Справа № 0670/7304/12
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/18137/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
суддіБорисенко І.В.суддів Кошіля
В.В. Моторного О.А.,розглянувши в
порядку письмового
провадженнякасаційну скаргуфізичної
особи-підприємця ОСОБА_4на
постановуЖитомирського окружного
адміністративного суду від 05.02.2013та
ухвалуЖитомирського апеляційного
адміністративного суду від 12.03.2013у
справі № 0670/7304/12за позовомфізичної
особи-підприємця
ОСОБА_4доВолодарсько-Волинської
міжрайонної державної податкової
інспекції Житомирської області
Державної податкової
службипровизнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень ,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
Черняхівського відділення
Володарсько-Волинської міжрайонної
державної податкової інспекції
№, №, №, №,
№ від 15.10.2012.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 05.02.2013,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 12.03.2013,
позов задоволено частково, скасовано
податкові повідомлення-рішення
Володарсько-Волинської міжрайонної
державної податкової інспекції
Державної податкової адміністрації у
Житомирській області №, №,
№, № від 15.10.2012., в решті
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням судів
першої та апеляційної інстанцій в
частині відмови в задоволенні позову,
відповідач подав касаційну скаргу, в
якій просить їх скасувати в цій частині
та прийняти нове рішення, яким визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 15.10.2012,
оскільки вважає, що рішення судів
попередніх інстанції в цій частині
були прийняті з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до п.1 ч.1 ст.222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Переглянувши судові рішення в межах
касаційної скарги, перевіривши повноту
встановлення судовими інстанціями
фактичних обставин справи та
правильність застосування ними норм
матеріального та процесуального права,
Вищий адміністративний суд України
дійшов висновку про наявність підстав
для часткового задоволення касаційної
скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що:

- Черняхівським відділенням
Володарсько-Волинської міжрайонної
державної податкової інспекції
Державної податкової адміністрації у
Житомирській області проведено
документальну планову виїзну
перевірку позивача з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 по
30.06.2012, за результатами якої складено
акт №88/17-01/НОМЕР_1 від 02.10.2012;

- актом перевірки, зокрема,
встановлено порушення позивачем
приписів п.1 ст.292 Податкового кодексу
України, в результаті чого позивачем
занижено суму податкових зобов'язань
по єдиному податку за період з 01.01.2012 по
30.06.2012 на 209 500 грн., в результаті чого
донараховано єдиний податок в сумі 6 285
грн.

- на підставі вказаного акту
перевірки відповідачем, зокрема, було
прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 15.10.2012,
яким позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з єдиного податку з
фізичних осіб на 6 285 грн. за основним
платежем.

Відмовляючи в задоволенні позову в
частині визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 15.10.2012,
суди першої та апеляційної інстанцій
мотивували свої рішення тим, що позивач
не включав відповідно до п.4 наказу
Міністерства фінансів України від
15.12.2011 №1637 «Про затвердження форм книги
обліку доходів і книги обліку доходів і
витрат та порядку їх ведення»
зазначені суми до складу доходу
суб'єкта підприємницької
діяльності-платника єдиного податку, а
згідно виписок по банку ОСОБА_4 на
розрахунковий рахунок вносились
власні кошти, а не поворотна фінансова
допомога.

Суд касаційної інстанції не може
погодитися з висновками судів
попередніх інстанцій в частині відмови
в задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає їх передчасними, як такими, що
зроблені без всебічного та
об'єктивного дослідження усіх обставин
справи.

Згідно п.292.1 ст.292 Податкового кодексу
України доходом платника єдиного
податку для фізичної особи - підприємця
є дохід, отриманий протягом
податкового (звітного) періоду в
грошовій формі (готівковій та/або
безготівковій); матеріальній або
нематеріальній формі, визначеній
пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до
доходу не включаються отримані такою
фізичною особою пасивні доходи у
вигляді процентів, дивідендів, роялті,
страхові виплати і відшкодування, а
також доходи, отримані від продажу
рухомого та нерухомого майна, яке
належить на праві власності фізичній
особі та використовується в її
господарській діяльності.

Відповідно до пп.14.1.257 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України поворотна
фінансова допомога - сума коштів, що
надійшла платнику податків у
користування за договором, який не
передбачає нарахування процентів або
надання інших видів компенсацій у
вигляді плати за користування такими
коштами, та є обов'язковою до
повернення.

За змістом пп.292.11.3 п.292.11 ст.292
Податкового кодексу України до складу
доходу, визначеного цією статтею, не
включаються суми фінансової допомоги,
наданої на поворотній основі,
отриманої та поверненої протягом 12
календарних місяців з дня її отримання,
та суми кредитів.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що, відмовляючи у
задоволені позову про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Черняхівського відділення
Володарсько-Волинської міжрайонної
державної податкової інспекції №
від 15.10.2012, судами попередніх інстанцій
помилково не перевірено та не надано
належної правової оцінки доводам
позивача про те, що спірна сума
грошових коштів була отримана ним від
здійснення підприємницької
діяльності, належним чином
задекларована та оподаткована у
відповідності до вимог податкового
законодавства.

Крім того, судами першої та апеляційної
інстанцій не досліджено та не
встановлено, чи є спірна сума грошових
коштів саме поворотною фінансовою
допомогою у розумінні пп.14.1.257 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України, що дає
змогу позивачу не враховувати її у
складі доходу платника єдиного
податку.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України не вбачає, що судові
рішення в оскаржуваній частині
винесені з дотриманням принципів
законності та обґрунтованості у
відповідності до приписів ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Вищевказані обставини та фактичні дані
залишилися поза межами дослідження
судами першої та апеляційної
інстанцій, що, з урахуванням
повноважень касаційного суду (які не
дають касаційній інстанції права
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні),
виключає можливість перевірити Вищим
адміністративним судом України
правильність висновків судів
попередніх інстанцій в цілому по суті в
цій частині спору.

Відповідно до ч.2 ст.227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, а також
враховуючи той факт, що судами
попередніх інстанцій на підставі
належних та допустимих доказів не було
з'ясовано належним чином обставини
справи, в той час як їх встановлення
впливає на правильність вирішення
спору, ухвалені у справі судові рішення
в частині відмови в позові підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд в цій частині до суду
першої інстанції.

Під час нового розгляду справи судам
слід взяти до уваги вищевикладене,
встановити повно і правильно фактичні
обставини відповідно до заявлених
позовних вимог та предмету доказування
у справі та, в залежності від
встановленого й у відповідності до
норм матеріального та процесуального
права, вирішити даний спір.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити
частково.

2. Постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
05.02.2013 та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 12.03.2013 скасувати в частині відмови в
задоволенні позову про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Черняхівського відділення
Володарсько-Волинської міжрайонної
державної податкової інспекції №
від 15.10.2012, а справу в цій частині
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

3. Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.В. Борисенко
СуддіВ.В. Кошіль О.А. Моторний