Справа № 804/15739/14
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В. при
секретаріНовченко Є.Ю. за участю:
представника позивача представника
відповідача ОСОБА_3 Кравченко В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_5 до
Начальника квартирно-експлуатаційного
відділу міністерства оборони України
м.Дніпропетровська про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити дії, -
ОСОБА_5 звернулась до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Начальника квартирно-експлуатаційного
відділу міністерства оборони України
м.Дніпропетровська, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність
начальника квартирно-експлуатаційного
відділу міністерства оборони України
м.Дніпропетровська, яка виразилась в не
розгляді зави №2101/36-Ш від 21.08.2014 ОСОБА_5
по суті в порядку, передбаченому
Законом України «Про приватизацію
державного житлового фонду», та вжити
заходів, передбачених цим Законом;
- зобов'язати Начальника
квартирно-експлуатаційного відділу
міністерства оборони України
м.Дніпропетровська розглянути заяву
ОСОБА_5 в порядку, передбаченому
Законом України «Про приватизацію
державного житлового фонду», та видати
розпорядження щодо приватизації
квартири, яку позивач займає на
підставі ордеру №52 від 16.04.2004 року.
В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що позивач на підставі
Конституції України та Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» звернулась до
Начальника квартирно-експлуатаційного
відділу міністерства оборони України
м.Дніпропетровська із заявою про
приватизацію однокімнатної квартири, в
якій вона проживає, проте листом
відповідач безпідставно відмовив у
приватизації квартири. При цьому заява
у відповідності до Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» відповідачем не розглядалась.
У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити у повному
Відповідач позов не визнав, надав до
суду заперечення, які залучені до
матеріалів справи. Представник
відповідача просив відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на правомірність дій
Начальника квартирно-експлуатаційного
відділу міністерства оборони України
м.Дніпропетровська при відмові
приватизації квартири позивача.
Заслухавши пояснення, розглянувши
наявні документи і матеріали, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, об'єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_5 проживає в квартирі за адресою:
АДРЕСА_1. Вселення позивача у дану
квартиру відбулось на підставі ордеру
№52 від 16.04.2004 року, виданого
Гвардійською КЕЧ району.
На виконання Директиви Міністерства
оборони України від 01.07.2013 року №Д322/1/02
Гвардійська КЕЧ району розформована
30.12.2013 року. Наказом Начальника
Південно-Східного територіального
квартирно-експлуатаційного управління
від 09.08.2013 року №93 правонаступником
квартирно-експлуатаційної частини
квартирно-експлуатаційний відділ
21 серпня 2014 року позивач звернулась з
заявою №2101/36-Ш до Начальника
квартирно-експлуатаційного відділу
міністерства оборони України
м.Дніпропетровська щодо приватизації
однокімнатної квартири АДРЕСА_1, в якій
вона прописана та мешкає.
26.08.2014 року відповідачем надано
відповідь №2362, в якій зазначено, що
військове містечко, в якому мешкає
позивач, включено до числа закритих,
які не підпадають під приватизацію
житлового фонду, у зв'язку з чим питання
про передачу в приватну власність
указаної позивачем квартири не
Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
Відповідно до пункту 1 статті 2 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» від 19.06.1992 року №2482-XXII
(надалі - Закон України від 19.06.1992 року
№2482-XXII) до об'єктів приватизації
належать квартири багатоквартирних
будинків, одноквартирні будинки,
житлові приміщення у гуртожитках
(житлові кімнати, житлові блоки
(секції), кімнати у квартирах та
одноквартирних будинках, де мешкають
два і більше наймачів (далі - квартири
(будинки), які використовуються
громадянами на умовах найму.
Згідно пункту 2 статті 2 Закону України
від 19.06.1992 року №2482-XXII не підлягають
приватизації: квартири-музеї; квартири
(будинки), житлові приміщення у
гуртожитках, розташовані на територіях
закритих військових поселень,
підприємств, установ та організацій,
природних та біосферних заповідників,
національних парків, ботанічних садів,
дендрологічних, зоологічних,
регіональних ландшафтних парків,
парків-пам'яток садово-паркового
мистецтва, історико-культурних
заповідників, музеїв; квартири
(будинки), житлові приміщення у
гуртожитках, що перебувають в
аварійному стані (в яких неможливо
забезпечити безпечне проживання
людей); квартири (кімнати, будинки),
віднесені у встановленому порядку до
числа службових, а також квартири
(будинки), житлові приміщення у
гуртожитках, розташовані в зоні
безумовного (обов'язкового) відселення,
забрудненій внаслідок аварії на
Статтею 3 Закону України від 19.06.1992 року
№2482-XXII передбачено, що приватизація
здійснюється шляхом безоплатної
передачі громадянам квартир (будинків),
житлових приміщень у гуртожитках з
розрахунку санітарної норми 21
квадратний метр загальної площі на
наймача і кожного члена його сім'ї та
додатково 10 квадратних метрів на сім'ю.
В силу положень пункту 5 статті 5 Закону
України від 19.06.1992 року №2482-XXII кожний
громадянин України має право
приватизувати займане ним житло
безоплатно в межах номінальної
вартості житлового чеку або з
частковою доплатою один раз.
З листа-відповіді Начальника
квартирно-експлуатаційного відділу
міністерства оборони України
м.Дніпропетровська від 26.08.2014 року №2362
вбачається, що відповідач зазначає про
закритість військового містечка, в
якому мешкає позивач, що не підпадає
під приватизацію житлового фонду.
Згідно пункту 1.2 Положення про
квартирно-експлуатаційного
забезпечення Збройних сил України,
затвердженого Наказом Міністра
оборони Украйни №215 від 21.04.2011 року, та
Положення про організацію
квартирно-експлуатаційного
забезпечення Збройних Сил України,
затвердженого Наказом Міністерства
оборони України 03.07.2013 року №448 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 13 вересня 2013 року за
майновий комплекс будівель, споруд,
іншого нерухомого військового майна
разом з казарменим фондом, житловим
соціально-культурного призначення,
комунальними спорудами та інженерними
мережами, які використовуються для
його обслуговування, розміщений на
відокремленій земельній ділянці, яка
належить до категорії земель оборони;
територія військового містечка -
частина земельної ділянки з
установленими межами, на якій
розміщуються фонди військового
містечка, що використовується для
розквартирування військових частин та
розміщення військовослужбовців і
працівників ЗС України.
При цьому у вказаних
нормативно-правових актів відсутнє
поняття закрите військове містечко та
коло осіб, які мають право
затверджувати перелік закритих
військових містечок.
Наказом Міністра оборони України №569
від 15.09.2011 року «Про безоплатну
передачу військового майна в
комунальну власність територіальних
громад» у Додатку №1 затверджено
Перелік військового майна (військове
містечко №4, №1), що безоплатно
передається в комунальну власність
територіальної громади с. Гвардійське
Новомосковського району
Дніпропетровської області.
Водночас начальником Генерального
штабу Головнокомандувачем Збройних
Сил України генерал-полковником Замана
В.М. 19.08.2013 року був затверджений
перелік закритих військових містечок,
які мають у своєму складі житловий
фонд. В даний перелік ввійшло, зокрема,
смт. Гвардійське. Також, у примітках до
цього переліку вказано, що житловий
фонд зазначених військових містечок не
підлягає передачі органам місцевого
самоврядування та приватизації.
квартирно-експлуатаційного управління
Збройних сил України №303/22/1/850 від 05.09.2013
року військове містечко смт.
Гвардійське залишено в Переліку
закритих військових містечок, які
мають у своєму складі житловий фонд.
Суд зазначає, що викладені положення
суперечать Наказу Міністра оборони
України №569 від 15.09.2011 року «Про
безоплатну передачу військового майна
в комунальну власність територіальних
громад», а тому Наказ Міністра оборони
України №569 від 15.09.2011 року, як
нормативний акт, що має вищу юридичну
силу, є належним доказом відкритості
військового містечка.
У відповідності до статті 1 Закону
України «Про правовий режим майна у
Збройних Силах України» військове
майно - це державне майно, а тому
житловий фонд у військовому містечку
підпадає під дію Закону України від
19.06.1992 року №2482-XXII.
Згідно приписів статті 8 Закону України
від 19.06.1992 року №2482-XXII приватизація
державного житлового фонду
здійснюється уповноваженими на це
органами, створеними місцевою
державною адміністрацією, та органами
місцевого самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінні
яких знаходиться державний житловий
фонд. Передача квартир (будинків) у
власність громадян здійснюється на
підставі рішень відповідних органів
приватизації, що приймаються не
пізніше місяця з дня одержання заяви
громадянина. Органи приватизації,
органи місцевого самоврядування не
мають права відмовити мешканцям
квартир (будинків), житлових приміщень
у гуртожитках у приватизації займаного
ними житла, крім випадків, передбачених
Наказом Міністра оборони України №569
від 15.09.2011 року «Про безоплатну
передачу військового майна в
комунальну власність територіальних
громад» зобов'язано Головне КЕУ
Збройних сил України організувати
безоплатне вилучення з балансу
Гвардійської КЕЧ району військового
майна та його безоплатну передачу в
комунальну власність територіальних
громад згідно з Переліком військового
майна, що безоплатно передається в
комунальну власність територіальної
громади селища Гвардійське
Новомосковського району
Дніпропетровської області (додаток 1 до
наказу), Переліком військового майна,
що безоплатно передається в комунальну
власність територіальної громади
селища Черкаське Новомосковського
району Дніпропетровської області
(додаток 1 до наказу), Переліком
військового майна, що безоплатно
передається в спільну власність
Новомосковської районної ради
Дніпропетровської області (додаток 3 до
Так, згідно Додатку №1 до Наказу
Міністра оборони України №569 від 15.09.2011
року затверджено Перелік військового
майна (військове містечко №4, №1), що
безоплатно передається в комунальну
власність територіальної громади
с.Гвардійське Новомосковського району
Дніпропетровської області.
Суд звертає увагу, що Накази
Міністерства оборони України, прийняті
в межах його повноважень, обов'язкові
для виконання центральними органами
виконавчої влади, їх територіальними
органами та місцевими державними
адміністраціями, органами влади
Автономної Республіки Крим, органами
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами та
організаціями всіх форм власності і
З огляду на викладене, Наказ Міністра
оборони України №569 від 15.09.2011 року є
обов'язковим для виконання КЕВ
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що відповідачем на
звернення позивача було надано лист
від 26.08.2014 року №2362, який не містить
рішення у розумінні статті 8 Закону
України від 19.06.1992 року №2482-XXII, а саме: у
ньому не зазначено ні про прийняття
рішення про приватизацію квартири, ні
про відмову у приватизації квартири, у
зв'язку з чим суд приходить про
допущення бездіяльності Начальником
квартирно-експлуатаційного відділу
міністерства оборони України
м.Дніпропетровська щодо не розгляду по
суті заяви ОСОБА_5 №2101/36-Ш від 21.08.2014
року про передачу у приватну власність
однокімнатної квартири.

Оскільки такою бездіяльністю було
порушено права та інтереси позивача, то
відновити їх можливо лише шляхом
зобов'язання Начальника
квартирно-експлуатаційного відділу
міністерства оборони України
м.Дніпропетровська розглянути та
прийняти рішення по суті заяви ОСОБА_5
про передачу в приватну власність
однокімнатної квартири.

При цьому суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог в частині
зобов'язання відповідача видати
розпорядження щодо приватизації
квартири, яку займає позивач на
підставі ордеру №52 від 16.04.2004 року, з
огляду на те, що питання вжиття заходів
щодо приватизації квартири має
розглядати орган приватизації при
прийнятті рішення за заявою позивача,
яким у спірних правовідносинах є
Квартирно-експлуатаційний відділ
м.Дніпропетровська.

Таким чином, позовні вимоги
передбачають втручання в діяльність
суб'єкта владних повноважень, який
уповноважений приймати відповідні
рішення, що є підставою для відмови у їх
задоволенні.

Частиною першою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
закріплено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Із заявлених позовних вимог,
системного аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи
позивача підлягають частковому
задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд керується вимогами
частини 3 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якими, якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_5 до
Начальника квартирно-експлуатаційного
відділу міністерства оборони України
м.Дніпропетровська про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити дії - задовольнити
частково.

Визнати противоправною бездіяльність
Начальника квартирно-експлуатаційного
відділу міністерства оборони України
м.Дніпропетровська, яка виразилась в не
розгляді по суті заяви ОСОБА_5 №2101/36-Ш
від 21.08.2014 про передачу у приватну
власність однокімнатної квартири, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в
порядку, передбаченому Законом України
«Про приватизацію державного
житлового фонду».

Зобов'язати Начальника
квартирно-експлуатаційного відділу
міністерства оборони України
м.Дніпропетровська розглянути та
прийняти рішення по суті заяви ОСОБА_5
про передачу в приватну власність
однокімнатної квартири, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в
порядку, передбаченому Законом України
«Про приватизацію державного
житлового фонду».

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Присудити з Державного бюджету на
користь ОСОБА_5 судові витрати у
розмірі 48,72 грн. (сорок вісім гривень
сімдесят дві копійки).

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено 08
грудня 2014 року.

Суддя В.В. Степаненко