Справа № 2а-6767/09/0870
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

06 листопада 2014 року (11 год. 20 хв.) Справа
№ 2а-6767/09/0870 м.Запоріжжя Запорізький
окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Киселя Р.В. розглянув
у порядку письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Александрівська
будівельна корпорація» до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області про скасування податкового
повідомлення рішення від 20.08.2009
№/2.

09.12.2009 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Александрівська
будівельна корпорація» (далі - позивач)
звернулася до Запорізького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Запоріжжя (далі - відповідач),
в якій просить скасувати податкове
повідомлення - рішення №/2 від
20.08.2009.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що
відповідачем була проведена планова
виїзна перевірка позивача з питання
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 20.01.2006 по
30.09.2008, валютного та іншого
законодавства за період з 30.01.2006 по
30.09.2008, за результатами якої складено
акт від 23.03.2009 №29/23-2/34067466 (далі - Акт
перевірки). На підставі Акту перевірки
відповідачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення №/2 від
20.08.2009. Висновки Акту перевірки позивач
вважає необґрунтованими, а тому
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення на думку позивача
є безпідставним та таким, що підлягає
скасуванню.

Ухвалою судді від 10.12.2009 позовна заява
була залишена без руху, позивачу
наданий строк для усунення недоліків
позовної заяви до 25.12.2009.

Станом на 25.12.2009 позивач усунув
недоліки позовної заяви про які йшлося
в ухвалі від 10.12.2009.

25.12.2009 року провадження у справі
№2а-6767/09/0870 було відкрито суддею
Запорізького окружного
адміністративного суду Янюк О.С.,
судове засідання призначене на 19.01.2010.

Ухвалою суду від 19.01.2010, за клопотанням
представника позивача, провадження у
справі було зупинено до набрання
законної сили судовими рішеннями у
справах №2а-6158/09/0870 та №2а-6159/09/0870,
сторони зобов'язані повідомити суд про
усунення обставин, які зумовили
зупинення провадження у справі.

У зв'язку з переведенням, на підставі
Указу Президента України «Про
переведення суддів» №644/2011 від 06.06.2011,
на посаду судді господарського суду м.
Севастополя Янюк О.С., у порядку
встановленому ст. 15-1 КАС України, було
проведено перерозподіл справ.

14 червня 2011 року адміністративна
справа №2а-6767/09/0870 передана на розгляд
судді Киселю Р.В.

Ухвалою від 22.10.2014, у зв'язку із
набранням судовими рішеннями у справах
№2а-6158/09/0870 та №2а-6159/09/0870 законної сили,
провадження у справі було поновлене,
судове засідання призначене на 22.10.2014.

22.10.2014 від представника відповідача до
суду надійшло клопотання про розгляд
справи без його участі, проти позову
заперечує.

У судове засідання, призначене на
22.10.2014, представник позивача, належним
чином повідомлений про дату, час та
місце судового засідання, не прибув,
про причини неприбуття суд не
повідомив.

Ухвалою від 22.10.2014 розгляд справи було
відкладено на 06.11.2014.

06.11.2014 до суду надійшло клопотання
позивача про розгляд справи за
відсутності його представника.

У зв'язку з реорганізацією Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Запоріжжя, та з огляду на
приписи ст. 55 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд здійснив процесуальну
заміну - Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Запоріжжя Запорізької області
Державної податкової служби,
відповідача у справі, його
правонаступником - Державна податкова
інспекція у Жовтневому районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

Оскільки всі особи, які беруть участь у
справі, заявили клопотання про розгляд
справи за їх відсутності, суд на
підставі ч. 4 ст. 122 КАС України
розглянув справу в порядку письмового
провадження.

Враховуючи неприбуття у судове
засідання представників сторін, суд на
підставі вимог ч. 1 ст. 41 КАС України не
здійснював фіксування судового
засідання технічними засобами.

Суд, розглянувши матеріали і з'ясувавши
обставини адміністративної справи,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності,

ВСТАНОВИВ:

На підставі направлень від 02.02.2009 №0156,
від 26.02.2009 №0312 та наказу відповідача
від 26.02.2009 №226 в період з 02.02.2009 по 13.03.2009
відповідачем була проведена планова
виїзна перевірка позивача з питання
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 20.01.2006 по
30.09.2008, валютного та іншого
законодавства за період з 30.01.2006 по
30.09.2008, за результатами якої складено
Акт перевірки.

Під час перевірки відповідачем було
встановлено порушення позивачем вимог:

- пп. 4.1.1 п. 4.1, п. 4.3, пп. 4.1.6, п. 4.1, п. 3.1
ст. 3, пп. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», в результаті чого
занижено податок на прибуток на
загальну суму 240354,00 грн., у тому числі:

за 1 півріччя 2007 року - 126450,00 грн.;

за 3 квартал 2007 року - 187142 грн.;

за 2007 рік - 215323,00 грн.;

за 1 квартал 2008 року - 25031,00 грн.;

в результаті чого завищено податку на
прибуток всього у сумі 13931,00 грн., у тому
числі: за півріччя 2008 року - 6738,00 грн.; за
3 квартал 2008 року - 13931,00 грн.;

в результаті чого завищено відємне
значення об'єкта оподаткування податку
на прибуток за 1 квартал 2008 року у сумі
45941,00 грн.;

в результаті чого занижено відємне
значення об'єкта оподаткування у сумі
468838,00 грн., у тому числі: півріччя 2008
року - 22443,00 грн., 3 квартали 2008 року -
468838,00 грн.

- пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 4.1 ст. 4, пп. 7.3.1 п.
7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість», в результаті чого
занижено податок на додану вартість на
загальну суму 284594,00 грн., у тому числі:

червень 2007 - 101159,00 грн.;

липень 2007 - 19151,00 грн.;

серпень 2007 - 30733,00 грн.;

жовтень 2007 - 17877,00 грн.;

грудень 2007 - 19034,00 грн.;

лютий 2008 - 58502,00 грн.;

квітень 2008 - 38128,00 грн.

в результаті чого завищено податок на
додану вартість всього на суму 162630,00
грн.:

вересень 2007 - 319,00 грн.;

листопад 2007 - 15388,00 грн.;

березень 2008 - 2600,00 грн.;

червень 2008 - 50605,00 грн.;

липень 2008 - 13420,00 грн.;

серпень 2008 - 1994,00 грн.;

вересень 2008 - 78304,00 грн.

- пп. 6.3.2 п. 6.3 ст. 6, пп. «в» пп. 6.5.2 п. 6.5
ст. 6 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб», додатково
донараховано податку з доходів
фізичних осіб в сумі 80,30 грн.

- пп. 6.3.1 пп. «е» пп. 6.3.3, пп. 6.3.5 п. 6.3
ст. 6 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» та постанови
КМУ «Про затвердження порядку надання
документів та їх складу при
застосуванні податкової соціальної
пільги» від 26.12.2003 №2035, додатково
донараховано податку з доходів
фізичних осіб в сумі 233,75 грн.

На підставі Акту перевірки
відповідачем винесене податкове
повідомлення - рішення №/0 від
07.04.2009, яким позивачу було визначено
суму податкового зобов'язання за
платежем податок на додану вартість
всього на суму 264261,00 грн., в тому числі
за основним платежем - 121964,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями у
розмірі 142297,00 грн.

За результатами розгляду первинної
скарги позивача відповідачем було
прийнято рішення про результати
розгляду первинної скарги №7428/10/25 від
29.05.2009, яким скаргу позивача залишено
без задоволення, а суми нарахованих
податкових зобов'язань та штрафних
санкцій без змін. Також, винесене
податкове повідомлення-рішення
№/1 від 29.05.2009.

За результатами розгляду скарги ДПА у
Запорізькій області було прийнято
рішення про результати розгляду
повторної скарги №3828/10/25-020 від 14.08.2009,
відповідно до якого скаргу позивача
було залишено без задоволення, а суми
нарахованих податкових зобов'язань та
штрафних санкцій без змін. Також,
винесені податкові
повідомлення-рішення від 20.08.2009
№/2, №/2 та №/2.

Податковим повідомленням-рішенням від
20.08.2009 №/2 було визначено суму
податкового зобов'язання по податку на
додану вартість у розмірі 115520,00 грн., в
тому числі за основним платежем - 82151,00
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 33369,00 грн.

За результатами розгляду скарги
позивача на податкове
повідомлення-рішення від 20.08.2009
№/2 було прийнято рішення про
результати розгляду скарги №4960/10/25-020
від 28.10.2009, яким зазначене податкове
повідомлення-рішення було залишено без
змін, а також винесене податкове
повідомлення-рішення №/2 від
05.11.2009, відповідно до якого сума
нарахованих податкових зобов'язань та
штрафних санкцій залишилась без змін.

За результатами розгляду скарги
позивача на податкове
повідомлення-рішення від 20.08.2009
№/2 та рішення про результати
розгляду скарги №4960/10/25-020 від 28.10.2009 ДПА
України було прийнято рішення про
результати розгляду скарги від 25.11.2009
№12134/6/25-0115, яким зазначене податкове
повідомлення-рішення та рішення про
результати розгляду скарги №4960/10/25-020
від 28.10.2009 залишене без змін.

Крім того, 02.12.2009 відповідачем було
прийнято податкове
повідомлення-рішення №/3,
відповідно до якого сума нарахованих
податкових зобов'язань та штрафних
санкцій залишилась без змін у розмірі
115520,00 грн.

Не погодившись із податковим
повідомленням-рішенням від 20.08.2009
№/2 позивач звернувся до суду із
цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, суд виходить з приписів ч.3 ст.2
КАС України, відповідно до яких, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії): безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

За приписами ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що в провадженні
Запорізького окружного
адміністративного суду перебувала
адміністративна справа №2а-6158/09/0870 щодо
спору між тими саме сторонами з приводу
скасування податкового
повідомлення-рішення № 001182302/0 від
07.04.2009.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 12.01.2010 по
справі №2а-6158/09/0870 про скасування
податкового повідомлення-рішення
№001182302/0 від 07.04.2009 у задоволенні
позовних вимог було відмовлено.

Суд прийшов до висновку, що заявлені
позивачем вимоги про скасування
податкового повідомлення-рішення
№001182302/0 від 07.04.2009, яким позивачу
визначено суму податкового
зобов'язання по податку на прибуток на
суму 346 600, 00 грн., у тому числі за
основним платежем - 226423, 00 грн., та
застосовані штрафні санкції у розмірі
120177, 00 грн. нормативно необґрунтовані,
матеріально не підтверджені та такі, що
задоволенню не підлягають.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 08.12.2011 по справі №2а-6158/09/0870
апеляційну скаргу позивача на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 12.01.2010 у
справі №2а-6158/09/0870 задоволено частково.
Скасовано постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
12.01.2010 у справі №2а-6158/09/0870. Скасовано
податкове повідомлення - рішення від
07.04.2009 №001182302/0 в частині нарахування
201391,00 грн. податку на прибуток та 117445,50
грн. штрафних (фінансових) санкцій. В
решті позову відмовлено.

Зазначеною постановою суду
встановлено, що пільговий режим
оподаткування доходів від виконання
довгострокових договірних зобов'язань
передбачає, що незалежно від отримання
авансу (передоплати) в разі відсутності
фактичних затрат за довгостроковим
контрактом у підприємства-підрядника
валового доходу не виникає. При цьому,
датою виникнення податкових
зобов'язань виконавця з контрактів,
визначених довгостроковими відповідно
до Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», є дата
збільшення валового доходу виконавця
довгострокового контракту.

Отже, судовим рішенням, яке набрало
законної сили, було встановлено не
правомірність винесення податкового
повідомлення-рішення № 001182302/0 від
07.04.2009

Судом встановлено, що в провадженні
Запорізького окружного
адміністративного суду перебувала
адміністративна справа №2а-6159/09/0870 щодо
спору між тими саме сторонами з приводу
скасування податкового
повідомлення-рішення №/0 від
07.04.2009.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 10.10.2012 по
справі №2а-6159/09/0870 про скасування
податкового повідомлення-рішення
№/0 від 07.04.2009, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 28.11.2013, адміністративний позов було
задоволено в повному обсязі. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення - рішення №/0 від
07.04.2009.

Обгрунтовуючи прийняте рішення суд
зазначив, що реконструкція гуртожитку
під житловий будинок №6 по вул.
Шахтарська м. Дніпрорудне
здійснювалася позивачем на підставі
довгострокових договорів. Таким чином,
позивач правомірно податкові
зобов'язання по податку на додану
вартість визначалися відповідно до п.п.
7.3.7. п. 7.3. ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість», а не п.п.
7.3.1. п. 7.3. ст. 7 цього Закону.

Суд наголосив, що укладені
довгострокові договори вважаються
виконаними з моменту підписання акту
вводу в експлуатацію об'єкту
реставрації, перерахунок податкових
зобов'язань минулих періодів позивач
повинен здійснити у тому звітному
періоді, в якому об'єкт введено в
експлуатацію. А відтак, донарахування
податкового зобов'язання з податку на
прибуток за період, що перевірявся, є
безпідставним, висновки податкового
органу про заниження податку на
прибуток передчасні.

Суд дійшов висновку, що відповідач не
довів правомірність прийнятого ним
спірного податкового повідомлення -
рішення №/0 від 07.04.2009 та
порушення позивачем п.п. 3.1.1 п. 3.1. ст. 3, п.
4.1. ст. 4, п.п. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» від
03.04.1997 №168/97-ВР.

Отже, судовим рішенням, яке набрало
законної сили, було встановлено не
правомірність винесення податкового
повідомлення-рішення №/0 від
07.04.2009.

З матеріалів справи вбачається, що за
перевіряємий період позивач в якості
виконавця робіт (забудовника)
здійснювалася реконструкція
гуртожитку під житловий будинок №6 по
вул. Шахтарська в м. Дніпрорудне.

Дана реконструкція здійснювалася на
підставі наступних договорів:

- протокол узгодження основних
умов реалізації проекту реконструкції
гуртожитку під житловий дім по вул.
Шахтарська, 6 в м. Дніпрорудне від 15.12.2006,
підписаного ЗАТ «Запорізький
залізорудний комбінат», Запорізьким
регіональним фондом ДСФУ «Державний
фонд сприянню молодіжному житловому
будівництву», позивачем та
ініціативною групою по створенню
кооперативу;

- договір №46-А від 10.01.2007, укладений
між Запорізьким регіональним фондом
ДСФУ «Державний фонд сприянню
молодіжному житловому будівництву» та
позивачем;

- протокол про наміри відносно
проекту реконструкції 4-х поверхового
гуртожитку готельного типу під
житловий будинок №6 по вул. Шахтарська
в м. Дніпрорудне від 13.02.2007, підписаного
позивачем та ЖЕОК «Ковчег»;

- договір доручення №63 від 30.05.2007,
укладений між позивачем та ЖЕОК
«Ковчег»;

- договори з фізичними особами про
інвестування в будівництво
(реконструкцію) житла, погоджені з
Запорізьким регіональним фондом ДСФУ
«Державний фонд сприянню молодіжному
житловому будівництву».

Відповідно до п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3
Закону України «Про податок на додану
вартість», об'єктом оподаткування є
операції платників податку з поставки
товарів та послуг, місце надання яких
знаходиться на митній території
України, в тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору) для
погашення заборгованості
заставодавця, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу у
користування лізингоотримувачу
(орендарю).

В Акті перевірки зазначено, що датою
виникнення податкових зобов'язань з
поставки товарів (робіт, послуг),
відповідно до п.п. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: або дата
зарахування коштів від покупця
(замовника) на банківський рахунок
платника податку, як оплата товарів
(робіт, послуг), що підлягають поставці,
а у разі поставки товарів (робіт,
послуг) за готівкові грошові кошти -
дата їх оприбуткування в касі платника
податку, а при відсутності такої - дата
інкасації готівкових коштів у
банківській установі, що обслуговує
платника податку; або дата
відвантаження товарів, а для робіт
(послуг) - дата оформлення документа, що
засвідчує факт виконання робіт (послуг)
платником податку.

Відповідно до п.п. 7.3.7 п. 7.3 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» датою виникнення податкових
зобов'язань виконавця з контрактів,
визначених довгостроковими відповідно
до Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», є дата
збільшення валового доходу виконавця
довгострокового контракту.

Позивачем самостійно обрано особливий
порядок оподаткування податком на
прибуток підприємств, встановлений п.
7.10 ст. 7 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
яким передбачено, що платник податку
може вибрати особливий порядок
оподаткування результатів діяльності,
що здійснюється за довгостроковим
договором (контрактом).

Під терміном «довгостроковий договір
(контракт)» слід розуміти будь-який
договір на виготовлення, будівництво,
установку або монтаж матеріальних
цінностей, що входитимуть до складу
основних фондів замовника або
складових частин таких основних
фондів, а також на створення
нематеріальних активів, пов'язаних з
таким виготовленням, будівництвом,
установкою або монтажем (послуг типу
«інжиніринг», науково-дослідних і
дослідно-конструкторських робіт та
розробок), за умови, якщо такий контракт
не планується завершити раніше, ніж
через 9 місяців з моменту здійснення
перших витрат або отримання авансу
(передоплати).

Суд зазначає, що правомірність
віднесення укладених позивачем
договорів до довгострокових
встановлено постановою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 08.12.2011р. по
справі № 2а-6158/09/0870, яка вступила в
законну силу, та не підлягає доведенню
з огляду на приписи Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до пп. 7.10.9 п. 7.10 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», після завершення
довгострокового договору (контракту)
виконавець здійснює перерахунок сум
податкових зобов'язань, попередньо
визначених ним за наслідками кожного
податкового періоду протягом строку
виконання такого довгострокового
договору (контракту), визначаючи
фактичний коефіцієнт виконання
довгострокового договору (контакту) як
співвідношення витрат відповідних
попередніх звітних періодів до
фактичних загальних витрат, понесених
(нарахованих) виконавцем при виконанні
довгострокового договору (контракту),
та доход таких періодів як добуток
кінцевої договірної ціни об'єкта
довгострокового договору (контракту)
на фактичний коефіцієнт виконання
довгострокового договору (контракту).

У разі коли за наслідками перерахунку
виявляється, що платник податку
завищив або занизив суму податкових
зобов'язань, розраховану за наслідками
будь-якого попереднього податкового
періоду протягом виконання
довгострокового договору (контракту),
зазначене завищення або заниження
враховується відповідно у зменшенні
або збільшенні валового доходу такого
платника податку в податковому періоді
завершення довгострокового договору
(контракту) із застосуванням до суми
визначеної різниці процента, що
дорівнює 120 відсоткам ставки
Національного банку України, що діяла
на момент здійснення такого
перерахунку, за строк дії такої
переплати чи недоплати. При цьому,
відлік строку позовної давності
починається з податкового періоду, в
якому завершується довгостроковий
договір (контракт).

Відповідно до Договору №46-А від 10.01.2007
та Договору доручення №63 віл 30.05.2007,
плановий термін введення об'єкта в
експлуатацію III квартал 2008 року. При
цьому, дані договори набирають
чинності з моменту його підписання
сторонами і діють до виконання
Сторонами своїх зобов'язань за ними.
Виконання сторонами зобов'язань за
цими Договорами є підписання акту
вводу об'єкту в експлуатацію.

Відповідно до розпорядження голови
Василівської районної державної
адміністрації Запорізької області №803,
акт державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкту «Реконструкція 4-х
поверхового гуртожитку готельного
типу під житловий будинок» за адресою:
Запорізька область, Василівський
район, м. Дніпрорудне, вул. Шахтарська, 6,
було затверджено 19.11.2008 (IV квартал 2008
року).

Отже, реконструкція гуртожитку під
житловий будинок №6 по вул. Шахтарська
м. Дніпрорудне здійснювалася позивачем
на підставі довгострокових договорів.

Таким чином, положення пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» позивачем порушено не було,
оскільки чинне законодавство
встановлює інші правила визначення
дати виникнення податкових зобов'язань
з податку на додану вартість, ніж
передбачені вищевказаною нормою, за
умови обрання платником податку
спеціального порядку оподаткування
податком на прибуток операцій за
довгостроковими договорами, що і було
зроблено позивачем.

Отже, позивачем не порушені норми
застосування особливого порядку
оподаткування, визначеного пп. 7.10 ст. 7
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» (ненадання
звітності) оскільки на час завершення
перевірки, не настали строки надання
звітності з податку на додану вартість
по довгостроковим договорам,
відповідач не міг перевірити
правильність визначення оціночного
коефіцієнту виконання довгострокових
договорів.

З наведених підстав позивачем
правомірно податкові зобов'язання по
податку на додану вартість визначалися
відповідно до п.п. 7.3.7. п. 7.3. ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», а не п.п. 7.3.1. п. 7.3. ст. 7 цього
Закону.

Крім того, судом встановлено, що
рішеннями суду, що набрали законної
сили, по справах №2а-6158/09/0870 та
№2а-6159/09/0870 було визнано протиправними
та скасовано податкові
повідомлення-рішення від 07.04.2009
№001182302/0, в частині нарахування 201391,00
грн. податку на прибуток та 117445,50 грн.
штрафних (фінансових) санкцій, та
податкове повідомлення-рішення від
07.04.2009 №/0.

З наведених вище підстав, суд доходить
висновку про обґрунтованість
заявлених позивачем вимог щодо
протиправності оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення та
необхідність його скасування.

За приписами ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Доданою до матеріалів справи
квитанцією №72 від 07.12.2009 документально
підтверджується факт сплати позивачем
судового збору в сумі 3,40 грн.

Відтак, ця сума підлягає присудженню на
користь позивача з Державного бюджету
України.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 158-163 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Александрівська будівельна
корпорація» до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області про
скасування податкового повідомлення
рішення від 20.08.2009 №/2 -
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
20.08.2009 №/2, яким Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Александрівська будівельна
корпорація» визначено суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість у розмірі 115520,00 грн., в тому
числі за основним платежем - 82151,00 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями -
33369,00 грн.

Присудити з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Александрівська
будівельна корпорація» (, місцезнаходження: 69002, м.
Запоріжжя, вул. Крива бухта, 2) суму
судового збору у розмірі 3,40 грн. (три
гривні 40 коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль