Справа № 583/1205/13-а
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року м. Київ
К/800/38615/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в м. Охтирці
та Охтирському районі Сумської області
на постанову Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 18 квітня 2013 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19 червня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Охтирці та Охтирському районі
Сумської області про перерахунок
пенсії,-

в с т а н о
в и л а :

Постановою Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 18 квітня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19 червня 2013
року, позовні вимоги задоволено
частково. Визнано дії відповідача щодо
відмови в призначенні пенсії за віком
на пільгових умовах ОСОБА_4
неправомірними. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в м. Охтирці
та Охтирському районі Сумської
області призначити позивачу пенсію зі
зниженням пенсійного віку відповідно
до ст. 55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" з 26.06.2012 року, тобто з
моменту звернення за призначенням
пенсії. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції
управління Пенсійного фонду України в
м. Охтирці та Охтирському районі
Сумської області звернулось з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, ОСОБА_4 є учасником
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС 2-ої категорії.

З трудової книжки позивача вбачається,
що з 18.01.1983 р. він прийнятий на роботу до
підприємства автомобільного
транспорту ПЕО «Харківенерго» водієм 3
класу.

Відповідно до довідки АК
«Харківобленерго» №36 від 11.1993 р.,
ОСОБА_4 в період з 01.07.1987 р. по 20.07.1987 р.
працював у м. Чорнобиль в зоні
відчуження і за місцем роботи на
підприємстві автомобільного
транспорту ПЕО «Харківенерго» за
відомостями йому була виплачена
заробітна плата в сумі 804 крб. 73 коп. з
урахуванням коефіцієнта п'ять
відповідно до Постанови Ради Міністрів
Української РСР та Укрпрофради від
10.06.1986 р. №207-7.

26.06.2012 року ОСОБА_4 звернувся до
відповідача із заявою про призначення
пенсії зі зниженням пенсійного віку
відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Рішенням управління Пенсійного фонду
України в м. Охтирці та Охтирському
районі від 25.09.2012 року №4 ОСОБА_4
відмовлено в призначенні пенсії за
віком відповідно до ст. 55 Закону
України «Про соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи», у зв'язку з
відсутністю первинних документів, які
б підтверджували період роботи в зоні
відчуження, тому для призначення
останньому пільгової пенсії за віком
на пільгових умовах відсутні підстави.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суди попередніх інстанцій виходили з
того, що позивач має право на
призначення пенсії зі зниженням
пенсійного віку відповідно до ст. 55
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" з
26.06.2012 року, тобто з моменту звернення
за призначенням пенсії.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 55 Закону "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого для одержання
державних пенсій: учасники ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які працювали у зоні відчуження з
моменту аварії до 1 липня 1986 року
незалежно від кількості робочих днів, а
з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не
менше 5 календарних днів - 10 років.

Перелік населених пунктів, віднесених
до зон радіоактивного забруднення
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затверджено постановою Кабінету
Міністрів Української РСР від 23.07.91 р. №
106.

Згідно зі ст. 65 Закону № 796-ХІІ
документами, які підтверджують статус
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та надають
право користуватися пільгами,
встановленими цим Законом, є
посвідчення "Учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської
катастрофи".

Основним документом, що визначає час
виконання робіт по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо
в зоні відчуження являється довідка
ф.122, яка видається на підставі
первинних документів лише тими
підприємствами, установами,
організаціями, в складі яких працівник
безпосередньо виконував роботи по
ліквідації наслідків аварії.

У разі неможливості подання довідки за
формою № 122 для визначення права на
призначення пенсії надаються інші
(первинні) документи, що стверджують
період роботи в зоні відчуження:
первинні документи, що стверджують
періоди перебування в зоні відчуження:
довідки про період роботи в зоні,
табеля обліку робочого часу за період
роботи в зоні, копії відомостей
(особових) рахунків на виплату
заробітної плати.

Факт перебування ОСОБА_4 в зоні
відчуження в червні 1986 року
підтверджується наданими до суду
документами, а саме: посвідченням
учасника ліквідації аварії на ЧАЕС,
довідкою про роботу у зоні відчуження,
копією перепустки на право в'їзду в
закриту зону, дійсного до 05.08.1987 р. та
відміткою в журналі обліку видачі
перепусток форми Ф-2 для призначенні
пенсії зі зниженням пенсійного віку,
визначеного Законом України «Про
соціальний захист громадян,
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», які підтверджують час
його відрядження в зону відчуження
ЧАЕС, що підтверджують, що він був
зайнятий на роботах, пов'язаних з
ліквідацією наслідків аварії.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій повно і
правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Охтирці
та Охтирському районі Сумської області
залишити без задоволення, а постанову
Охтирського міськрайонного суду
Сумської області від 18 квітня 2013 року
та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19 червня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: