Справа № 817/2656/14
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"17" грудня 2014 р.
Справа № 817/2656/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Жизневської А.В.

суддів:
Котік Т.С.

Малахової Н.М.,

при секретарі
Рожко М.М. ,

за участю представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "20" жовтня
2014 р. у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до
Кузнецовської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області, третя особа: Кузнецовська
міська рада Рівненської області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 20 жовтня 2014
року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення - рішення
Кузнецовської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області від 14.08.2014 року № в
частині визначення розміру грошового
зобов'язання за платежем земельний
податок з фізичних осіб на суму 255
(двісті п'ятдесят п'ять грн.) 55 коп.
основного зобов'язання та 63 грн. 89 коп.
штрафної (фінансової) санкції. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. Стягнуто з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 до Державного
бюджету України недоплачений судовий
збір у розмірі 4274 (чотири тисячі двісті
сімдесят чотири) грн. 74 коп.

Апелянт в апеляційній скарзі просить
скасувати вказану постанову та
прийняти нову про задоволення позову в
повному обсязі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що за
результатами проведеної Кузнецовською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
(далі-ОДПІ) документальної планової
виїзної перевірки своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_3 податків і зборів, дотримання
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками з
01.01.2011 року по 31.12.2013 року, правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
виконання вимог валютного та іншого
законодавства за зазначений період та
на підставі акту перевірки від 01.08.2014 р.
№ 171/17- (а.с.12-37) прийнято податкові
повідомлення-рішення № від
14 серпня 2014 року, яким донараховано
(збільшено) суму грошового зобов'язання
за платежем орендна плата з фізичних
осіб у сумі 275713,65 грн. з яких 220570,92 грн. -
за основним платежем і 55142,73 грн.
штрафних (фінансових) санкцій у зв'язку
із порушенням п. 286.2 ст. 286, п. 288.4 ст. 288,
пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Розділу XIII
Податкового кодексу України (а.с.7); №
від 14 серпня 2014 року, яким було
донараховано (збільшено) суму
грошового зобов'язання за платежем
земельний податок з фізичних осіб у
сумі 20238,54 грн., з яких 16040,36 грн. - за
основним платежем і 4198,18 грн. штрафних
санкцій, у зв'язку із порушенням пп. 270.1.1
п. 270.1 ст. 270, п. 274.1 ст. 274, п.п.285.1, 285.2 ст. 285,
п.п.286.2, 286.4 ст. 286, п.п.287.1, 287.3, 287.6, 287.7 ст. 287
Розділу XIII Податкового кодексу України
(а.с.8).

Судом встановлено, що згідно
представлених позивачем та
досліджених у судовому засіданні
документів, а саме: інформації від
16.06.2014р. вх.№843/10 від Управління
Держземагенства у Володимирецькому
районі Рівненської області про
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки площею 0,5620га; від 14.07.2014р.
вх.№979/10 від Управління
Держземагенства у Володимирецькому
районі Рівненської області про наявні
земельні ділянки в користуванні ФОП
ОСОБА_3 та нормативну грошову оцінку
земельної ділянки площею 0,5620га; від
29.07.2014р. вх.№ 1049/10 від Управління
Держземагенства у Володимирецькому
районі Рівненської області про наявні
земельні ділянки в користуванні ФОП
ОСОБА_3 та нормативну грошову оцінку
земельної ділянки площею 0,5620га; від
30.07.2014р. вх.№ 1062/10 від Управління
Держземагенства у Володимирецькому
районі Рівненської області про наявні
земельні ділянки в користуванні ФОП
ОСОБА_3 та нормативну грошову оцінку
земельних ділянок площею 0,0500га та
0,0845га; від 22.04.2014р. вх.№589/10 Рішення
Господарського суду Рівненської
області від 08.04.2014р. по праві №918/190/14
щодо внесення змін в договір оренди
земельної ділянки; від 25.07.2014р. вх.№1260/9
від Кузнецовської Міської Ради
Рівненської області про прийняття
Рішень про нормативно-грошову оцінку
земельної ділянки площею 0,5620га; від
30.07.2014р. вх.№1281/9 від Кузнецовської
Міської Ради Рівненської області про
прийняття Рішень про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки
площею 0,5620га; від 02.07.2014р. вх.№1053/9 від
Реєстраційної служби Кузнецовського
міського Управління юстиції
Рівненської області про наявність у
власності нерухомого майна; від 01.07.2014р.
вх.№950/15 від ФОП ОСОБА_3 лист - відповідь
на лист Кузнецовської ОДПІ ГУ МД у РО
від 16.06.2014р. за №1228/666-17-18-15 "Про надання
інформації та її документального
підтвердження"; від 25.07.2014р. вх.№1023/15 від
ФОП ОСОБА_3 лист - відповідь на лист
Кузнецовської ОДПІ ГУ МД у РО від
22.07.2014р. за №447/667/17-18-17-124 "Про надання
інформації та її документального
підтвердження" встановлено, що в оренді
та користуванні ФОП ОСОБА_3 за період,
який перевірявся, знаходилися земельні
ділянки розміром 845 кв.м за адресою:
АДРЕСА_2, земельна ділянка розміром 500
кв.м за адресою: АДРЕСА_3, та земельна
ділянка розміром 5620 кв.м за адресою:
АДРЕСА_4.

На земельну ділянку 845 кв.м за рішенням
Кузнецовської міської ради від 03.11.2011р.
№237 дозволено ФОП ОСОБА_3 складати
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність шляхом
її продажу. Вона складається із
ділянки, на якій знаходиться виробнича
будівля, склад ТКВ №1
виробничо-побутового корпусу бази БУ-12
загальною площею 344,3кв.м, що є власністю
ФОП ОСОБА_3 з 26.07.2006 року на підставі
рішення третейського суду від 08.06.2006р.,
та земельної ділянки, призначеної для
обслуговування об'єкта нерухомості.
Право власності на виробничу будівлю
та склад підтверджується наданою
позивачем інформаційною довідкою з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно від 16.09.2014 року № 26858437
(а.с.88-91). Об'єкт нерухомості
використовувався ФОП ОСОБА_3 у
господарській діяльності як склад та з
01.07.2013 р. по 31.12.2013 р., здавався в оренду
ФОП Подуну 0.І. Нормативна грошова
оцінка цієї земельної ділянки
загальною площею 845 кв.м становить 518238,50
грн., що підтверджено листом від 30.07.2014
р. за вих.№04-18/3840 Управління
Держземагенства у Володимирецькому
районі Рівненської області (а.с.99).

На земельну ділянку площею 500 кв.м. за
рішенням Кузнецовської міської ради
від 29.05.2013р. №894 ФОП ОСОБА_3 надано
дозвіл на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність шляхом її продажу.
Зазначена земельна ділянка
складається з ділянки, на якій
розташована виробнича будівля
загальною площею 287,9 кв.м, літера "Б" - 1,
та є власністю ОСОБА_3 з 18.07.2013 року на
підставі рішення Господарського суду
Рівненської області від 18.04.2012р., та
земельної ділянки, призначеної для
обслуговування цієї будівлі. Право
власності на виробничу будівлю
підтверджується наданою позивачем
інформаційною довідкою з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
від 16.09.2014 року № 26858437 (а.с.88-91). Об'єкт
нерухомості не використовував ФОП
ОСОБА_3 у господарській діяльності.
Нормативно грошова оцінка цієї
земельної ділянки становить 306650,00грн.,
що підтверджується листом від 30.07.2014р.
вих..№04-18/3840 Управління
Держземагенства у Володимирецькому
районі Рівненської області (а.с.99);

Земельна ділянка площею 5620,00 кв.м.
знаходиться в оренді позивача за
договором №13/10 від 12.08.2010 р. (а.с.123-125),
зареєстрованим у Державному реєстрі
земель 16.08.2010 р. за №14 (з вересня 2014
року ділянка перебуває у власності).
Строк договору 10 років, орендна плата
вноситься орендарем в грошовій формі в
розмірі 2,70 грн. за 1 кв.м в рік, що
становить 15174,00 грн. в рік, та 1264,50грн. в
місяць. Станом на час укладення
договору нормативна грошова оцінка
земельної ділянки не була проведена.
Відповідно до листів Управління
Держземагенства у Володимирецькому
районі від 16.06.2014 року № 04-18/3068 (а.с.114
зворот), від 09.07.2014р. 03-14/3497 (а.с.115 зворот),
від 28.07.2014 року № 04-18/3865 (а.с.120 зворот) у
2011-2013 роках нормативна грошова оцінка
даної земельної ділянки становить
3446746.00грн.

У 2011 - 2013 роках ФОП ОСОБА_3 та
Кузнецовською ОДПІ своєчасно
подавалися податкові декларації
орендної плати за земельні ділянки
державної і комунальної власності (від
26.01.2011р. за вх.№149, від 09.02.2012р. за вх.№282,
від 20.02.2013р. за вх.№) за орендовану
земельну ділянку площею 5620,00 кв.м.
Загальна сума нарахованої орендної
плати за вищевказану земельну ділянку,
визначена платником у декларації,
становить 15174,00 грн. у рік (щомісячно
протягом січня - грудня 2011 -2013 років в
сумі 1264,50грн. згідно з умовами
договору).

Встановлюючи обставини справи, суд
вірно зазначив, що земельні відносини в
Україні регулюються Земельним
кодексом України, а справляння плати за
землю - Податковим кодексом України.

Згідно зі ст.ст. 125,126 Земельного кодексу
України, право власності на земельну
ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчується державними актами, а
право оренди землі оформляється
договором, який реєструється
відповідно до закону.

Законом України "Про оренду землі"
регулюються орендні відносини,
відповідно до ст. 1 якого оренда землі -
це засноване на договорі строкове
платне володіння і користування
земельною ділянкою, необхідною
орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди землі - це
договір, яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу
України, використання землі в Україні є
платним. Об'єктом плати за землю є
земельна ділянка. Плата за землю
справляється відповідно до закону.

Починаючи з 01.01.2011 року систематизовано
правила адміністрування земельного
податку та орендної плати за землю, як
обов'язкового платежу, в розділі XIII
Податкового кодексу України, який
регулює відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема
визначають вичерпний перелік податків
та зборів, що справляються в Україні, а
також відповідальність за порушення
податкового законодавства. Оскільки
плату за землю у формі орендної плати
за землі комунальної та державної
власності віднесено Верховною Радою
України до загальнодержавних податків
та зборів згідно з переліком ст. 9
Податкового кодексу України, тому
розмір орендної плати за вказаною
нормативно-регульованою ціною із
визначеними мінімальною та
максимальною межами.

Відтак, суд вірно зазначив, що
починаючи з 01.01.2011 року на
адміністрування орендної плати за
земельні ділянки комунальної та
державної власності поширюються
приписи Податкового кодексу України з
усіма правилами обрахування орендної
плати та наслідками недотримання
порядку нарахування та справляння
даного обов'язкового платежу.

Згідно п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу
підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки. За п.
288.5 вказаної статті розмір орендної
плати встановлюється у договорі
оренди, але річна сума платежу не може
бути меншою: - для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється розділом XIII Кодексу; -
для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється розділом XIII
Кодексу.

Згідно приписів ст.271 Податкового
кодексу України базою оподаткування
плати за землю є нормативна грошова
оцінка земельних ділянок з урахуванням
коефіцієнта індексації, визначеного
відповідно до порядку, встановленого
розділом XIII Податкового кодексу, а у
раз якщо нормативну грошову оцінку не
проведено - площа земельних ділянок.
Згідно пп. 14.1.125 п. 14.1 а І цього Кодексу
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок для цілей розділу XIII
Податкового кодексу - капіталізований
рентний дохід із земельної ділянки,
визначений відповідно до
законодавства центральним органом
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів.

Правові засади проведення оцінки
земель в Україні визначено Законом
України від 11.12.2003 року № 1378-IV "Про
оцінку земель", відповідно до абзацу
п'ятого ст. 5 якого нормативна грошова
оцінка земельних ділянок
використовується, зокрема, для
визначення розміру земельного податку
та орендної плати за земельні ділянки
державної і комунальної власності. При
цьому, законодавством не передбачено
можливості орендаря впливати на
порядок проведення оцінки орендованої
земельної ділянки або можливі її
результати, не зважаючи на
двосторонній характер укладеного
договору оренди.

Статтею 274 Податкового кодексу України
визначено, що ставка податку за
земельні ділянки, нормативну грошову
оцінку яких проведено, встановлюється
у розмірі 1% від їх нормативної грошової
оцінки, за винятком земельних ділянок,
зазначених у ст.ст.272, 273, 276 і 278 цього
Кодексу.

За п.288.4 ст.288 Податкового Кодексу
України розмір та умови внесення
орендної плати встановлюються у
договорі оренди між орендодавцем
(власником) і орендарем, але річна сума
платежу, відповідно до п.288.5 ст.288
Податкового Кодексу України , не може
бути меншою:

- для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється розділом XIII Кодексу;

- для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється розділом XIII
Кодексу.

Обчислення розміру орендної плати за
землю здійснюється з урахуванням
індексів інфляції, якщо інше не
передбачено договором оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 632 Цивільного
кодексу України ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.
У випадках, визначених законом,
застосовуються ціни (тарифи, ставки
тощо), які встановлюються або
регулюються уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 03.03.2004 № 220 затверджено Типовий
договір оренди землі, пунктом 9 якого
встановлено, що розмір орендної плати
за земельні ділянки державної або
комунальної власності вноситься у
грошовій формі га зазначається у
відсотках нормативної грошової оцінки
земельної ділянки або розміру
земельного податку.

Розмір орендної плати за землю
переглядається у разі зміни умов
господарювання, передбачених
договором, зміни розмірів земельного
податку, підвищення цін і тарифів,
зміни коефіцієнтів індексації,
визначених законодавством, погіршення
стану орендованої земельної ділянки не
з вини орендаря, що підтверджено
документами, в інших випадках,
передбачених законом (п. 13 Типового
договору оренди землі).

Пунктом 286.2 ст. 286 Податкового кодексу
України визначено, що платники плати за
землю (крім фізичних осіб) самостійно
обчислюють суму податку щороку станом
на 1 січня і не пізніше 20 лютого
поточного року подають відповідному
органу державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями.

Виходячи з аналізу вказаних норм, суд
правильно зазначив, що орендна плата за
земельні ділянки державної і
комунальної власності належить до
загальнодержавних податків, порядок
нарахування та сплати якого
регламентований положеннями
Податкового кодексу України, тому
положення договору оренди земельної
ділянки, які суперечать ПКУ в частині
визначення розміру орендної плати, не
можуть застосовуватися та мати
пріоритет над нормами Податкового
Кодексу України. Необхідність
перегляду розміру орендної плати у
разі зміни розміру земельного податку
є не правом, а обов'язком сторін,
оскільки стосується сплати
загальнодержавного податку, розмір
якого не може визначатися за
домовленістю сторін, відносини
оподаткування не можуть регулюватися
на засадах угоди між учасниками
правочину і не передбачають укладання
договорів стосовно виконання
податкового обов'язку. Такі відносини
регулюються виключно засобами владних
приписів з боку держави і не можуть
допускати засобів диспозитивності.
Хоча розмір орендної плати за землю є
умовою договору оренди, разом із тим,
орендна плата є формою податку на
землю, а справляння плати за землю є
сферою регулювання податкового
законодавства, плата обов'язкових
платежів, до яких згідно із ст.9
Податкового кодексу України
відноситься і плата за землю, не може
залежати від умов договору і в той чи
інший спосіб підмінятися ними.

Суд першої інстанції дослідив
представлені докази, надав їм належну
правову оцінку і зробив вірний
висновок, що збільшення мінімального
розміру орендної плати за землю
відбулося не у зв'язку із
волевиявленням сторін, а у зв'язку із
зміною ставки податку відповідно до
закону, тому необхідність сплати
земельного податку у новому розмірі
виникла у ФОП ОСОБА_3 незалежно від
внесення змін до договорів оренди.
Обов'язок платників податків
керуватися вимогами чинного
законодавства України не залежить від
договірних правовідносин суб'єктів
господарювання, та сторони зобов'язані
самостійно врегульовувати умови
договору у відповідності до вимог
чинного законодавства, а отже сплата
орендної плати за земельну ділянку
державної та комунальної власності у
розмірі, встановленому пп.288.5.1 п.288.5
ст.288 Податкового кодексу України має
здійснюватися орендарем незалежно від
внесення змін до договору оренди за
ініціативою сторін, оскільки внесення
змін до договору є правом договірних
сторін, проте як сплата належних
податків та платежів, згідно вимог
чинного законодавства, є обов'язком
суб'єктів господарювання.

При розгляді справи з'ясовано, що
орендну плату за земельні ділянки в
податкових деклараціях орендної плати
за земельні ділянки державної і
комунальної власності за 2011 рік (від
26.01.2011р. за вх.№149), 2012 рік (від 09.02.2012р. за
вх.№282), 2013 рік (від 20.02.2013р. за вх.№)
ФОП ОСОБА_3 було розраховано, виходячи
із розміру, визначеного в договорі
оренди станом до 01.01.2011р., тобто без
врахування нормативної грошової
оцінки землі, що набрала чинності з
01.01.2011р., а до вищевказаних декларацій в
порушення вищевказаної норми (п.286.2 ст.
286 Кодексу) не додано довідки (витягу)
про розмір нормативної грошової оцінки
орендованих земельних ділянок.

Відповідно, його посилання на
правильність визначення орендної
плати із розміру, зазначеного у
договорі оренди земельної ділянки №13/10
від 12.08.2010 р. суд вірно визнав
помилковим та зазначив, що із набранням
чинності Податковим кодексом України
(01.01.2011 року) ФОП ОСОБА_3, як орендар, мав
самостійно перерахувати величину
орендної плати на 2011 рік, 2012 рік, 2013 рік
з урахуванням вимог пп. пп. 288.5.1, 288.5.2 п.
288.5 ст. 288 Податкового кодексу України.

Згідно розрахунку ОДПІ орендна плата
за земельну ділянку площею 5620 кв.м за
адресою: АДРЕСА_4, що знаходиться під
виробничим будинком, конторою з
майстернями відділу головного
механіка та для їх обслуговування, яка
перебувала в оренді ФОП ОСОБА_3,
відповідно до зазначеного вище
договору оренди земельної ділянки №13/10
від 12.08.2010р. та виходячи із
нормативно-грошової оцінки даної
земельної ділянки (3446746,00грн.),
становить за 2011-2013 роки - 103402,38 грн.
щорічно, в тому числі за січень -
червень - 8616,87 грн. та за липень - грудень
- 8616,86 грн.

В ході розгляду справи встановлено, що
позивачем занижено орендну плату в
період 2011-2013 роки за земельну ділянку
площею 5620 кв.м щорічно на 88228,38 грн.
(103402,38 грн. (орендна плата за
результатами перевірки) мінус 15174,00 грн.
(задекларована платником) = 88228,38 грн.),
внаслідок чого щомісячне заниження
складає: 7352,37 грн. протягом першого
півріччя (8616,87 грн. (за результати
перевірки) мінус 1264,50 грн.
(задекларована платником) = 7352,37 грн.) та
7352,36 грн. протягом другого півріччя
(8616,86 грн. (за результати перевірки)
мінус 1264,50 грн. (задекларована
платником) = 7352,36 грн.).

Податковим органом, згідно приписів ч.2
ст.71 КАС України, доведено
правомірність прийнятого ним
податкового повідомлення-рішення №
від 14 серпня 2014 року, яким ФОП
ОСОБА_3 донараховано (збільшено) суму
грошового зобов'язання за платежем
орендна плата з фізичних осіб у сумі
275713,65 грн. з яких 220570,92 грн. - за основним
платежем і 55142,73 грн. штрафних
(фінансових), тому суд обґрунтовано
відмовив у задоволені позову про його
скасування.

Щодо податкового повідомлення -
рішення від 14 серпня 2014 року № , то
суд з'ясував, що згідно приписів пп.270.1.1
п.270.1 ст.270, п.274.1 ст.274, п.287.1 ст.287, п.287.3
ст.287, п.287.6 ст.287, п.287.7 ст.287 Податкового
кодексу України ФОП ОСОБА_3 є платником
плати за землю, користується
земельними ділянками площею 500 кв.м та
845 кв.м., які використовує для
здійснення підприємницької діяльності
та права користування.

У період з 01.01.2011р. по 31.03.2011р. (період
перебування позивача на спрощеній
системі оподаткування) ФОП ОСОБА_3
звільнений від обов'язку сплати
земельного податку та подання
податкової звітності по земельному
податку (крім земельного податку за
земельні ділянки, що не
використовуються ним у провадженні
господарської діяльності) у
відповідності із нормами Указу
Президента України від 03.07.1998р. №727/98
"Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва" із змінами і
доповненнями, Порядку видачі свідоцтва
про сплату єдиного податку,
затвердженого Наказом ДПА України
29.10.1999р. №599, зареєстрованого в Мінюсті
02.11.1999р. за №752/4045, із змінами і
доповненнями та абз.г) абз.1) пункту 1
підрозділу 8 Розділу XX Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року за
№2755-УІ із змінами та доповненнями.

У періоді з 01.04.2011р. по 31.12.2013р. (період
перебування ФОП ОСОБА_3 на загальній
системі оподаткування) ФОП ОСОБА_3 є
платником плати за землю, яку
використовує для здійснення
підприємницької діяльності, на
загальних підставах відповідно до
пп.270.1.1 п.270.1 ст.270, п.274.1 ст.274, п.287.1 ст.287,
п.287.3 ст.287, п.287.6 ст.287, п.287.7 ст.287
Податкового кодексу України.

Згідно п.287.6 ст.287 Податкового кодексу
України при переході права власності
на будівлю, споруду (їх частину) податок
за земельні ділянки, на яких
розташовані такі будівлі, споруди (їх
частини), з урахуванням прибудинкової
території сплачується на загальних
підставах з дати державної реєстрації
права власності на нерухоме майно.

Відтак, суд вірно зазначив, що ФОП
ОСОБА_3 зобов'язаний сплачувати
земельний податок за земельні ділянки,
на яких розташовані будівлі, споруди
(їх частини), що належать йому на праві
власності, з урахуванням прибудинкової
території з часу реєстрації права
власності на ці будівлі.

За п.274.1 ст.274 Податкового кодексу
України ставка податку за земельні
ділянки, нормативно-грошову оцінку
яких проведено, встановлюється у
розмірі 1 відсотка від їх нормативної
грошової оцінки, за винятком земельних
ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276
та 278 цього Кодексу.

Тому суд правильно погодився з
висновками податкового органу щодо
порушення ФОП ОСОБА_3 вимог пп.270.1.1 п.270.1
ст.270, п.274.1 ст.274, п.287.1 ст.287, п.287.3 ст.287,
п.287.6 ст.287, п.287.7 ст.287 Податкового
кодексу України, внаслідок чого
проведено донарахування земельного
податку у розмірі 1533,24 грн., у тому числі
по 255,54 грн. за липень-грудень 2013 року
щомісячно.

Однак, нарахування земельного податку
за червень 2013 року у розмірі 255,55 грн. та
фінансової (штрафної) санкції на суму
63,89 грн. суд правильно визнав
неправомірним, оскільки за
інформаційною довідкою з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
від 16.09.2014 року № 26858437 (а.с.89-92) право
власності на виробничу будівлю
загальною площею 287,9 кв.м літер Б-1, що
знаходиться в АДРЕСА_3, зареєстроване
лише 18.07.2013 року. Відповідно
нарахування земельного податку могло
бути здійснено лише з липня 2013 року, а
не з червня 2013 року, як було здійснено
податковим органом.

В цій частині суд обґрунтовано
задовольнив позов. Нарахування ж
земельного податку було зроблено
правомірно, враховуючи нормативну
грошову оцінку земельної ділянки та
також перебування у власності позивача
з 26.07.2006 року виробничої будівлі, склад
ТКВ №1 виробничо-побутового корпусу
бази БУ-12 загальною площею 344,3кв.м. Так,
податковим органом правомірно
донараховано 14251,57грн. плати за
земельну ділянку площею 845,0кв.м.
квітень-за грудень 2011 року (3886,79грн.),
січень-грудень 2012року (5182,39грн.),
січень-грудень 2013 року (5182,39грн).
Правильність проведення донарахування
земельного податку за користування
земельними ділянками площею 845 кв.м та
500 кв.м позивачем не спростована.

Суд вірно визнав безпідставними
посилання позивача на неправомірне
нарахування земельного податку за
земельні ділянки, які не перебувають
під об'єктами нерухомості, оскільки він
самостійно визначив межі та розміри
цих земельних ділянок, звернувшись з
відповідними заявами до Кузнецовської
міської ради щодо надання дозволів на
складання проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
власність шляхом їх продажу та отримав
ці дозволи відповідно до рішень
Кузнецовської міської ради від 03.11.2011р.
№237 та від 29.05.2013р. №894. Щодо обов'язку
власників об'єктів нерухомості
сплачувати за земельні ділянки, на яких
розміщені будівлі, з урахуванням
прибудинкової території, необхідної
для обслуговування такої будівлі, то
цей обов'язок визначений вимогами п.286.6
ст.286 та п.287.7 ст.287 Податкового кодексу
України.

Суд з'ясував обставини, що мають
значення для вирішення справи, прийняв
постанову з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, підстави
для скасування судового рішення
відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"20" жовтня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.В. Жизневська

судді:
Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення
виготовлено "17" грудня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 вул.
Нова,78,м.Кузнецовськ,Рівненська
область,34400

3 представнику позивача ОСОБА_5, 34400,
АДРЕСА_1, Рівненська обл,

4- відповідачу/відповідачам:
Кузнецовська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області м-н
Будівельників,1,м.Кузнецовськ,Рівненсь
ка область,34400

5-третій особі: Кузнецовська міська
рада Рівненської області - м-н
Незалежності,
1,м.Кузнецовськ,Рівненська область,34400,