Справа № 809/3717/14
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"17" грудня 2014 р.
Справа № 809/3717/14

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного
адміністративного суду Шумей М.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом заступника Коломийського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави - в особі управління Пенсійного
фонду України в м.Коломиї та
Коломийському районі до Товариства з
додатковою відповідальністю
«Коломийський ДОЗ» про стягнення
заборгованості в сумі 43 455,49 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Заступник Коломийського міжрайонного
прокурора в інтересах держави - в особі
управління Пенсійного фонду України в
м.Коломиї та Коломийському районі
звернувся в суд в порядку ст.60 КАС
України, 36-1 Закону України «Про
прокуратуру» з адміністративним
позовом до Товариства з додатковою
відповідальністю «Коломийський ДОЗ»
про стягнення заборгованості в сумі 43
455,49 грн..

Підставою представництва в суді
інтересів держави є наявність порушень
або загрози порушень інтересів
держави.

Позовні вимоги мотивовано тим, що в
порушення вимог Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» ТДВ «Коломийський ДОЗ»
систематично не відшкодовуються
пенсії, призначені на пільгових умовах
за Списком №1 та Списком №2.

Прокурор в судове засідання не
з'явився, хоча про дату, час та місце
проведення судового засідання
повідомлявся належним чином, на адресу
суду надіслано клопотання про розгляд
справи без його участі, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, хоча про дату,
час та місце проведення судового
засідання повідомлявся належним чином.
Причини неявки суду невідомі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча про дату,
час та місце проведення судового
засідання повідомлялось належним
чином. Причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин суд вважає за можливе
здійснити подальший розгляд та
вирішення даної справи за відсутності
сторін у порядку письмового
провадження, на підставі наявних
матеріалів справи.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши
наявні та подані докази, суд прийшов до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог, тому позов підлягає до
задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що ТДВ
«Коломийський ДОЗ» зареєстроване як
платник збору на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та взяте
на облік в управлінні Пенсійного фонду
України в м.Коломиї та Коломийському
районі.

«Порядок застосування Списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах» регулює
застосування Списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах відповідно
до статті 13 та статті 100 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно п.3 «Порядку застосування
Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах»
при визначенні права на пенсію за віком
на пільгових умовах застосовуються
Списки, що чинні на період роботи особи.
До пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати
їх внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці

за час виконання роботи до 21.08.92 р. та за
результатами проведення атестації
робочих місць за умовами праці після
21.08.92 р..

Пунктом 4.5. вищезазначеного Порядку
передбачено, якщо ж атестація з 21.08.92
не проводилася чи за результатами
атестації, вперше проведеної після
21.08.97, право не підтвердилось, до
пільгового стажу зараховується лише
період роботи із шкідливими умовами
праці на даному підприємстві, в
установі чи організації до 21.08.92
включно, тобто до набуття чинності
Порядком проведення атестації робочих
місць.

Виходячи з наведеного, в разі, якщо
особа працювала на пільгових роботах
як до 01.01.1992 р. так і після цієї дати
пенсії їй призначаються за нормами ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», відшкодування на
виплату і доставку таких пенсій,
здійснюється теж відповідно до цієї
статті.

Закон України «Про пенсійне
забезпечення» відповідно до
Конституції України гарантує всім
непрацездатним громадянам України
право на матеріальне забезпечення за
рахунок суспільних фондів споживання
шляхом надання трудових і соціальних
пенсій.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про пенсійне
забезпечення» застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими
умовами праці за Списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і

показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, які мали
право на пенсію за віком на пільгових
умовах, здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні
та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди пенсії
призначаються за нормами Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" за
умови досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення».

Закон України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
визначає порядок справляння та
використання збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Пунктом 1 ст.2 вказаного Закону
визначено, що об'єктом оподаткування
для платників збору, визначених
пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, -
фактичні витрати на оплату праці
працівників, які включають витрати на
виплату основної і додаткової
заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
розроблений відповідно до
Конституції України та Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій,
надання соціальних послуг з коштів
Пенсійного фонду, що формуються за
рахунок страхових внесків
роботодавців, бюджетних та інших
джерел, передбачених цим Законом, а
також регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Інструкція «Про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України» визначає процедуру стягнення
заборгованості зі сплати внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій та інших
платежів до бюджету Пенсійного фонду
України, нарахування і сплати
фінансових санкцій та пені, а також
відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Згідно ч.2 Прикінцевих положень ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та п.6 Інструкції «Про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України»
підприємства зобов'язані
відшкодовувати витрати органу
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до пп. «б»-«з» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах особам, що здобули
стаж, який дає право на даний вид пенсії
на цьому підприємстві.

Відповідно до 6.7 Інструкція «Про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України»
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в розрахунку місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Пунктом 6.4 Інструкції «Про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України» встановлено, що розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 «Прикінцевих
положень» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом десяти днів з
новопризначених (перерахованих
пенсій).

Згідно п.6.8. Інструкції «Про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України» у разі призначення пенсій на
пільгових умовах особам, які мають
необхідний стаж роботи не за місцем
призначення цієї пенсії, орган
Пенсійного фонду за місцем призначення
пенсії надсилає розрахунок згідно з
додатками для зазначених підприємств,
у двох примірниках через орган
Пенсійного фонду за місцезнаходженням
цього підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Згідно довідки розрахунку по сумах
виплачених пільгових пенсій та витрат
на їх доставку, що підлягають
відшкодуванню ТДВ «Коломийський ДОЗ»
за липень, серпень, вересень 2014 року
борг становить 43 455,49 грн., з яких 78,24 грн.
за Списком № 1; 43 377,25 грн. - за Списком №
2.

Однак ТДВ «Коломийський ДОЗ» у
передбачені строки не здійснено
відшкодування сум витрат понесених
позивачем на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Оскільки підстав для звільнення
відповідача від сплати вказаних
платежів в судовому засіданні не
встановлено, вказана заборгованість в
сумі 43 455,49 грн. підлягає стягненню в
судовому порядку.

За таких обставин позовні вимоги
підлягають до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції
України, керуючись ст. ст. 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з
додатковою відповідальністю
«Коломийський ДОЗ» (78200,
Івано-Франківська обл., м.Коломия,
вул.В.Симоненка, 2 Б ) на
користь управління Пенсійного фонду
України в м.Коломиї та Коломийському
районі (78200, Івано-Франківська обл.,
м.Коломия, вул.Валова, 47а, ) заборгованість по сумах
виплачених пільгових пенсій за Списком
№ 1 та Списком №2 за липень, серпень,
вересень 2014 року в розмірі 43 455 грн.
(сорок три тисячі чотириста п'ятдесят
п'ять гривень) 49 коп..

Відповідно до ч.1 ст.185 Кодексу
адміністративного судочинства України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
постанови суду першої інстанції
повністю або частково, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства України
апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Відповідно до ч.2 ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
/підпис/ Шумей
М.В.