Справа № 826/11844/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року м.
Київ К/800/13564/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула у порядку письмового
розгляду касаційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 10.09.2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.02.2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області про
визнання дій протиправними, скасування
постанови та припису,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом про визнання дій Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області щодо
проведення перевірки та притягнення
ОСОБА_2 до відповідальності
протиправними, скасування постанови
від 04.07.2013 №А-0407/3 та припису від 26.06.2013
№С-2606/12.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10.09.2013 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.02.2014 року,
позовні вимоги задоволено. Визнано
протиправними дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області щодо
проведення 26.06.2013 позапланової
перевірки та притягнення ОСОБА_2 до
відповідальності. Скасовано припис
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області від 26.06.2013 №С-2606/12 та
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області від 04.07.2013 №А-0407/3.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області подало до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
позові.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає залишенню без задоволення з
таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, за наслідками перевірки
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області відносно ОСОБА_2
складено припис від 26.06.2013 №С-2606/12 про
зупинення виконання будівельних робіт
з будівництва житлового будинку на 40
квартир, за адресою АДРЕСА_1 до усунення
виявлених порушень, а також винесено
постанову від 04.07.2013 №А-0407/3 про
застосування штрафу у сумі 10200 грн.

Згідно із приписами статті 10 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» суб'єкт
господарювання під час здійснення
перевірки має право бути присутнім під
час здійснення заходів державного
нагляду; одержувати та знайомитись з
актами державного нагляду; надавати у
письмовій формі свої пояснення,
зауваження або заперечення до акта
органу державного нагляду.

Відповідно до статті 61 Конституції
України юридична відповідальність
особи має індивідуальний характер.

З акту перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил від 26.06.2013
вбачається, що перевірка здійснена
відповідачем відповідно до статті 41
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 №553, на
підставі направлення на перевірку від
21.06.2013 №1904.13/08/01 та колективного
звернення гр. ОСОБА_3 та інших.

Разом з тим, з акту перевірки від 26.06.2013
вбачається, що перевірка дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
здійснена відносно товариства з
обмеженою відповідальністю «БІК
Фінінком», а не відносно ОСОБА_2

В той же час, оскаржувані припис від
26.06.2013 №С-2606/12 та постанова від 04.07.2013
№А-0407/3 винесені Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області відносно ОСОБА_2 саме
на підставі порушень, зафіксованих в
акті перевірки від 26.06.2013.

Також, з акту перевірки вбачається, що
позапланова перевірка 26.06.2013
здійснювалась за відсутності позивача,
хоча висновки акту перевірки
стосуються також і безпосередньо
останнього.

Крім того, судом першої інстанції було
вірно зазначено, що оскаржуваний
припис та постанова містять перелік
всіх порушень, зафіксованих в акті
перевірки Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області від 26.06.2013 без
конкретизації порушень, які стосуються
безпосередньо позивача.

Таким чином, відповідачем чітко не
визначено, за які саме порушення
притягнуто до відповідальності
позивача.

В той же час, зміст таких порушень
досліджувався судом під час розгляду
адміністративної справи №826/11564/13-а за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «БІК «Фінінком» про
скасування постанов Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області від 04.07.2013
№№3-0407/1, 3-0407/2, 3-0407/3, 3-0407/4, які були
винесені на підставі акту перевірки
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області від 26.06.2013.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
06.08.2013 №826/11564/13-а позов задоволено
повністю, відповідні постанови
скасовано.

На час розгляду справи судом першої
інстанції вказана постанова набрала
законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Крім того, відповідно до частини другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає правильними
висновки судів першої та апеляційної
інстанцій про недоведеність
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, правомірності своїх дій
при проведенні перевірки та винесенні
рішень.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення судів
першої та апеляційної інстанцій щодо
задоволення позовних вимог є законними
та обґрунтованими.

Касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків судів не спростовують.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судами допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені як підстави для зміни,
скасування судового рішення, залишення
позовної заяви без розгляду або
закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області залишити без
задоволення, постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10.09.2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 05.02.2014 року у цій справі залишити
без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: