміни в
структурі і стані активів платника
податків - сторони правочину, у зв'язку
з цим сприймаються судом як належні та
допустимі в розумінні ст.70 КАС України
докази реальності вчинення
господарських операцій.

Фактичних даних, які б засвідчували
наявність у платника податків наміру
набути у спірних правовідносинах
безпідставну податкову вигоду, суд в
ході розгляду справи не виявив.

Добутими доказами підтверджується
факт вибуття з власності суб'єкта
права-платника податків коштів в
оплату вартості придбаних товарів
(робіт, послуг), факт юридичної
непов'язаності сторін правочину, факт
відсутності у сторін правочину
спільних економічних інтересів, що в
сукупності підтверджує звичайність
умов ведення господарської діяльності.

Судовим розглядом також встановлено,
підтверджується матеріалами справи та
не заперечується відповідачем, що між
позивачем - ТОВ "Старк" (замовник), та
Куп'янською філією ПАТ "Харківгаз"
(Газорозподільне підприємство)
укладені договори про розподіл
природного газу: договір №831 від
01.10.2011р. та додаткова угода №4 до
договору №831, договір № 09-Т-ПРФ425-2013 (т. 2
а.с. 5-9, 28-31).

Як вбачається з актів виконаних послуг
з розподілу природного газу
Куп'янської філії ПАТ "Харківгаз",
газорозподільне підприємство виконало
роботу по розподілу природного газу, а
замовник безперебійно отримав
природний газ. (т.2 а.с.12-83).

Суд відзначає, що п. 3 Договору від
27.08.12р. "Порядок та умови постачання,
приймання газу" № Г-12/105 передбачено, що
постачальник - ТОВ "Укр Енерго Холдинг",
передає газ покупцю - ТОВ ВКФ "Старк", на
комерційних вузлах обліку газу, що
постачається споживачем, та підставою
для підписання акту прийому - передачі
газу є підписання повноважними особами
постачальника, покупця та
підприємства, котре здійснювало
транспортування та облік газу покупцю,
акту прийому - передачі послуг з
транспортування газу від
постачальника до покупця.

Кожний акт приймання - передачі
природного газу від постачальника - ТОВ
"Укр Енерго Холдинг", покупцю - ТОВ ВКФ
"Старк", містить інформацію про місце
його складання: м. Київ.

Вказані акти складались до договорів
№831 від 01.10.2011р. та № 09-Т-ПРФ425-2013 р. про
розподіл природного газу, що були
укладені між ТОВ ВКФ "Старк" та
Куп'янською філією ПАТ "Харківгаз"
(Газорозподільне підприємство), а
відтак жодного відношення до до
Договору № Г-12/105 від 27.08.2012 р. на
постачання природного газу, як
стверджує відповідач, не мають.

Окрім того, відповідачем а ні в акті
перевірки, а ні під час розгляду справи
не ставиться під сумнів факт наявності
природного газу, його транспортування
за договорами, укладеними між
позивачем та ПАТ "Харківгаз". Витрати
позивача на виготовлення продукції:
пісок сухий, пісок мелений
пилоподібний, перевіряючими прийняті.
Податкові зобов'язання, що сплачені
позивачем у визначений період у зв'язку
з реалізацією готової продукції
зараховані і порушень саме в згаданих
питаннях не встановлено. Разом з цим,
відповідач стверджує, що господарські
операції по поставці газу фактично не
відбувалися.

Відносно викладених в акті перевірки
обставин господарської діяльності
контрагента позивача -ТОВ "Укр Енерго
Холдинг", які викладені в акті ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва від
18.06.2014р. № 488/3-22-08/38038769 "Про результати
виїзної позапланової перевірки ТОВ
"Укр Енерго Холдинг" з питань
визначення повноти нарахування та
своєчасності сплати податків по
взаємовідносинам з ТОВ "Євро - Тек 2011" за
період з 01.01.2012р. по 31.04.2014р.", суд
зазначає, що належними та допустимими в
розумінні ст.124 Конституції України,
ст.70 КАС України доказами факту
вчинення платником податків
нікчемного правочину або факту
відображення в обліку показників
господарських операцій, які в
дійсності не відбулись, можуть бути або
обвинувальний вирок суду по
кримінальній справі (бо діяння
платника податків по протиправному
заволодінню майном іншої особи або
ухиленню від сплати податків, тобто
вчинення нікчемного правочину, є
об'єктивною стороною злочинів,
передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК
України, а діяння по відображенню в
документах обов'язкової податкової
звітності, тобто в офіційних
документах завідомо недостовірних
відомостей, є об'єктивною стороною
злочину, передбаченого ст.366 КК
України), або рішення суду у справі про
стягнення одержаного за нікчемним
правочином (бо наслідком вчинення
платником податків нікчемного
правочину відповідно до ст.ст.207, 208, 250
Господарського кодексу України є
застосування конфіскаційного заходу у
вигляді стягнення одержаного за
нікчемним правочином), або рішення суду
про визнання правочину недійсним (бо
відповідно до ч.3 ст.228 Цивільного
кодексу України вчинення платником
податків правочину, котрий суперечить
інтересам держави і суспільства, є
підставою для звернення до суду з
вимогою про визнання такого правочину
недійсним).

Між тим, у ході розгляду справи
відповідачем не подано до суду жодних
доказів порушення кримінального
провадження відносно посадових
(службових) осіб платника податків або
за викладеними в акті фактами
діяльності платника податків, доказів
наявності обвинувального вироку суду,
рішення суду про стягнення одержаного
за нікчемним правочином чи рішення
суду про визнання правочину недійсним
суб'єктом владних повноважень до суду
також не подано.

Окрім того, в силу приписів статей 207 і
208 Господарського кодексу України, ч.3
ст.228 Цивільного кодексу України,
одного лише висновку органу державної
податкової служби про нікчемність
вчиненого платником податків
правочину або про нереальність
здійсненої платником податків
господарської операції є недостатньо
для судження іншого податкового органу
про вчинення контрагентом такого
платника порушення закону, оскільки
податкові органи не наділені
законодавцем виключною прерогативою
на визнання правочинів такими, що
суперечать закону.

Слушність наведеного висновку
окружного адміністративного суду
підтверджується правозастосовчою
практикою Європейського Суду з прав
людини (рішення від 22.01.2009р. у справі
"БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява №
3991/03), а також правозастосовчою
практикою Верховного Суду України
(постанова від 09.09.2008р. у справі
№21-500во08, постанова від 01.06.2010р. у справі
№ 21-573во10, постанова від 31.01.2011р. у
справі за позовом ЗАТ "Мукачівський
лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ про
визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення, постанова від
31.01.2011р. у справі за позовом ТОВ "Фірма
"ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання
недійсними податкових
повідомлень-рішень), врахування якої
при відправленні правосуддя є
обов'язковим в силу приписів ст.244-2 КАС
України.

Судовим розглядом також встановлено,
що позивачем - ТОВ ВКФ "Старк", у серпні
2012 року було придбано у ПП "Тронік" за
договором №80601 від 06.08.2012 року: кришку
редуктора МАЗ-543, шестерню ведучу
бортової передачі МАЗ-543, шестерню
сонячну бортової передачі МАЗ-543.

Вказані запчастини були використані в
господарській діяльності
підприємства, а саме: зазначені
запчастини були списані на автокран
КС-5571 на автомобільній базі МАЗ 543, що
підтверджуються накладною-вимогою на
відпуск (внутрішнє переміщення)
матеріалів №ССТ00000545 від 31.08.2012 р.,
дефектним актом №545 від 31.08.2012 р. (т.1
а.с.122-123).

Факт придбання запчастин
підтверджується наданими позивачем
податковими накладними №20 від 08.08.2012 р.
на суму 3600,00 грн. (у т.ч. ПДВ 600,00 грн.), №21
від 08.08.2012 р. на суму 3600,00 грн. (у т.ч. ПДВ
600,00 грн.) та видатковою накладною №410
від 09.08.2012 р. на суму 3600,00 грн. (у. т.ч. ПДВ
600,00 грн.), видатковою накладною №411 від
09.08.2012 р. на суму 3600,00 грн. (у т.ч. ПДВ 600,00
грн.). (т.1 а.с.117-120). Зазначені запчастини
були списані на автокран КС-5571, що
підтверджуються накладною-вимогою на
відпуск (внутрішнє переміщення)
матеріалів №ССТ00000545 від 31.08.2012 р.,
дефектним актом №545 від 31.08.2012 р. (т.1
а.с.122-123).

