Справа № 817/2520/14
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"16" грудня 2014 р.
Справа № 817/2520/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шевчук С.М.

суддів:
Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "04"
листопада 2014 р. у справі за позовом
Приватного акціонерного товариства
"Агроресурс" до Державної податкової
інспекції у м.Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання протиправними
та скасування податкових повідомлень -
рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 04 листопада
2014 року адміністративний позов
задоволено. Визнано протиправними та
скасовано податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області:

від 25.06.2014 року №, згідно з яким
позивачу зменшено суму бюджетного
відшкодування (у тому числі заявленого
в рахунок зменшення податкових
зобов'язань наступних періодів) з
податку на додану вартість у розмірі
800,00 грн., та застосовано штрафні
(фінансові) санкції у сумі 400,00 грн.;

від 25.06.2014 року №, згідно з яким
позивачу зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість у розмірі 1995,00 грн.

Вважаючи, що рішення суду першої
інстанції прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
відповідач звернувся до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
із апеляційною скаргою, в якій просить
назване рішення суду скасувати та
прийняти нове, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

На підтвердження доводів апеляційної
скарги відповідач зазначив, що
документально не підтверджено
реальність здійснення господарських
відносин ТОВ "Бізнес Карго" з
СГД-постачальниками та СГД-покупцями, в
тому числі з ПрАТ "Агроресурс" за лютий
2014 року на суму ПДВ 800,00 грн.

Сторони про дату, час та місце розгляду
справи повідомлені в установленому
порядку. Розгляд справи відповідно до
ст. 197 КАС України здійснюється в
порядку письмового провадження.

Розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у апеляційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Житомирського апеляційного
адміністративного суду дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з огляду на
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що за
результатами перевірки посадовою
особою податкового органу зроблено
висновок, що:

на порушення пункту 198.1, пункту 198.3,
пункту 198.6 статті 198, пункту 200.3, пункту
200.4, статті 200 Податкового Кодексу
України від 02.12.2010 року №2755-VI Приватним
акціонерним товариством "Агроресурс"
згідно декларації з податку на додану
вартість за квітень 2014 року завищено
від'ємне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та
податкового кредиту (р. 19 декларації) на
суму 1995 грн. та суму бюджетного
відшкодування (р. 23 декларації) на суму
800 грн.

Висновки податкового органу про
порушення позивачем вимог податкового
законодавства ґрунтуються на
твердженні, що операції позивача з
контрагентами мали нереальний
характер по ланцюгу постачання та не
охоплювалися господарською метою.

Такий висновок податкового органу
базується, зокрема, на акті від 01.04.2014
року №1820/15-53-22-3/38945919 про неможливість
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бізнес Карго" щодо
підтвердження господарських відносин
із контрагентами за період січень 2014
року - лютий 2014 року, відповідно до
якого податковим органом встановлено
штучне формування Товариством з
обмеженою відповідальністю "Бізнес
Карго" податкового кредиту третім
особам та сприяння в отриманні
податкової вигоди у вигляді заниження
сплати суми податку на додану вартість
у січні - лютому 2014 року.

У висновку вказаного акта податковим
органом констатовано неможливість
проведення зустрічної звірки та
підтвердження реальності здійснення
фінансово-господарської діяльності
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бізнес Карго"
протягом січня - лютого 2014 року. Щодо
іншого контрагента позивача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тілар", то відповідні
висновки зроблені відповідачем на
підставі рішення №54 від 06.05.2014 року про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість, та
враховуючи певні недоліки в оформленні
наданої до перевірки
товарно-транспортної накладної на
підтвердження надання транспортних
послуг вказаним контрагентом.

За результатами перевірки Державною
податковою інспекцією у м. Рівному
прийнято податкові
повідомлення-рішення:

від 25.06.2014 року №, згідно з яким
позивачу зменшено суму бюджетного
відшкодування (у тому числі заявленого
в рахунок зменшення податкових
зобов'язань наступних періодів) з
податку на додану вартість у розмірі
800,00 грн., та застосовано штрафні
(фінансові) санкції у сумі 400,00 грн.;

від 25.06.2014 року №, згідно з яким
позивачу зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість у розмірі 1995,00 грн.

Що стосується господарської операції
позивача з ТОВ "Бізнес Карго" судом
першої інстанції встановлено наступне.

За відомостями Єдиного державного
реєстру юридичних осіб і фізичних
осіб-підприємців на момент розгляду
справи у суді Товариство з обмеженою
відповідальністю "Бізнес Карго"
зареєстроване у Єдиному державному
реєстрі, відомості про перебування
юридичної особи в процесі припинення
підприємницької діяльності або про
порушення провадження у справі про
банкрутство щодо юридичної особи
відсутні. Основний вид економічної
діяльності: неспеціалізована оптова
торгівля.

У лютому 2014 року позивач придбав у
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бізнес Карго" товар -
кран запорний шаровий Ду-32, Ру-25 у
кількості 2 шт. на суму 4800,00 грн. (у тому
числі податок на додану вартість 800,00
грн.) на умовах усної домовленості.

На підтвердження придбання товару в
матеріалах справи міститься видаткова
накладна від 06.02.2014 року №РН-БК01077 на
суму 4800,00 грн. в т.ч. ПДВ 800,00 грн. (а.с.77), а
також супровідні документи від
перевізника - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нова Пошта"(а.с. 79-80):
акт здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 14.02.2014 року(а.с. 79),
товарно-транспортна накладна від 06.02.2014
року №5347, які засвідчують факт
надання транспортно-експедиторських
послуг на перевезення товару з місця
відправлення м. Одеси на адресу
позивача у м. Рівному. Як встановлено
судом першої інстанції, вказаний товар
(крани шарові 2 шт.) є незначних розмірів
та не потребує окремого або
спеціального транспортування, у тому
числі окремим транспортом, що не
заперечується відповідачем.

Що стосується операції позивача з
контрагентом - Товариством з обмеженою
відповідальністю "Тілар", слід
зазначити наступне.

За відомостями Єдиного державного
реєстру юридичних осіб і фізичних
осіб-підприємців на момент розгляду
справи у суді Товариство з обмеженою
відповідальністю "Тілар" зареєстроване
у Єдиному державному реєстрі,
відомості про перебування юридичної
особи в процесі припинення
підприємницької діяльності або про
порушення провадження у справі про
банкрутство щодо юридичної особи
відсутні. Види економічної діяльності:
надання в оренду вантажних автомобілів
(основний), вантажний автомобільний
транспорт.

У березні 2014 року позивач скористався
транспортними послугами Товариства з
обмеженою відповідальністю "Тілар" для
доставки торгового обладнання
отримувачу - Товариству з обмеженою
відповідальністю "Макси Трейд", за які
сплатив перевізнику 11970,00 грн. у тому
числі податок на додану вартість 1995,00
грн.

На підтвердження реальності спожитих
транспортних послуг в матеріалах
справи міститься товарно-транспортна
накладна №0699 від 20.03.2014 року, з якої
вбачається транспортування товару
(торгового обладнання згідно накладної
№0699) у ящиках у кількості 7878 шт. від
позивача з пункту навантаження у м.
Рівне, до вантажоодержувача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Макси Трейд" з
пунктом розвантаження у м. Южне
Одеської області, автомобілем марки
Рено ВС 7610 СЕ.

На підтвердження отримання вказаного
товару вантажоодержувачем (стор. 24 акта
перевірки), в матеріалах справи
міститься копія листа-підтвердження
від 22.09.2014 року, яким Товариство з
обмеженою відповідальністю "Макси
Трейд" повідомляє про отримання
вантажу згідно товарно-транспортної
накладної 0699 від 20.03.2014 року у місці
розвантаження м. Южне Одеської області
через перевізника Товариства з
обмеженою відповідальністю "Тілар".

У підтвердження надання послуг
перевезення матеріали справи містять
акт здачі приймання робіт (надання
послуг) від 02.04.2014 року №1 на суму 11970,00
грн., у тому числі податок на додану
вартість 1995,00 грн., а також податкову
накладну від 02.04.52014 року №28 на суму
11970,00 грн., у тому числі податок на
додану вартість 1995,00 грн., яка
зареєстрована у реєстрі виданих та
отриманих податкових накладних за
квітень 2014 року (розділ ІІ за №з/п 37 на
загальну суму податку на додану
вартість 1995,00 грн.).

Оплата послуг з перевезення відбулась
безготівковим розрахунком згідно
платіжного доручення №12165 від 02.04.2014
року на суму 11970,00 грн. (у тому числі ПДВ
1995,00 грн.).

Крім того, на підтвердження наявності у
перевізника відповідного
транспортного засобу, який
використовувався у ході надання
позивачу послуг з перевезення та
вказаного у товарно-транспортній
накладній №0699 від 20.03.2014 року, в
матеріалах справи міститься копія
договору про оренду транспортного
засобу від 03.01.2014 року, відповідно до
якого перевізник - Товариство з
обмеженою відповідальністю "Тілар"
орендує (користується) автомобілем
марки RENAULT з державними реєстраційними
номерами ВС7610СЕ для використання в
господарській діяльності.

До складу податкового кредиту позивач
включив суму податку на додану
вартість, сплачену ним у складі ціни
придбаного товару у Товариства з
обмеженою відповідальністю "Бізнес
Карго", яка підтверджена податковою
накладною від 06.02.2014 року №1603, та суму
податку на додану вартість, сплачену у
складі ціни наданих послуг Товариством
з обмеженою відповідальністю "Тілар",
яка підтверджена податковою накладною
від 02.04.2014 року №28.

Як встановлено судом першої інстанції
та не заперечується судом апеляційної
інстанції у ході дослідження доказів у
справі, надані для перевірки та суду
документи, є первинними в розумінні
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", відповідають всім необхідним
вимогам, передбаченим цим Законом та
повністю розкривають зміст
господарських операцій позивача з
контрагентами, зауважень та недоліків
з приводу їх оформлення податковим
органом у ході перевірки не виказано,
як не застережено представником
відповідача під час розгляду справи у
суді.

Не приймаються до уваги посилання
податкового органу до акту перевірки
від 01.04.2014 року №1820/15-53-22-3/38945919 про
неможливість проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бізнес Карго" щодо
підтвердження господарських відносин
із контрагентами за період січень 2014
року - лютий 2014 року, як підставу для
визнання господарської операції з
позивачем безтоварною, оскільки при
дослідженні факту здійснення
господарських операцій, що були
підставою для формування податкового
кредиту платника податків, оцінювати
слід відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовано дані податкового
обліку. Відносини між учасниками
попередніх ланок постачання товарів не
мають безпосереднього впливу на
дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
конкретними контрагентами. В разі
наявності у податкового органу
інформації щодо порушення окремим
платником податків податкового
законодавства, негативні наслідки
повинні застосовуватися саме щодо цієї
особи. Окрім того, слід зазначити що
період, за який податковим органом
зроблені висновки відносно
контрагента позивача та відображені у
згаданому акті, не охоплює час
здійснення господарської операції з
позивачем, а відтак сам по собі не
слугує доказом безтоварності
відповідних господарських операцій.

Колегія суддів не враховує покликання
відповідача про невідображення
податкових зобов'язань по податку на
додану вартість за лютий 2014 року
контрагентом Товариством з обмеженою
відповідальністю "Бізнес Карго" по
операції з позивачем як доказ
нереальності господарської операції,
оскільки нормами Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року №2755-VI не
встановлено обов'язку покупця
сплачувати податок на додану вартість
до бюджету у разі несплати продавцем
товару або іншою особою суми податку на
додану вартість, отриманої від покупця
у складі ціни товару. Відповідно до
положень Податкового кодексу України
від 02.12.2010 року №2755-VI сума податку на
додану вартість, включена до ціни
товару, є податковим зобов'язанням
продавця товару і саме продавець
товару - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Бізнес Карго"
зобов'язане сплачувати даний податок
до бюджету.

Статтею 61 Конституції України
встановлено, що юридична
відповідальність має індивідуальний
характер.

Відтак, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
Приватне акціонерне товариство
"Агроресурс" не може нести
відповідальність за дії чи
бездіяльність контрагента щодо не
відображення ним суми податку по
господарській операції та/або
неподання звітності до податкового
органу. Це означає, що невиконання
контрагентом свого зобов'язання щодо
сплати податку до бюджету тягне
відповідальність та негативні
наслідки щодо цієї особи, а тому сама
по собі несплата податку продавцем не
може бути підставою для відмови у праві
для платника податку на податковий
кредит за наявності факту здійснення
господарської операції.

Відтак, висновки податкового органу
про неправомірне формування позивачем
податкового кредиту по податку на
додану вартість у сумі 800,00 грн. за
березень 2014 року за результатом
господарської операції з контрагентом
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Бізнес Карго", є
безпідставними.

Колегія суддів відхиляє твердження
відповідача про відсутність надання
транспортних послуг позивачу
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Тілар" на підставі
того, що у товарно-транспортній
накладній по даній операції відсутні
відмітки про отримання товару
вантажоодержувачем виходячи з
наступного.

Як досліджено судом першої інстанції
під час засідання, товарно-транспортна
накладна від 20.03.2014 року №0699 у правому
нижньому куті містить підпис
відповідальної особи та печатку
вантажоодержувача Товариства з
обмеженою відповідальністю "Макси
Трейд".

Оцінюючи наведені обставини колегія
суддів вважає за необхідне зазначити,
що відсутність та/або дефектність
документів на транспортне перевезення
обумовленого домовленістю сторін
товару не є безумовною підставою
ставити під сумнів здійснення
господарської операції. Так,
господарська операція позивача із
вказаним контрагентом підтверджується
не тільки товарно-транспортною
накладною, але й іншими документами,
якими є видаткова накладна, податкова
накладна, платіжне доручення, акт
здачі-приймання робіт (надання послуг),
договором про наявність в користуванні
(оренді) відповідного транспортного
засобу, задіяного у ході надання
транспортних послуг, про що
вказувалось вище. В сукупності всі ці
документи повністю відповідають
поняттю "первинні документи", що
визначені у статті 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в України". Крім того, в
матеріалах справи міститься
лист-підтвердження отримувача товару
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Макси Трейд", який
також доводить наявність
господарської мети та факт надання
транспортних послуг - як отримання
товару його одержувачем.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
рішення №54 про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тілар" як доказ
відсутності у контрагента позивача
статусу платника податку на додану
вартість, та як наслідок, фіктивність
відповідної операції з позивачем, не є
неналежним доказом, оскільки він не
доводить тих обставин, на які
спирається відповідач в обґрунтування
своєї позиції. Так, як слідує з обставин
справи та підтверджується наявними
первинними документами, господарська
операція позивача з Товариством з
обмеженою відповідальністю "Тілар" -
надання послуг з перевезення -
відбулась у березні 2014 року, податкова
накладна та акт виконаних робіт
датовані 02.04.2014 року, в той час як згідно
зазначеного рішення №54 реєстрації
платника податку на додану вартість
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тілар" анульована з
06.05.2014 року, що не охоплюється періодом
здійснення господарської операції, по
розрахункам за якою позивач сформував
спірну суму податкового кредиту за
квітень 2014 року.

Таким чином, наявність у позивача
належним чином оформлених первинних
документів свідчить про дотримання ним
спеціальних вимог щодо
документального підтвердження
реальності господарської операції з
контрагентом - перевізником
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Тілар", а наявність у
сторін операції на момент її
здійснення статусу платника податку на
додану вартість доводить про
дотримання встановлених податковим
законодавством умов у цій частині,
відтак формування податкового кредиту
по податку на додану вартість на суму
1995,00 грн. за квітень 2014 року здійснено
позивачем правомірно.

На підставі викладеного, колегія
суддів Житомирського апеляційного
адміністративного суду приходить до
висновку, що висновки податкового
органу про неправомірне формування
позивачем податкового кредиту та як
наслідок завищення розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість по господарським операціям,
що належним чином підтверджені
первинними документами та відображені
у бухгалтерському та податковому
обліку позивача, є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"04" листопада 2014 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М. Шевчук

судді:
Г.І. Майор

Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Приватне
акціонерне товариство "Агроресурс"
вул.Нижньодворецька, 35,м.Рівне,33001

3- відповідачу/відповідачам: Державна
податкова інспекція у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області вул.
Відінська,8,м.Рівне,33023

4-третій особі: - ,