Справа № 820/4/14
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року м. Київ
К/800/45065/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Швеця В.В.,

Малиніна В.В.,

Ситникова
О.Ф.,

провівши в порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до
Красноградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про визнання незаконною та
скасування вимоги,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 29 липня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4 пред'явила в суді
позов до Красноградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області (далі -
Красноградська ОДПІ), в якому просила
визнати протиправною та скасувати
вимогу про сплату боргу № Ф-40-У від 8
листопада 2013 року в розмірі 4 010,30
гривень.

В обґрунтування позову зазначила, що є
фізичною особою - підприємцем та
перебуває на спрощеній системі
оподаткування, у зв'язку з чим на
підставі статті 6 Указу Президента
України від 3 липня 1998 року № 727/98 «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» (далі - Указ № 727/98)
звільнена від сплати єдиного внеску.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 10
квітня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4
задоволено. Визнано протиправною та
скасовано вимогу Красноградської ОДПІ
№ Ф-40-У від 8 листопада 2013 року
про сплату боргу в розмірі 4 010,30
гривень.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 29
липня 2014 року постанову суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нову,
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

В обґрунтування касаційної скарги
ОСОБА_4 посилається на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
ухваленої ним постанови та залишення в
силі постанови суду першої інстанції,
скасованої помилково.

Управління ПФУ своїм правом, як сторони
у справі, не скористалося та заперечень
на касаційну скаргу не подало.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з огляду на
таке.

Судами встановлено, що згідно листа
Управління Пенсійного фонду України в
Кегичівському районі від 22 листопада
2013 року № 1878/03-15 фізичною
особою-підприємецем ОСОБА_4 не подано
річну звітність та не сплачено єдиний
соціальний внесок за 2011 рік.

Станом на 1 жовтня 2013 року вимога по
сплаті боргу виставлена не була, що
підтверджується актом звірки по
виставленим вимогам по єдиним
соціальним внесками між Кегичівським
відділенням Красноградської ОДПІ та
Управлінням Пенсійного фонду України в
Кегичівському районі.

8 листопада 2013 року Красноградською
ОДПІ сформовано та направлено позивачу
вимогу про сплату боргу № Ф-40-У в
розмірі 4 010,30 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, виходив з того, що
ОСОБА_4 є платником єдиного податку, а
тому на підставі статті 6 Указу
Президента № 727/98 від 3 липня 1998 року
вона звільнена від сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, оскільки
сплачувала його у складі єдиного
податку, і у відповідача не було
правових підстав для прийняття спірної
вимоги про сплату боргу.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про обґрунтованість
вимоги Красноградської ОДПІ № Ф-40-У від
8 листопада 2013 року про сплату
боргу в розмірі 4 010,30 гривень, оскільки
в 2011 році позивач була платником
фіксованого податку, а тому зобов'язана
була сплачувати єдиний внесок.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком апеляційного суду, вважає
його правильним та обґрунтованим.

Умови та порядок сплати єдиного внеску
встановлено Законом України від 8 липня
2010 року № 2464-VI «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» (далі -
Закон № 2464-VI).

Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону
№ 2464-VI передбачено, що платниками
єдиного внеску є роботодавці фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Відповідно до положень частини другої
статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного
внеску зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок; подавати звітність до
територіального органу Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом за
погодженням з відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
статистики.

Згідно з пунктом 2 розділу VIII
Прикінцевих та перехідних положень
Закону № 2464-VI встановлено, що з дня
набрання чинності цим Законом суб'єкти
підприємницької діяльності, які обрали
спрощену систему оподаткування
відповідно до Указу Президента України
від 3 липня 1998 року 727/98 «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва», розділу IV Декрету
Кабінету Міністрів України від 26
грудня 1992 року N 13-92 «Про прибутковий
податок з громадян» нараховують,
обчислюють та сплачують єдиний внесок
відповідно до цього Закону.

За перевіркою матеріалів справи,
фізична особа-підприємець ОСОБА_4
зареєстрована та знаходиться на обліку
як платник податків з 29 листопада 2006
року за № 411.

Згідно довідки Кегичівського
відділення Красноградської ОДПІ від
22 липня 2014 року № 761/10/20-15-40-36 ОСОБА_4
в 2011 році сплачувала фіксований
податок на доходи фізичних осіб від
зайняття підприємницькою діяльністю.

14 січня 2012 року ОСОБА_4 звернулася до
Кегичівського відділення
Красноградської ОДПІ із заявою про
застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності та
стала платником єдиного податку про що
30 травня 2012 року отримала відповідне
свідоцтво.

За таких обставин, апеляційний суд,
правильно встановив обставини справи,
дав належну оцінку зібраним по справі
доказам та прийняв правильне і
обґрунтоване рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, оскільки
позивач в 2011 році сплачувала
фіксований податок на доходи фізичних
осіб від зайняття підприємницькою
діяльністю та не була звільнена від
сплати єдиного внеску, а тому дійшов
правильного висновку про
обґрунтованість вимоги про сплату
боргу № Ф-40-У від 8 листопада 2013 року в
розмірі 4 010,30 гривень.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційний
суд всебічно і повно встановив всі
фактичні обставини справи та правильно
застосував норми матеріального права,
що регулюють спірні відносини, а тому
ухвалене ним судове рішення,
відповідно до частини першої статті 224
КАС України, підлягає залишенню в силі.

Керуючись статтями 222, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 29 липня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам та оскарженню не підлягає.

Судді
В.В.Швець

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников