Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" листопада 2014 р. м. Київ
К/800/63031/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Олексієнко М.М., Юрченко
В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.12.2013р. у
справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України у м. Буча
Київської області про скасування вимог
та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом про визнання
протиправною та скасування вимог
управління Пенсійного фонду України у
м. Буча Київської області №51 від
19.03.2013р. та №48 від 05.06.2013р. та
зобов'язання припинити здійснення
нарахування єдиного соціального
внеску, як особі, що перебуває на пенсії
за віком, пенсійний вік якої було
зменшено, та яка обрала спрощену
систему оподаткування.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 11.09.2013р.
позов задоволено частково. Визнано
протиправними та скасовано вимоги
управління Пенсійного фонду України у
м. Буча Київської області №51 від
19.03.2013р. та №48 від 05.06.2013р. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.12.2013р.
рішення суду першої інстанції
скасовано. В задоволенні позову
відмовлено.

З таким рішенням суду апеляційної
інстанції не погодилась позивач,
подала касаційну скаргу, в якій
посилається на порушення апеляційним
судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.
Просить скасувати постановлене
апеляційним судом рішення та залишити
в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача по справі та
перевіривши матеріали справи колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних мотивів та
передбачених законом підстав.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
платниками єдиного внеску є, зокрема,
фізичні особи-підприємці, в тому числі
ті, що обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Згідно з частиною 4 статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» особи,
зазначені у пункті 4 частини 1 цієї
статті, які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до статті 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Так, судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що з 2009 року
позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України у
м. Буча Київської області і отримує
пенсію за віком. призначену на
пільгових умовах зі зниженням
пенсійного віку відповідно до статті 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

19.03.2013р. та 05.06.2013р. управлінням
Пенсійного фонду України у м. Буча
Київської області сформовані та
направлені позивачу вимоги про сплату
боргу №Ф-51 на суму 4572,42 грн та №Ф-48 на
суму 1194,03 грн відповідно.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції, виходив з того, що
оскільки на час виникнення спірних
правовідносин позивач є пенсіонером за
віком та фізичною особою-підприємцем,
яка обрала спрощену систему
оподаткування, вона звільнена від
сплати єдиного внеску згідно частини 4
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову, апеляційний суд виходив з того,
що особи, яким призначена пенсія за
віком відповідно до статті 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
не є пенсіонерами за віком у розумінні
пункту 4 частини 1 статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», оскільки
наявність у особи пенсійного
посвідчення підтверджує лише право на
одержання пенсії та факт її
призначення, а не статус пенсіонера за
віком, а тому ці особи є платниками
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та не
звільняються від його сплати.

Поряд з тим, апеляційним судом не
враховано, що положенням пункту 4
частини 1 статті 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» не містить
застережень щодо її незастосування до
осіб, яким пенсію за віком призначено
на пільгових умовах на підставі статті
55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», беручи до уваги те, що
матеріали справи не містять доказів
того, що позивач у відповідності до
статті 12 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» уклала з Пенсійним фондом
договір про добровільну участь у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про задоволення
позову.

Аналогічна правова позиція викладена
у постанові Верховного Суду України
від 15 квітня 2014 року №21-25а14.

Відповідно до статті 226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
апеляційної інстанції підлягає
скасуванню, а рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване помилково -
залишенню в силі.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 226, 230, 231,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.12.2013р. у
даній справі скасувати, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 11.09.2013р.
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
М.М. Олексієнко

В.В. Юрченко