Справа № 2а-17557/12/2670
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

За участю секретаря судового
засідання: Коломійцевої А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 10.10.14р. у справі
№2а-17557/12/2670 за позовом Публічного
акціонерного товариства «Фідобанк» до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення від
12.12.12р. №.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
26.02.13р., залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 20.08.13р., у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 07.07.14р. постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
26.02.13р. та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20.08.13р. скасовано, справу направлено
до суду першої інстанції на новий
розгляд.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
10.10.14р. адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить суд скасувати постанову з
мотивів порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні адміністративного позову.

Вимоги апелянта мотивовані тим, що
судом першої інстанції не враховано, що
оскільки банк належить до платників з
доходом за 2011 рік більше 1 млн. гривень
(доходи, що враховуються при визначенні
об'єкта оподаткування за 2-4 квартал 2011
року становить 813 309 197 грн.) у податковій
декларації з податку на прибуток банку
за звітні періоди 2012 - 2015 років
(починаючи зі звітного періоду І
півріччя 2012 року) враховуються лише 25%
суми від'ємного фінансового результату
операції з цінними паперами та
деривативами, які рахуються станом на 1
січня 2012 року у порядку, передбаченому
пунктом 3 підрозділу 4 Розділу ХХ
Податкового кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, розглянувши
матеріали справи та апеляційну скаргу
відповідача, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, за
результатами проведеної камеральної
перевірки податкової звітності з
податку на прибуток ПАТ «Ерсте Банк» за
три квартали 2012 року, складено акт №
811/43-10/34001693 від 17.08.2012, в якому
зафіксовано порушення: п. 153.8 ст. 153, з
урахуванням п. 150.1 ст. 150 Податкового
кодексу України, а саме: неправомірно
включено до від'ємного фінансового
результату попереднього звітного
періоду по кожному виду цінних паперів
суму у розмірі 100% від'ємного
фінансового результату операцій з
цінними паперами та деривативами, які
рахуються станом на 1 січня 2012 року.

На підставі результатів вказаної
перевірки, 12.12.12р. відповідачем
прийняте податкове
повідомлення-рішення № , яким
зменшено розмір від'ємного значення
об'єкта оподаткування від всіх видів
діяльності з податку на прибуток у
розмірі 141 825 251,25 грн.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем правомірно включено до
від'ємного фінансового результату
попереднього звітного періоду по
кожному виду цінних паперів суму у
розмірі 100% від'ємного фінансового
результату операцій з цінними паперами
та деривативами, які рахуються станом
на 1 січня 2012 року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 153.8 статті 158
Податкового кодексу України (у
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), платник
податку веде відокремлений облік
фінансових результатів операцій з
цінними паперами в розрізі окремих
видів цінних паперів та інших, ніж
цінні папери, корпоративних прав в тому
числі окремий облік операцій з цінними
паперами, придбаними під час їх
розміщення, повторного продажу
емітентом чи в результаті здійснення
внеску до статутного капіталу

Для цілей цього підпункту під терміном
"доходи" слід розуміти суму коштів або
вартість майна, отриману (нараховану)
платником податку від продажу, обміну,
викупу емітентом, погашення або інших
способів відчуження цінних паперів або
інших, ніж цінні папери, корпоративних
прав, а також вартість будь-яких
матеріальних цінностей чи
нематеріальних активів, які
передаються платнику податку в зв'язку
з таким продажем, обміном, викупом
емітентом, погашенням або відчуженням.
До складу доходів включається також
сума будь-якої заборгованості платника
податку, яка погашається у зв'язку з
таким продажем, обміном або
відчуженням.

Під терміном "витрати" слід розуміти
суму коштів або вартість майна,
сплачену (нараховану) платником
податку продавцю (у тому числі емітенту
під час розміщення) цінних паперів або
інших, ніж цінні папери, корпоративних
прав, як компенсація їх вартості. До
складу витрат включається також сума
будь-якої заборгованості покупця, яка
виникає у зв'язку з таким придбанням.

Якщо протягом звітного періоду витрати
на придбання кожного з окремих видів
цінних паперів, та інших, ніж цінні
папери, корпоративних прав, понесені
(нараховані) платником податку,
перевищують доходи, отримані
(нараховані) від продажу (відчуження)
цінних паперів або інших, ніж цінні
папери, корпоративних прав цього ж виду
протягом такого звітного періоду,
від'ємний фінансовий результат
переноситься на зменшення фінансових
результатів від операцій з цінними
паперами або іншими, ніж цінні папери,
корпоративними правами цього ж виду
наступних звітних періодів у порядку,
визначеному статтею 150 цього розділу.

Відповідно до п. 150.1 ст.150 цього Кодексу,
якщо результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів за підсумками податкового
року є від'ємне значення, то сума такого
від'ємного значення підлягає включенню
до витрат першого календарного
кварталу наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
зазначеного від'ємного значення
попереднього року у складі витрат
таких податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення.

Як свідчать обставини справи, на
виконання вказаних вимог Податкового
кодексу України, позивач включив
від'ємний фінансовий результат за
операціями з цінними паперами, що
відбулись до 01.01.12р., у витрати (за
операціями з цінними паперами) першого
кварталу 2012р. у повному обсязі.

Разом з тим, 01.07.2012 року набув чинності
Закон України № 4834-YI від 24.05.2012 «Про
внесення змін до Податкового
кодексу України щодо удосконалення
деяких податкових норм», яким внесено
зміни до п. 3 підрозділу 4 Розділу ХХ
Податкового кодексу України, якими
запроваджено особливий порядок
застосування статті 150 Кодексу в період
2012-2015 років, що передбачає обмеження
розміру від'ємного значення об'єкта
оподаткування, отриманого станом на 1
січня 2012 року, який враховується у
витратах при визначенні податкових
зобов'язань платника податку у
наступних звітних податкових періодах.

А саме, передбачено, що пункт 150.1 статті
150 Кодексу застосовується: у 2012 - 2015
роках таким чином:

якщо результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів платників з доходом за 2011
рік 1 мільйон гривень та більше станом
на 1 січня 2012 року є від'ємне значення (з
урахуванням від'ємного значення
об'єкта оподаткування за 2010 податковий
рік), то сума цього значення підлягає
включенню до витрат:

звітних (податкових) періодів
починаючи з І півріччя і наступних
звітних періодів 2012 року у розмірі 25
відсотків суми такого від'ємного
значення. У разі якщо 25 відсотків суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування не погашається протягом
цього і за наслідками наступних
податкових періодів 2012 року, то
непогашена сума підлягає врахуванню
при визначенні податкових зобов'язань
у наступних податкових періодах..."

Отже, норми п. 3 підрозділу 4 Розділу
ХХ Податкового кодексу України з 01.07.2012
року запроваджують нові правила
урахування (у результатах наступних
податкових періодів) від'ємного
значення об'єкта оподаткування, що
утворилось у платників податку за
операціями до 01.01.2012р.

Разом з тим, колегія суддів акцентує
увагу на тому, що відповідач не
враховує, що вказана норма встановлює
обмеження лише щодо перенесення
спільного від'ємного значення об'єкта
оподаткування, що утворилось станом на
01.01.2012р. При цьому, негативний
фінансовий результат операцій з
цінними паперами не є від'ємним
значенням об'єкта оподаткування з
податку на прибуток. Це різні за своєю
економічною суттю поняття. Вказане
обмеження не може застосовуватись до
від'ємного фінансового результату від
торгівлі цінними паперами, оскільки до
його складу входять витрати на
придбання цінних паперів (тобто
вартості нереалізованих цінних
паперів).

Таким чином, обмеження щодо врахування
збитків застосовується лише до
від'ємного значення, яке не містить
витрати на придбання цінних паперів, що
не були продані станом на 01.01.2012 року.

Відповідно, витрати на придбання
цінних паперів, які були придбані в
попередніх податкових періодах та не
реалізовані станом на 01.01.2012,
враховуються в рядку «від'ємний
фінансовий результат попереднього
звітного (податкового) періоду»
Додатку ЦП до Податкової декларації з
податку на прибуток банку в наступних
податкових періодах у повному обсязі,
що і мало місце в спірному випадку.

Окрім того, при камеральній перевірці,
за результатами якої винесено
оспорюване податкове
повідомлення-рішення, відповідач не
розподіляв суми «реалізованих»
збитків від торгівлі цінними паперами
(накопиченого від'ємного фінансового
результату по придбаним та проданим в
попередніх податкових періодах цінних
паперів відповідного виду), які
рахуються станом на 01.01.2012, а тому з
урахуванням викладеного, відсутні
правові підстави для обмеження
позивача у використанні 100% такого
від`ємного фінансового результату.

При цьому, колегія суддів акцентує
увагу на тому, що розмір суми від'ємного
фінансового результату від операцій з
цінним паперами за 1 півріччя 2012 року,
що був задекларований позивачем у
розрізі з наявними у нього первинними
документами (цінними паперами,
господарськими договорами, виписками
про операції з цінними паперами на
рахунку, тощо) не ставився під сумнів
податковим органом при прийнятті
оспорюваного податкового
повідомлення-рішення; більше того, був
підтверджений під час позапланової
вивізної перевірки позивача, за
результатами якої складено акт від
31.03.2014р. № 359/28-10-43-10/34001693 (копія якого у
матеріалах справи), в якому сума
задекларована позивачем в декларації
підтверджена як така що відповідає
первинним документам обліку, що були
надані податкову органу до перевірки (
п.3.1.1.5 акту, таблиця 21).

Представник апелянта в судовому
засіданні не заперечує, що розмір суми
від'ємного фінансового результату від
операцій з цінним паперами за 1
півріччя 2012 року не ставиться
податковим органом під сумнів.

Відповідно до правил ч.3 ст.72 КАС
України, обставини, які визнаються
сторонами, можуть не доказуватися
перед судом, якщо проти цього не
заперечують сторони і в суду не виникає
сумніву щодо достовірності цих
обставин та добровільності їх
визнання.

Серед критеріїв /принципів/, які
повинні застосовуватись субґєктом
владних повноважень при прийнятті ним
рішення та якими керується
адміністративний суд у разі оскарження
такого рішення (ст.2 КАС України), є,
зокрема, принцип законності,
відповідно до якого субґєкт владних
повноважень зобовґязаний діяти на
виконання закону, за умов та обставин,
визначених ним, а рішення субґєкта
вланих повноважень має прийматися
обгрунтовано, тобто у урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла погоджується з висновком суду
першої інтонації про
необґрунтованість та протиправність
оспорюваного податкового
повідомлення-рішення, а відтак
відсутність правових підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, Київський апеляційний
адміністративний суд

У
Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 10.10.14р. у справі №2а-17557/12/2670 -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 10.10.14р. у справі №2а-17557/12/2670 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя
Шелест С.Б.

Судді :
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.

Повний текст ухвали складений: 18.12.14р.

.

Головуючий суддя
Шелест С.Б.

Судді:
Романчук О.М

Пилипенко О.Є.