Справа № 803/2273/14
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року Справа № 803/2273/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

при секретарі судового засідання Шикун
О.Є.,

за участю представників позивача
Матчука Ю.С., Тарана О.В.

представника відповідача Остапчука
Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Клеодора-М" до
Ягодинської митниці Міндоходів про
скасування карток відмови у прийнятті
митних декларацій, митному оформленні,
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Клеодора-М" (далі -
позивач, підприємство, ТзОВ
«Клеодора-М») звернулося в суд з
адміністративним позовом до
Ягодинської митниці Міндоходів (далі -
відповідач, митниця) про скасування
карток відмови у прийнятті митних
декларацій, митному оформленні,
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №205020101/2014/01146 від 29 жовтня
2014 року, №205020103/2014/01373 від 30 жовтня 2014
року, №205020101/2014/01145 від 29 жовтня 2014 року,
№205020101/2014/01149 від 29 жовтня 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
підприємством було подано для митного
контролю та оформлення 9 одиниць
однотипного товару - кузов до
транспортного засобу код УКТЗЕД 0
разом з вантажними митними
деклараціями, CMR, інвойсами та
експортними деклараціями. На всіх
кузовах були відсутні одні і ті ж
деталі, а саме: двигун у зборі, передня і
задня підвіска в збору, трансмісія,
паливна система, паливний бак, паливний
насос, передні та задні фари, кермо,
керівна рейка, щиток вимірювальних
приладів, коробка передач, система
запалювання, глушіння. У митниці не
виникло заперечень щодо класифікації
товару згідно УКТЗЕД.

Під час митного оформлення
працівниками Ягодинської митниці
Міндоходів були складені акти огляду
товару та винесено 4 картки відмови у
пропуску через митний кордон, а саме
№205020101/2014/01146 від 29 жовтня 2014 року,
№205020103/2014/01373 від 30 жовтня 2014 року,
№205020101/2014/01145 від 29 жовтня 2014 року,
№205020101/2014/01149 від 29 жовтня 2014 року.

Усі свої рішення відповідач
обґрунтував тим, що при декларуванні та
класифікації товару, ТзОВ «Клеодора-М»
було порушено вимоги статей Митного
кодексу України, а саме
невідповідність даних, поданих в
попередній митній декларації та в
товарносупровідних документах, з
фактичними.

Позивач з такими рішеннями митниці не
погоджується з тих підстав, що
відомості в товаросупровідних
документах повністю відповідають
відомостям, які наведені у попередній
митній декларації та вантажній митній
декларації. Митниця, на думку
підприємства, не вказала в чому саме
полягає невідповідність, а тому
неправомірно відмовила у пропуску
товару через митний кордон України.

З наведених підстав просить суд
скасувати картки відмови у прийнятті
митних декларацій, митному оформлені,
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №205020101/2014/01146 від 29 жовтня
2014 року, №205020103/2014/01373 від 30 жовтня 2014
року, №205020101/2014/01145 від 29 жовтня 2014 року,
№205020101/2014/01149 від 29 жовтня 2014 року.

Представники позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали та
просили суд їх задовольнити.

Відповідач, суб'єкт владних
повноважень, в письмових запереченнях
від 28 листопада 2014 року №451/03-20-10-04-09
(а.с.115-117) та його представник у судовому
засіданні заперечили проти
задоволення позовних вимог з тих
підстав, що під час проведення митного
огляду було встановлено наявність
допоміжних частин кузова, які не
вказані в товарносупровідних
документах та повинні були
класифікуватися в окремих товарних
підкатегоріях, зокрема: кінцевики
рульової колонки, електрозвукові
сигнали, вентилятор системи
охолодження з кріпленням, електропакет
піднімання та опускання вікон дверей
автомобіля, шкіряний салон з
електропакетом регулювання передніх
сидінь, електричний люк, склоочисники
лобового скла з приводом, повітряні
подушки безпеки, звукові гучномовці з
саббуфером, бак омивача скла, фаркоп,
панель керування клімат контролем.

При прийнятті своїх рішень відповідач
керувався листом Міністерства доходів
і зборів України від 26 березня 2014 року
№6983/7/99-99-24-02-03-17, в якому вказано, що коли
товар являє собою кузов, поданий разом
з частинами автомобіля, які не
відносяться до кузовних частин, а кузов
у сукупності з цими частинами не може
бути віднесений до завершеного
(готового) автомобіля, кузов
класифікується у товарній позиції 8707, а
ці кузовні частини у відповідних
товарних позиціях.

З наведених мотивів вважає картки
відмови обґрунтованими та просить суд
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові матеріали
справи, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити повністю, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що у період з 27 по 28
жовтня 2014 року Товариством з обмеженою
відповідальністю «Клеодора-М» було
надано Ягодинській митниці Міндоходів
для митного контролю та митного
оформлення дев'ять кузовів до
транспортних засобів. До вказаних
кузовів надані наступні
товарно-супровідні документи:

1) вантажні митні декларації (ВМД)
(а.с.10-45);

2) міжнародні товарно-транспортні
накладні (CMR) (а.с.46-54);

3) інвойси фірми-постачальника кузовів
«Favor International Inc.» (а.с.55-63);

4) експортні декларації країни
відправлення (а.с.64-90).

У графі 32 ВМД позивачем був
задекларований однотипний товар -
«повністю укомплектований кузов до
легкового автомобіля б/в, на якому
відсутні: двигун у зборі, передня і
задня підвіска в зборі, трансмісія,
коробка передач, система запалювання,
глушіння, паливна система, коробка
передач, система запалювання, глушіння,
паливна система, передні та задні фари,
кермо, щиток вимірювальних пристроїв».
У графі 33 код УКТЗЕД зазначено 87071090
«Кузови для моторних транспортних
засобів товарної позиції 8703».

За результатом вивчення поданих
документів та огляду кузовів,
посадовими особами Ягодинської
митниці Міндоходів винесені картки
відмови у прийнятті митних декларацій,
митному оформленні, випуску чи
пропуску товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №205020101/2014/01146
від 29.10.2014 року, №205020103/2014/01373 від 30.10.2014
року, №205020101/2014/01145 від 29.10.2014 року,
№205020101/2014/01149 від 29.10.2014 року, в яких
позивачу було відмовлено у пропуску
товару через митний кордон України
(а.с.6-9).

У мотивувальній частині карток відмови
зазначено, що при декларуванні та
класифікації товару - кузовів до
легкового автомобіля, порушено вимоги
пункту 4 статті 335 Митного кодексу
України, а саме встановлено
невідповідність даних поданих в
попередній митній декларації та
товарно-супровідних документах, з
фактичними. В чому саме полягає
невідповідність не зазначено.

Надаючи правову оцінку вищенаведеним
карткам відмови, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини виникли
стосовно проведення митного контролю
та митного оформлення товарів, а тому
врегульовані Митним кодексом України
від 13 березня 2012 року №4495-VI та
прийнятими на його виконання
нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 335
Митного кодексу України, під час
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України декларант,
уповноважена ним особа або перевізник
залежно від виду транспорту, яким
здійснюється перевезення товарів,
надають органу доходів і зборів в
паперовій або електронній формі такі
документи та відомості: 1) при
перевезенні автомобільним
транспортом: а) документи на
транспортний засіб, зокрема ті, що
містять відомості про його державну
реєстрацію (національну належність); б)
транспортні (перевізні) документи
(міжнародні товаротранспортні
накладні); в) визначений актами
Всесвітнього поштового союзу документ,
що супроводжує міжнародні поштові
відправлення (за їх наявності); г)
комерційні документи (за наявності) на
товари, що перевозяться, які містять
відомості, зокрема, про найменування та
адресу перевізника, найменування
країни відправлення та країни
призначення товарів, найменування та
адреси відправника (або продавця) та
отримувача товарів; ґ) відомості про
кількість вантажних місць та вид
упаковки; д) найменування товарів; е)
вага брутто товарів (у кілограмах) або
об'єм товарів (у метрах кубічних), крім
великогабаритних вантажів.