Єдиною підставою для висновків
перевіряючих про порушення позивачем
вимог п. 198.3, п. 198.5 ст. 198 ПК України є
висновки Дергачівської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Харківській області,
викладені в акті від 09.10.2013р.
№54/20-11-22-02/32548833 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ПП "Троник" (податковий
номер 32548833) щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період з
01.07.2012 по 31.07.2013р." (т.2 а.с.122-124). Так,
Дергачівська ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області стверджує, що ПП
"Троник" відсутнє за податковою
адресою.

Однак, як зазначалось вище, обов'язок
ведення податкового обліку покладено
на кожного окремого платника податків.
При цьому, такий платник податків несе
самостійну відповідальність за
порушення правил ведення податкового
обліку. відповідальність стосується
кожного окремого платника податків і
не може поширюватись на третіх осіб, у
т.ч. на його контрагентів.

Окремо суд зазначає, що в силу приписів
ч.4 ст.70 КАС України, Порядку проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок (затверджено
постановою КМУ від 27.12.2010р. №1232; далі за
текстом - Порядок №1232), а також Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства (затверджено наказом ДПА
України від 22.12.2010р. №984, зареєстровано
в Міністерстві юстиції України 12.01.2011р.
за №34/18772; далі за текстом - Порядок №984)
отримання податковим органом акту
перевірки чи довідки зустрічної
звірки, в котрих викладені висновки про
вчинення контрагентом платника
податків нікчемного правочину або
відображення в звітності показників
господарських операцій, які фактично
не відбулись, не звільняє такий
податковий орган від виконання
обов'язку по самостійному встановленню
та доведенню факту вчинення платником
податків порушення закону.

Як з'ясовано судом в ході розгляду
спору, позивачем - ТОВ ВКФ "Старк", у
липні 2012 року було придбано у ПП
"Промтехсервіс" принтер НР А4 LazerJet P1102 (CE
651A).

Вказане підтверджується рахунком на
оплату №ZK 0586968 від 04.07.2012 р. на суму 982,00
грн. (у т.ч. ПДВ 163,67 грн.), податковою
накладною №30 від 05.07.2012 р. на суму 982,00
грн. (у т.ч. ПДВ 163,67 грн.), видатковою
накладною №90 від 06.07.2012 р. на суму 982,00
грн. (у т.ч. ПДВ 163,67 грн.),
товаро-транспортною накладною №8587 від
06.07.2012 р. (т.1 а.с.124-127).

Зазначений принтер був введений в
експлуатацію згідно акту №ССТ00000013 від
09.07.2012 р. на підставі наказу по
підприємству №4/3 від 09.07.2012 р. (т.1
а.с.128-130).

Відповідно акту Основ'янської ОДПІ
м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області №802/221/22628087 від 07.06.2013 р. "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ПП
"Промтехсервіс" (код ЄДРПОУ - 22628087) щодо
підтвердження господарських відносин
з контрагентом ТОВ "Преміум" () за травень, липень, серпень 2012 р."
(т.2 а.с. 107-109) встановлено відсутність
посадових осіб ПП "Промтехсервіс", про
що складений акт від 03.06.2013р. № 756/22.4-07.

Оскільки, це єдина підстава, котра
вплинула на висновки відповідача про
відображення позивачем у звітності
показників господарської операції, яка
фактично не відбулася, суд не приймає
їх згідно до вимог ст. 124 Конституції
України, ст.70 КАС України та статей 207 і
208 Господарського кодексу України, ч.3
ст.228 Цивільного кодексу України.

Судовим розглядом встановлено, що
позивач - ТОВ ВКФ "Старк", отримав у
лютому 2013 року послуги по перевезенню
вантажу від ТОВ "Гатіора", а саме: було
перевезено трубу 1820*8 та конус 950*1820
(барабан урізаний), що були придбані у
ТОВ "Легіон".

Факт отримання зазначених послуг
підтверджується податковою накладною
№93 від 07.02.2013 р. на суму 3000,00 грн. (у т.ч.
ПДВ 500,00 грн.), актом виконаних робіт №93
від 07.02.2013 р., видатковою накладною №0307
від 12.02.2013 р. та товаро-транспортною
накладною №18. (т.1 а.с.131-34).

За результатами перевірки ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві, оформленої актом
№459/26-56-22-01-03/38091733 від 21.08.2014 р. "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Гатіора" ()
щодо господарських взаємовідносин із
платниками податків за період з 01.06.2012
р. по 30.03.2014". (т.2 а.с.125-129), встановлено, що
підприємство не знаходиться за
податковою адресою, а також відсутні
об'єкти оподаткування при придбанні та
продажу товарів (послуг) за період з
01.06.2012 р. по 30.06.2014р.

За таких підстав, відповідач дійшов
висновку про не можливість встановити
зв'язок понесених витрат (з урахуванням
ПДВ), ТОВ ВКФ "Старк" в частині
взаємовідносин за липень 2012р. з
господарською діяльність
перевіряємого підприємства.

Оскільки, як встановлено судом, це
єдина підстава, котра вплинула на
висновки відповідача про відображення
позивачем у звітності показників
господарської операції, яка фактично
не відбулася, суд не приймає їх згідно
до вимог ст. 124 Конституції України, ст.70
КАС України та статей 207 і 208
Господарського кодексу України, ч.3
ст.228 Цивільного кодексу України.

Судом також встановлено, що ТОВ ВКФ
"Старк" було придбано у ТОВ "Торговий
дім "Євротєх" у серпні, вересні,
листопаді 2012 р. шини:

- 26.5 R25 X B01N**TL HILO ) у кількості 2
штуки;

- 23.5 R25 HILO 01N TL ) у кількості 6 штук;

- 26.5 R25 X B01N**TL HILO ) у кількості 2
штуки;

- 23.5 R25 HILO 01N TL ) у кількості 2 штуки;

- 26.5 R25 X B01N**TL HILO ) у кількості 2
штуки.

На підтвердження доводу про реальність
вказаної господарської операції
платник податків подав до суду:

- податкові накладні: №110 від 16.08.2012 р. на
суму 79500,00 грн. (у т.ч. ПДВ 13250,00 грн.), №174
від 24.09.2012 р. на суму 145200,02 грн. (у т.ч. ПДВ
24200,00 грн.), №62 від 30.12.2012 р. на суму 48400,01
грн. (у т.ч. ПДВ 8066,67 грн.), №40 від 23.11.2012 р.
на суму 48400,01 грн. (у т.ч. ПДВ 8066,67), №175 від
24.09.2012 р. на суму 79500,00 грн. (у т.ч. ПДВ 13250,00
грн.);

- рахунки на оплату №1512 від 16.08.2012 р. на
суму 79500,00 грн., №1818 від 18.09.2012 р. на суму
145200,02 грн., №2112 від 28.11.2012 р. на суму 48400,01
грн., №2091 від 22.11.2012 р. на суму 48400,01 грн.,
№1840 від 20.09.2012 р. на суму 79500,00 грн.;

- видаткові накладні №1000 від 17.08.2012 р. на
суму 79500,00 грн., №1262 від 26.09.2012 р. на суму
121000,02 грн., №1416 від 30.11.2012 р. на суму 24200,00
грн., № 1417 від 30.11.2012 р. на суму 79500,00 грн.,
№1418 від 30.11.2012 р. на суму 48400,01 грн., №1419
від 30.11.2012 р. на суму 48400,01 грн.;

- товаро-транспортні накладні №01АБ від
17.08.2012 р., № 01АБ від 26.09.2012 р., №04АБ від
30.11.2012 р.

Придбані шини були списані позивачем
на самоскиди VOLVO A35E та А25Е, що
підтверджується накладними - вимогами
на відпуск (внутрішнє переміщення)
матеріалів від 02.08.2012 р., 04.10.2012 р., від
09.10.2012 р., від 24.10.2012 р., від 04.12.2012 р., від
24.01.2013 р.; та дефектними актами №175 від
20.08.2012 р., №841 від 04.10.2012 р., №867 від 09.10.2012
р., №1009 від 24.10.2012 р., № 1364 від 04.12.2012 р.,
№1365 від 04.12.2012 р., №166 від 24.01.2013 р. (т.1
а.с.135-167).

ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська складений акт №89/226/
34365328 від 28.01.2013 р. "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ "ТД
"Євротєх" () з питань
правомірності проведених
господарських відносин з платником
податків. (т.2 а.с. 116-121), за висновками
якого підприємство не знаходиться за
податковою адресою, а також не
підтверджено реальність здійснення
господарських відносин із
контрагентами, їх вид, обсяг, якість та
розрахунки, а саме, встановлено
дефектність первинних документів та
відсутність об'єктів оподаткування, та
неможливість реального здійснення
платником податків операцій
постачальників по ланцюгу постачання:
контрагенти/постачальники - ТОВ "ТД
"Євротєх" - контрагенти/покупці.

Оскільки, як встановлено судом, це
єдина підстава, котра вплинула на
висновки відповідача про відображення
позивачем у звітності показників
господарської операції, яка фактично
не відбулася, суд не приймає їх згідно
до вимог ст. 124 Конституції України, ст.70
КАС України та статей 207 і 208
Господарського кодексу України, ч.3
ст.228 Цивільного кодексу України.

Вирішуючи спір по суті, суд також
зазначає, що правила формування
податкового кредиту платниками
податку на додану вартість визначені в
ст. 198 Податкового кодексу України.

Так, згідно п.п. 198.1., 198.2 вищеназваної
статті право на віднесення сум податку
до податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу. Датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Підпунктом 198.6 п. 198 ст. 198 Податкового
кодексу України встановлено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Встановлені судом фактичні обставини
об'єктивно засвідчують здійснення
господарських операції між позивачем
та його контрагентами, а також
правомірність віднесення позивачем до
складу податкового кредиту суми витрат
на оплату вартості отриманих товарів
(робіт, послуг), відповідно до первинних
документів та за податковими
накладними, які виписані на виконання
умов викладених вище договірних
відносин.

За таких обставин, слід дійти висновку,
що судження податкового органу про
неправомірність формування
податкового кредиту та завищення
позивачем податкового кредиту з ПДВ
внаслідок чого занижено суми
зобов'язань з податку на додану
вартість, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у
перевіреному періоді не знайшло свого
підтвердження в ході судового
розгляду.

Отже, в ході судового розгляду
відповідачем не доведено
правомірності мотивів винесення
спірного податкового повідомлення -
рішення, що зумовлює висновок про
необґрунтованість визначення платнику
податків додаткових податкових
зобов'язань і, як наслідок, наявність
факту порушення прав та охоронюваних
законом інтересів Товариства з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційної фірми "Старк".

За таких підстав, позов слід
задовольнити.

Судові витрати слід розподілити
відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
11, 12, 51, 71 ,158, 159, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційної фірми "Старк" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові МГУ Міндоходів
за № від 19.09.2014 року про
визначення (донарахування) податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у сумі 1968178,50 грн. з яких
основний платіж - 1312119 грн., штрафна
(фінансова) санкція - 656059,50 грн. .

Стягнути з державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційної фірми "Старк"
(місцезнаходження:63631, Харківська обл.,
Шевченківський р-н, с. Старовірівка,
вул. Кар'єрна, б.1-Б, код ЄДРПОУ - 30926071)
судовий збір у розмірі 487,20грн.
(чотириста вісімдесят сім гривень
двадцять копійок).

Постанова набирає законної сили згідно
з ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, а саме: після
закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
згідно з ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а саме: шляхом подачі через
Харківський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення (у разі застосування
судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні - з дня отримання копії
постанови, у разі повідомлення суб'єкта
владних повноважень у випадках та
порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього
Кодексу, про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду) апеляційної скарги з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 10
листопада 2014 року.

Суддя
О.В. Панченко