Справа № 826/12623/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2014 року 11:48
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді Іщука
І.О., при секретарі судового засідання
Трухан К.В., розглянув у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу
за позовом:Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1до Державної податкової
інспекції у Святошинському районі ГУ
Міндоходів у м. Києвіпровизнання
недійсними податкових
за участю представників сторін :
від позивача: ОСОБА_2
від відповідача: Гомольська Я.П.
На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 03 грудня
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено, про що повідомлено
осіб, які брали участь у розгляді
справи, з урахуванням вимог частини
другої статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Під час проголошення вступної
та резолютивної частин постанови
сторонам роз'яснено зміст судового
рішення, порядок і строк його
оскарження, а також порядок отримання
повного тексту постанови, визначеного
статтею 167 Кодексу адміністративного
судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Святошинському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві, в якому просить (з
урахуванням уточнених позовних вимог)
визнати недійсними податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва №№ та від
26.08.2011 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
Державною податковою інспекцією у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві на підставі необґрунтованих
висновків акту перевірки від 15.08.2011 р. №
1449/17-40/НОМЕР_3 щодо порушення позивачем
приписів податкового законодавства
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 26.08.2011 р. №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 136 246,25
грн. та податкове повідомлення-рішення
від 26.08.2014 р. № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб на
загальну суму 7 994,90 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі. В обґрунтування заявлених
позовних вимог зазначив, що розрахунки
податкових зобов'язань в акті
перевірки є незрозумілими, зокрема, не
можливо розрахувати суму отриманого
позивачем реального доходу. При цьому
відповідачем не вказано підстави
нарахування податкових зобов'язань.

Представник відповідача проти
позовних вимог заперечив та просив суд
відмовити в їх задоволенні в повному
обсязі. В обґрунтування заперечень на
позовні вимоги зазначив, що згідно
звіту суб'єкта малого підприємництва -
фізичної особи - платника єдиного
податку за 2008 р. від 05.01.2009 р. за № 234310,
обсяг виручки від реалізації товарів
(робіт, послуг) складає 153 487,85 грн. На
розрахунковому рахунку позивача
відображені кошти у розмірі 553 781,38 грн.,
тоді як сума у розмірі 400 293,53 грн. не
відображена та не оприбуткована в
книзі обліку доходів та витрат, яку
ведуть громадяни - суб'єкти
підприємницької діяльності протягом
календарного року.

Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до направлень на перевірку
від 29.07.2011 р. за № 2574/17-40П, від 29.07.2011 р. №
2577/17-40П, від 29.07.2011 р. № 2575/17-40П, від 29.07.2011
р. № 2576/17-40П, від 29.07.2011 р. № 2573/17-40П, від
03.08.2011 р. № 2664/17-40П та наказу про
проведення документальної планової
виїзної перевірки від 14.06.2011 р. за № 1910,
виданих ДПІ у Святошинському районі м.
Києва, проведена документальна планова
виїзна перевірка
фінансово-господарської діяльності з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 за
період з 01.01.2008 р. по 31.12.2010 р., відповідно
до затвердженого плану перевірки.

Перевіркою встановлено порушення
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1:

Указу Президента України від 28.06.1999
р.№746/99 «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» (із
змінами та доповненнями) фізична особа
- підприємець ОСОБА_1, перебуваючи на
спрощеній системі оподаткування
(свідоцтво платника єдиного податку
НОМЕР_4, терміном дії на 2008 рік) за І - IV
кв. 2008 р. (наростаючим підсумком)
отримав виручку, яка надійшла платнику
податків на розрахунковий рахунок
Київського ГРУ Приватбанку МФО 321842,
рахунок 0051 (наростаючим
підсумком) в розмірі 553781,38 грн., що
перевищує обсяг виручки, який
встановлений спеціальним
законодавством (ст. 1 Указу Президента
України від 28.06.1999р. №746/99) на 53 781,38 грн.;

- п. 4 ст. 14 Декрету Кабінету Міністрів
України від 26.12.1992р. №13-92 "Про
прибутковий податок з громадян" (із
змінами та доповненнями) та п.п «а», «в»
п. 19.1 ст. 19 Закону України від 22.05.2003р. №
889-IV "Про податок з доходів фізичних
осіб" (із змінами та доповненнями)
фізична особа - підприємець ОСОБА_1 не
подав до ДПІ у Святошинському районі м.
Києва декларацію про доходи, отримані
за IV кв. 2008 р. та не задекларував дохід в
розмірі 533 781,38 грн.;

- ст. 13 ДКМУ від 26.12.1992р. №13-92 "Про
прибутковий податок з громадян" (із
змінами та доповненнями), п.п. "а", п.19.1
ст.19 Закону України від 22.05.2003р. № 889-1V
"Про податок з доходів фізичних осіб (із
змінами та доповненнями) встановлено
неналежне ведення суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особою ОСОБА_1 обліку доходів та витрат,
а саме: заниження доходу за 2009 рік на 15
670,00 грн., у зв'язку з не зарахуванням до
суми одержаного валового доходу,
доходу отриманого за відповідний
звітний період з якого сплачено суми
податкових зобов'язань по податку на
додану вартість;

- ст. 13 розділу 4 ДКМУ від 26.12.1992р. № 13-92
"Про прибутковий податок з громадян" (із
змінами та доповненнями), п.п. "а" п. 19.1
ст. 19 Закону України від 22.05.2003р. №889-IV
"Про додаток з доходів фізичних осіб"
(із змінами та доповненнями)
встановлено неналежне ведення обліку
доходів та витрат, а саме: заниження
оподатковуваного доходу на загальну
суму 8400,90 грн., в т.ч. за 2008р. на суму 40336,03
грн. та за 2009 р. на суму 1944,45 грн.;

- вимог "Наказу ДПА від 29.09.2003 р. № 451 "Про
затвердження форми податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку
(ф. № 1ДФ) та Порядку заповнення та
подання податковими агентами
податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку" податкові розрахунки за
формою № 1ДФ за період з 01.01.2008 р. по
31.12.2008р. до ДПІ у Святошинському районі
м.Києва на СПД ФО ОСОБА_4 (РНОКГІП
НОМЕР_5) та артюру (РНОКПП 2) не
подавались;

- пп.7.3.1 п.7.3. ст.7 Закону України "Про
податок на додану вартість" від 03.04.1997 р.
№ 168/97-ВР (із змінами та доповненнями)
перевіркою встановлено заниження
податкових зобов'язань по податку на
додану вартість на суму 4516,40 грн., а
саме: за 2010р., на суму 4516,40 грн., у зв'язку
з тим, що фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 відобразив та задекларував
дохід отриманий від здійснення
підприємницької діяльності за 2010 р. на
суму 771090,00 грн. (без ПДВ), тоді як у
податкових деклараціях з податку на
додану вартість загальним підсумком
відобразив обсяг поставки без ПДВ на
суму 748 508,00 грн. Відповідно
пояснювальної записки від 08.08.2011р.
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
дебіторської та кредиторської
заборгованості на початок та на кінець
2008-2010 р. немає;

- пп.7.5.1. п.7.5. ст.7 Закону України "Про
податок на додану вартість" від 03.04.1997р.
№168/97-ВР (із змінами та доповненнями)
перевіркою достовірності
відображеного податкового кредиту
доданих до ДПІ у Святошинському р-ні м.
Києва деклараціях з податку на додану
вартість фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 за період з 01.01.2008р. по 31.12.2010 р.
встановлено завищення податкового
кредиту на загальну суму 32518,00 грн., в
т.ч.: за 2008р. на суму 32356 грн., за серпень
на 29234,00 грн., за жовтень 2008 р. на суму
3122,00; за 2009р. на загальну суму 162,00 грн. в
т.ч. за квітень 2009 р. на 162,00 грн.;

- пп.7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України від
03.04.1997 р. № 168/97-ВР «Про податок на додану
вартість» (із змінами та доповненнями),
а саме: заниження податку, що підлягає
сплаті в бюджет на загальну суму 37 034,00
грн., в т.ч.: за серпень 2008 р. на суму 29234,00
грн., за жовтень 2008р. на суму 312,00 грн. за
квітень 2009 р. на суму 162,00 грн., у зв'язку
з тим, що фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 відобразив та задекларував
дохід отриманий від здійснення
підприємницької діяльності за 2010 р. на
суму 771 090,00 грн. (без ПДВ), тоді як у
податкових деклараціях з податку на
додану вартість загальним підсумком
відобразив обсяг поставки без ПДВ на
суму 748 508,00 грн. та за грудень 2010 р. на
суму 4516,00 грн. у зв'язку з зарахуванням
до складу податкового кредиту сум
податку, дата виникнення права
платника на який не є датою отримання
податкової накладної, що засвідчує
факт придбання платником податку
товарів (робіт, послуг).

За результатами перевірки складено акт
від 15.08.2011 р. № 1449/17-40/НОМЕР_3 та винесено:

- податкове повідомлення-рішення
від 26.08.2011 р. № , яким за порушення
пп. 7.3.1 п. 7.3, пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 136 246,25
грн., в тому числі за основним платежем
в розмірі 37 034,00 грн., за штрафними
(санкціями) в розмірі 9 258,50 грн.;

- податкове повідомлення-рішення
від 26.08.2011 р. № , яким за порушення
ст. 13 розділу IV Декрету Кабінету
Міністрів України від 26.12.1992 р. № 13-92
«Про прибутковий податок з громадян»,
пп. «а» п. 19.1 ст. 19 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб на загальну суму 7 994,90
грн., в тому числі за основним платежем
в розмірі 4 994,90 грн.

За результатами подання заперечень до
акту № 1449/17-40/НОМЕР_3 від 15.08.2011 р.,
Державною податковою інспекцією у
Святошинському районі м. Києва надано
відповідь від 25.08.2011 р. № 12108/Т/17-425,
відповідно до якої, висновки акта
перевірки № 1449/17-40/НОМЕР_3 від 15.08.2011 р.
залишено без змін.

За результатами адміністративного
оскарження, Державною податковою
адміністрацією у м. Києві прийнято
рішення від 04.11.2011 р. № 1537/Т/25-214, яким
податкові повідомлення-рішення від
26.08.2011 р. № та № залишено
без змін, а скаргу - без задоволення.

За результатами повторного
адміністративного оскарження,
Державною податковою службою України
прийнято рішення від 30.11.2011 р. №
2022/Т/10-2315, яким податкові
повідомлення-рішення від 26.08.2011 р. №
та № та рішення від 04.11.2011 р.
№ 1537/Т/25-214 про розгляд первинної скарги
залишено без змін, а скаргу - без
задоволення.

Не погоджуючись з прийнятими
рішеннями, позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом про визнання їх
протиправними та скасування.

Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.

Відповідно до п. 1 Указу Президента
України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» від 3
липня 1998 року N 727/98, чинного на момент
виникнення спірних правовідносин,
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності запроваджується для таких
суб'єктів малого підприємництва
фізичних осіб, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і у трудових
відносинах з якими, включаючи членів їх
сімей, протягом року перебуває не
більше 10 осіб та обсяг виручки яких від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за рік не перевищує 500 тис.
гривень.

Виручкою від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) вважається
сума, фактично отримана суб'єктом
підприємницької діяльності на
розрахунковий рахунок або (та) в касу за
здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг).

У разі порушення вимог, установлених
статтею 1 цього Указу, платник єдиного
податку повинен перейти на загальну
систему оподаткування, обліку та
звітності, починаючи з наступного
звітного періоду (кварталу).

Суб'єкти малого підприємництва несуть
відповідальність за правильність
обчислення, своєчасність подання
розрахунків та сплати сум єдиного
податку згідно із законодавством
України (п. 5 цього Указу).

Як вбачається з матеріалів справи,
фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в
період з 01.01.2008 р. по 31.12.2008 р. працював за
спрощеною системою оподаткування,
обліку та звітності, здійснював
посередництво в торгівлі деревиною,
займався реалізацією залізних виробів.
В період з 01.01.2009 р. по 31.12.2010 р. перебував
на загальній системі оподаткування,
здійснював посередництво в торгівлі
деревиною, займався реалізацією
залізних виробів.

У відповідності до пп. «а» п. 19.1 ст. 19
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» 22 травня 2003 року N 889-IV,
чинного на момент виникнення спірних
правовідносин, платники податку
зобов'язані вести облік доходів і
витрат у обсягах, достатніх для
визначення суми загального річного
оподатковуваного доходу, у разі коли
такий платник податку зобов'язаний цим
Законом подавати декларацію або має
право на таке подання з метою
повернення надміру сплачених податків,
у тому числі при застосуванні права на
податковий кредит.

Відповідно до ст. 13 розділу ІV Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян» від 26
грудня 1992 року N 13-92, чинного на момент
виникнення спірних правовідносин,
оподаткуванню підлягають доходи
громадян, одержані протягом
календарного року від здійснення
підприємницької діяльності без
створення юридичної особи, а також інші
доходи громадян, не передбачені як
об'єкти оподаткування у розділах II та III
цього Декрету.

Оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий доход, тобто різниця
між валовим доходом (виручки у грошовій
та натуральній формі) i документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу. Якщо ці витрати не можуть бути
підтверджені документально, то вони
враховуються податковими органами при
проведенні остаточних розрахунків за
нормами, визначеними Головною
державною податковою інспекцією
України за погодженням з Міністерством
економіки України та Державним
комітетом України по сприянню малим
підприємствам та підприємництву.

Відповідно до вимог пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» від 3 квітня 1997 року N 168/97-ВР,
чинного на момент виникнення спірних
правовідносин, датою виникнення
податкових зобов'язань з поставки
товарів (робіт, послуг) вважається дата,
яка припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

або дата зарахування коштів від
покупця (замовника) на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів (робіт, послуг), що підлягають
поставці, а у разі поставки товарів
(робіт, послуг) за готівкові грошові
кошти - дата їх оприбуткування в касі
платника податку, а при відсутності
такої - дата інкасації готівкових
коштів у банківській установі, що
обслуговує платника податку;

або дата відвантаження товарів, а для
робіт (послуг) - дата оформлення
документа, що засвідчує факт виконання
робіт (послуг) платником податку.

Відповідно до пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 цього ж
Закону сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

Аналіз вищенаведених правових норм
свідчить про те, що чистий сукупний
дохід платника податку за звітний
період повинен бути документально
підтверджений витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
такого доходу.

Як вбачається зі змісту акту перевірки
від 15.08.2011 р. № 1449/17-40/НОМЕР_3, висновки
відповідача щодо порушення
відповідачем приписів податкового
законодавства зроблені з огляду на те,
що виручка від здійснення
підприємницької діяльності визначена
в звітах суб'єкта малого
підприємництва-фізичної
особи-платника єдиного податку за 2008
рік (наростаючим підсумком) не
відповідає даним, наведеним у
розрахунковому рахунку Київського ГРУ
Приватбанку МФО 321842, рахунок 0051, і
відповідно доходу, отриманому на
розрахунковий рахунок суми виручки,
отриманої за 2008 р., яка становить 553 781,38
грн. В порушення ст. 1 Указу Президента
України від 28.06.1999р. № 746/99 «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» (із змінами та
доповненнями) фізична особа -
підприємець ОСОБА_1, перебуваючи на
спрощеній системі оподаткування
(свідоцтво платника єдиного податку
НОМЕР_4, терміном дії на 2008 рік)
(наростаючим підсумком) отримав
виручку, яка надійшла платнику
податків на розрахунковий рахунок
Київського ГРУ Приватбанку, МФО 321842,
рахунок 0051 (наростаючим
підсумком), в розмірі 553 781,38 грн., що
перевищує обсяг виручки, який
встановлений спеціальним
законодавством (ст. 1 Указу Президента
України від 28.06.1999 р. № 746/99) на 53781,38 грн.
В порушення п.4 ст. 14 Декрету Кабінету
Міністрів України від 26.12.1992р. № 13-92
«Про прибутковий податок з громадян»
(із змінами та доповненнями) та п.п. «а»,
«в» п.19.1 ст. 19 Закону України від 22.05.2003 p.
№ 889-IV «Про податок з доходів фізичних
осіб» (із змінами та доповненнями)
фізична особа - підприємець ОСОБА_1 не
подав до ДПІ у Святошинському районі м.
Києва декларацію про доходи, отримані в
IV кв. 2008р. та не задекларував дохід в
розмірі 533 781,38 грн. За період з 01.01.2009 р.
по 31.12.2009 р. фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 задекларував оподатковуваний
дохід (колонка А1 у податкових
деклараціях з податку на додану
вартість) на суму 233 817,00 грн., тоді як у
декларації про доходи отримані за
період з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. від 09.02.2010р.
№ 370549 сума одержаного валового доходу
становить 220 854,00 грн., різниця у доході
становить 12 963,00 грн.

Однак, суд оцінюючі спірні
правовідносини не може погодитися з
такими висновками відповідача з огляду
на наступне.

ФОП ОСОБА_1 протягом 2008 року одержував
на свій розрахунковий рахунок НОМЕР_6 в
Київському ГРУ Приватбанку м. Києва,
МФО 321842 грошові кошти на виконання
доручень згідно з договорами комісії
на придбання товару для комітента, за
що відповідно одержував відповідну
винагороду у розмірі 15 % від суми
контракту з іноземним контрагентом
(постачальником товару). Комісійна
винагорода утримується комісіонером з
суми коштів, перерахованих комітенту
для придбання товару, після передачі
товару комітенту.

Як пояснив в судовому засіданні
позивач, загальна сума, одержана
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 на
розрахунковий рахунок в 2008 році на
виконання договорів комісії (для
придбання комісіонером товару для
комітента) складає 225 523,43 грн. Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 за грошові
кошти, надані йому комітентами, було
придбано у іноземного постачальника
для комітентів товар (труби сталеві,
кулі з нержавіючої сталі) на загальну
суму 187048,80 грн., яка складається з
витрат на придбання товару і
підтверджена належно оформленими
первинними документами.

Так, між фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1 та комітентами складені та
підписані акти про нарахування
комітентами комісійну винагороди для
комісіонера:

акт № 1 від 29.08.2008 р. на суму 6146,52 грн. -
комісійна винагорода від СПД ФО ОСОБА_5;

акт № 1 від 29.08.2008 р. на суму 18091,97 грн. -
комісійна винагорода від ПП
«Златосвет»;

- акт № 1 від 29.08.2008 р. на суму 3818,83
грн. - комісійна винагорода від СПД ФО
ОСОБА_5;

Всього на суму 28 057,32 грн., що складає 15%
від суми контракту з іноземним
контрагентом (постачальником товару).
Тобто, в 2008 році фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 одержав від
комітентів кошти в сумі 225 523,43 грн. на
придбання товару для комітента. Було
витрачено комісіонером кошти на
придбання товару в сумі 187048,80 грн.,
утримана комісійна винагорода - в сумі
28057,32 грн. Всього на суму 215 206,12 грн. Отже,
різниця підлягає поверненню комітенту.

Відповідно до Цивільного кодексу
(стаття 1011) за договором комісії одна
сторона (комісіонер - особа, яка вчиняє
угоди або інші юридичні дії від свого
імені, але за рахунок комітента)
зобов'язана за дорученням другої
сторони (комітента) за плату вчинити
один або кілька правочинів. Договір
комісії (посередницький договір)
належить до договорів про надання
нематеріальних посередницьких послуг.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що грошові кошти в сумі 225
523,43 грн., одержані фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 на свій
розрахунковий рахунок від комітентів,
не підлягають включенню до складу
виручки від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) підприємця в 2008
p., оскільки останні одержані
підприємцем на свій розрахунковий
рахунок по договору комісії на
придбання товару (на виконання
комісіонером доручення з придбання
товару для комітента).

Вище зазначені договори комісії №
20/1/2008 від 20.05.2008р. з СПД ФО ОСОБА_4, №20/2/2008
від 20.05.2008р. з СПД ФО ОСОБА_5, № 20/3/2008 від
20.05.2008р. з ПП «Златосвет» є договорами
комісії на придбання товару для
комітента, а не договорами комісії на
продаж продукції (як зазначено в листі
ДПА України від 19.02.2010р. № 1653/6/31-4018 «Щодо
оподаткування єдиним податком
суб'єктів малого підприємництва -
фізичних осіб та юридичних осіб, які
здійснюють комісійну торгівлю»), і
відповідно у фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 відсутня виручка від
продажу товару комітента іншим
покупцям, тому кошти в сумі 225 523,43 грн.
не є виручкою від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) і не підлягають
включенню до складу виручки від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) підприємця за 2008 р.

Слід зауважити, що в акті перевірки не
зазначено, на підставі яких саме
документів податковим органом
розрахований обсяг виручки в сумі 553
781,38 грн., з яких сум продажу він
складається.

В судовому засіданні відповідачем не
заперечувався той факт, що під час
перевірки не досліджувалися
господарські операції позивача
відповідно до укладених договорів
комісії, та відповідно не були
враховані під час перевірки.

Таким чином, висновок контролюючого
органу про те, що позивач, перебуваючи
на спрощеній системі оподаткування
отримав виручку, яка надійшла платнику
податків на його розрахунковий рахунок
наростаючим підсумком в розмірі 553 781,38
грн., що перевищує обсяг виручки, який
встановлений спеціальним
законодавством на 53781,38 грн. є
безпідставним.

Отже, враховуючи вищенаведене та те, що
із зроблених в акті перевірки
розрахунків не можливо встановити суму
сукупного оподаткованого доходу
отриманого ФОП ОСОБА_1 за перевіряємий
період, суд дійшов висновку про
протиправність винесених податкових
повідомлень-рішень від 26.08.2011 р. №
та № , а відтак останні підлягають
скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене у
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов висновку про наявність підстав
для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 69- 71, 94, 160-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві №
та № від 26.08.2011 р.

3. Судові витрати в сумі 288,49 грн.
присудити на користь ФОП ОСОБА_1 за
рахунок Державного бюджету України.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її отримання особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О. Іщук

Повний текст постанови виготовлено
08.12.2014 р.