У частині четвертій цієї ж статті
зазначено, що під час надання органу
доходів і зборів попереднього
повідомлення про намір здійснити
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України органу
доходів і зборів надаються такі
документи та/або відомості, у тому
числі засобами інформаційних
технологій: 1) для ввезення товарів на
митну територію України: а) заява
встановленої форми про намір здійснити
ввезення товарів на митну територію
України (попереднє повідомлення або
попередня митна декларація); б)
відомості про найменування, обсяг
(кількість) та вартість товарів, які
планується ввезти на митну територію
України; в) вид транспорту, яким
планується здійснити ввезення товарів
на митну територію України; г) назва
пункту пропуску через державний кордон
України (органу доходів і зборів), через
який планується ввезення товарів; ґ)
відомості про документи, що
підтверджують дотримання встановлених
відповідно до закону заборон та/або
обмежень щодо пропуску товарів через
митний кордон України.

Під час судового розгляду судом
встановлено, що між сторонами
відсутній спір стосовно комплектності
поданих до митного контролю
товарно-супровідних документів. Також
відсутній спір стосовно класифікації
товару згідно УКТЗЕД. Натомість, між
сторонами існує спір стосовно
достовірності поданих документів, а
саме відповідності найменування
товару, який зазначений у попередній
митній декларації та вантажній митній
декларації, фактичним даним.

Зокрема, Ягодинська митниця Міндоходів
вважає, що до товарної позиції
«укомплектований кузов транспортного
засобу» код УКТЗЕД , як було
задекларовано ТзОВ «Клеодора-М»,
відноситься власне кузов, на якому
встановлені: приладові щитки; багажні
полиці; сидіння і подушки; замки із
ручками; фіксатори замків, ручки для
підіймання скла, склоочисники лобового
скла, шумоізоляція, внутрішнє
облицювання та електроарматура,
елементи освітлення кузова (за
винятком фар та задніх габаритних
фонарів) та кузовні елементи (дзеркала,
крючки, крюки кріплення вантажу у
вантажному відділені, килимки). Такі
твердження митниця обґрунтовує
роз'ясненнями, які наведені у листі
Міністерства доходів і зборів України
від 26 березня 2014 року №6983/7/99-99-24-02-03-17.

Натомість, як зазначено у письмових
запереченнях відповідача, під час
проведення огляду товарів встановлено,
що окрім вищеперерахованих елементів
встановлені: кінцевики рульової
колонки, електрозвукові сигнали,
вентилятор системи охолодження з
кріпленням, електропакет піднімання та
опускання вікон дверей автомобіля,
шкіряний салон з електропакетом
регулювання передніх сидінь,
електричний люк, склоочисники лобового
скла з приводом, повітряні подушки
безпеки, звукові гучномовці з
саббуфером, бак омивача скла, фаркоп,
панель керування клімат контролем.

Як з'ясовано під час судового розгляду
та не заперечується представником
митниці, саме по собі встановлення цих
елементів не змінює код товарної
класифікації кузова, тобто не
класифікує автомобіль як готовий
(складений) зі сплатою відповідних
обов'язкових платежів. Однак, на
переконання відповідача, враховуючи
роз'яснення Міністерства доходів і
зборів України, ці елементи автомобіля
мають декларуватися в окремих товарних
позиціях.

З такими твердженнями відповідача суд
не погоджується з наступних підстав.

Формами митного контролю відповідно до
пунктів 1, 2 частини першої статті 336
Митного кодексу України є перевірка
документів та відомостей, які
відповідно до статті 335 цього Кодексу
надаються органам доходів і зборів під
час переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України; митний
огляд, до якого відноситься: огляд та
переогляд товарів, транспортних
засобів комерційного призначення,
огляд та переогляд ручної поклажі та
багажу, особистий огляд громадян.

Чинним Митним кодексом України не
наведено вичерпних підстав для відмови
у пропуску товарів через митний кордон
України.

Наведене питання частково
врегульовано у Типовій технологічній
схемі здійснення митного контролю
автомобільних транспортних засобів
перевізників і товарів, що
переміщуються ними, у пунктах пропуску
через державний кордон, яка
затверджена Постановою Кабінету
Міністрів України від 21 травня 2012 р. N 451
(далі - Типова технологічна схема).

У пункті 16 Типової технологічної схеми
зазначено, що за результатами митного
контролю митні органи приймають одне з
таких рішень про: проведення митного
оформлення автомобільних транспортних
засобів і товарів відповідно до вимог
законодавства і заявленого митного
режиму та надання дозволу на їх пропуск
через митний кордон України; пропуск
або відмову в пропуску та митному
оформленні автомобільних транспортних
засобів і товарів через митний кордон
України та повернення їх на територію
суміжної держави.

Враховуючи, що законодавством не
визначено підстав, якими орган доходів
і зборів може керуватися під час
відмови у пропуску товарів через
митний кордон України, на думку суду, в
такому випадку суб'єкт владних
повноважень має керуватися виходячи з
загальноправових підстав рівності
перед законом, обґрунтованості,
добросовісності та розумності.

На думку суду, такою підставою може
бути значна невідповідність
задекларованого товару фактичним
даним, наприклад ввезення замість
кузова автомобіля, готовий (складений)
автомобіль, чи замість вантажного
автомобіля, легковий.

Однак, на думку суду, встановлення на
кузов додаткових елементів, які не
змінюють його товарну позицію, не
свідчить про недостовірність поданих
декларантом відомостей, оскільки в
розглядуваному випадку позивач в
деклараціях чітко зазначив «повністю
укомплектований кузов» та перелічив
частини автомобіля, які відсутні, а не
присутні. Тобто, недостовірних
відомостей ТзОВ «Клеодора-М» не
заявляло.

Питання щодо встановлених додаткових
елементів (шкіряний салон, звукові
гучномовці з саббуфером, бак омивача
скла, фаркоп, панель керування клімат
контролем тощо), які, на думку митниці
мають заявлятися в окремих товарних
позиціях, має бути вирішено між
контролюючим органом та декларантом на
наступному етапі митних процедур -
контролю правильності визначення
митної вартості товарів відповідно до
статті 54 Митного кодексу України.

Це означає, що саме під час контролю
митної вартості товару, Ягодинська
митниця Міндоходів, у разі наявності
підстав, має право відкоригувати митну
вартість ввезеного кузова з
врахуванням додаткових встановлених
елементів, відмовити у митному
оформленні товару та вимагати від
декларанта внесення фінансових
гарантій для випуску у вільний обіг.

Але у даному випадку, на думку суду, у
контролюючого органу були відсутні
підстави саме для відмови у пропуску
товару через митний кордон України,
тобто навіть без вивчення питання про
митну вартість товару, оскільки
недостовірних відомостей щодо
найменування задекларованого товару
та коду згідно УКТЗЕД позивач не
заявляв.

Стосовно посилання відповідача на лист
Міністерства доходів і зборів України
від 26 березня 2014 року №6983/7/99-99-24-02-03-17, то
суд зазначає, що більшість елементів
кузова, які на думку митниці мають
декларуватися окремо, входить до
складу повністю укомплектованого
кузова.

Зокрема, електрозвукові сигнали,
вентилятор системи охолодження з
кріпленням, електропакет піднімання та
опускання вікон дверей автомобіля,
шкіряний салон з електропакетом
регулювання передніх сидінь,
електричний люк, повітряні подушки
безпеки, звукові гучномовці з
саббуфером, панель керування клімат
контролем можуть бути віднесені до
позицій «приладові щитки, сидіння і
подушки, внутрішнє облицювання та
електроарматура», а фаркоп та
електричний люк цілком обґрунтовано
можливо віднести до «кузовних
елементів». Тобто, більшість деталей,
на які вказує Ягодинська митниця
Міндоходів, згідно роз'яснень
Міністерства доходів і зборів України
відноситься до укомплектованого
кузова та не має декларуватися окремо.

Крім того, окреме декларування деяких
частин кузова не впливає на обсяг
сплачених до бюджету податків та
митних платежів, оскільки в результаті
митна вартість кузову розподіляється
на декілька товарних позицій, але
загальна вартість залишається
незмінною. В будь-якому випадку, як вже
зазначав суд, питання стосовно
достовірності декларування митної
вартості вирішується на етапі контролю
правильності визначення митної
вартості товару відповідно до статті 54
Митного кодексу України, який у даному
випадку не здійснювався, тому митниця
передчасно відмовила у пропуску товару
через митний кордон України.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд
дійшов висновку, що у Ягодинської
митниці Міндоходів не було достатньо
правових підстав для відмови у
пропуску через митний кордон України
кузовів, які ввезені ТзОВ «Клеодора-М»,
а тому картки відмови №205020101/2014/01146 від
29.10.2014 року, №205020103/2014/01373 від 30.10.2014 року,
№205020101/2014/01145 від 29.10.2014 року,
№205020101/2014/01149 від 29.10.2014 року винесені
передчасно та неправомірно.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, Ягодинська митниця
Міндоходів, та його представник у
судовому засіданні не довів суду
обґрунтованість та правомірність
карток відмови №205020101/2014/01146 від 29.10.2014
року, №205020103/2014/01373 від 30.10.2014 року,
№205020101/2014/01145 від 29.10.2014 року,
№205020101/2014/01149 від 29.10.2014 року.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Оцінивши картки відмови №205020101/2014/01146
від 29.10.2014 року, №205020103/2014/01373 від 30.10.2014
року, №205020101/2014/01145 від 29.10.2014 року,
№205020101/2014/01149 від 29.10.2014 року на предмет
відповідності частині третій статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд дійшов висновку, що вони
винесені не на підставі, що передбачена
Конституцією та Митним кодексом
України, передчасно та необґрунтовано.

Оскільки під час подачі для митного
контролю та митного оформлення
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Клеодора-М» не
заявляло недостовірних відомостей
стосовно товару «укомплектований
кузов до транспортного засобу», а
більшість деталей, на які вказує
Ягодинська митниця Міндоходів, згідно
роз'яснень Міністерства доходів і
зборів України відноситься до
укомплектованого кузова та не має
декларуватися в окремих товарних
позиціях, тому суд дійшов висновку, що
картки відмови у прийнятті митних
декларацій, митному оформленні,
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №205020101/2014/01146 від 29.10.2014
року, №205020103/2014/01373 від 30.10.2014 року,
№205020101/2014/01145 від 29.10.2014 року,
№205020101/2014/01149 від 29.10.2014 року є
неправомірними, а позовні вимоги слід
задовольнити у повному обсязі.

У пункті 10.2 Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 20
травня 2013 року №7 «Про судове рішення в
адміністративній справі» роз'яснено,
що за змістом статті 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в разі задоволення позову про
визнання протиправним рішення суб'єкта
владних повноважень чи його окремих
положень суд повинен зазначити про це в
судовому рішенні та одночасно
застосувати один із встановлених
законом способів захисту порушеного
права позивача: про скасування або
визнання нечинними рішення чи окремих
його положень.

При цьому суди повинні мати на увазі, що
одночасне застосування обох способів
захисту порушеного права - визнання
спірного акта нечинним та скасування
такого акта - є помилковим.

Скасування акта суб'єкта владних
повноважень як способу захисту
порушеного права позивача
застосовується тоді, коли спірний акт
не породжує жодних правових наслідків
від моменту прийняття такого акта.

Визнання ж акта суб'єкта владних
повноважень нечинним означає втрату
чинності таким актом з моменту
набрання чинності відповідним судовим
рішенням або з іншого визначеного
судом моменту після прийняття такого
акта.

Суд визначає, що рішення суб'єкта
владних повноважень є нечинним, тобто
втрачає чинність з певного моменту
лише на майбутнє, якщо на підставі
цього рішення виникли правовідносини,
які доцільно зберегти.

Як слідує зі змісту позовної заяви,
ТзОВ «Клеодора-М» заявляє вимоги лише
про скасування спірних карток відмови,
без визнання їх протиправними.

Враховуючи повноваження суду, які
визначені у статті 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
та роз'яснення Пленуму Вищого
адміністративного суду України,
позовні вимоги підлягають до
задоволення шляхом прийняття
постанови про визнання протиправними
та скасування карток відмови у
прийнятті митних декларацій, митному
оформлені, випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №205020101/2014/01146 від 29.10.2014
року, №205020103/2014/01373 від 30.10.2014 року,
№205020101/2014/01145 від 29.10.2014 року,
№205020101/2014/01149 від 29.10.2014 року.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтею
163 Кодексу адміністративного
судочинства України, на підставі
Митного кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
картки відмови у прийнятті митних
декларацій, митному оформлені, випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№205020101/2014/01146 від 29.10.2014 року,
№205020103/2014/01373 від 30.10.2014 року,
№205020101/2014/01145 від 29.10.2014 року,
№205020101/2014/01149 від 29.10.2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, повний
текст якої буде виготовлено 12 грудня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий
О.А. Лозовський