Справа № 233/5091/14-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 р. Справа № 233/5091/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Мельнікової Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області на постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 02.10.2014р. по
справі № 233/5091/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного
фонду України в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області

про визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

09.09.2014 року ОСОБА_1 (далі-позивач)
звернулася до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Костянтинівка та Костянтинівському
районі (далі-відповідач) про визнання
неправомірними нарахування державної
та додаткової пенсії в
розмірах,встановленої ст. 50, ст.54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян,які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 01.01.2014;

зобов'язання відповідача провести
нарахування та виплату позивачу з
01.01.2014 року,відповідно до ст. 50, ст. 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян,які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
державної пенсії у розмірі не нижче 6
мінімальних пенсій для осіб,що
втратили працездатність та додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням проведених виплат.

Постановою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 02.10.2014 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача
щодо відмови позивачу в перерахунку та
виплаті державної та додаткової пенсії
у розмірах встановлених ст. 50, ч.4 ст.54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян,які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
починаючи з 01.01.2014 року, виходячи з
розрахунку мінімальної пенсії за віком
визначеної ч.1 ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Зобов'язано відповідача провести
позивачу,починаючи з 01.01.2014 року,
нарахування та виплату, відповідно до
ст. 50,ч. 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян,які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", державної пенсії у розмірі
не менше 6 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за
шкоду,заподіяну здоров'ю у розмірі 50% за
віком з урахуванням ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне
страхування",виходячи із розрахунку
мінімальної пенсії за віком,визначеної
на рівні прожиткового мінімуму для
осіб,які втратили працездатність.

Відповідач не погодившись з рішенням
суду першої інстанції подав апеляційну
скаргу в якій просив скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення,яким відмовити в
задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального законодавства

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що позивач є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС першої категорії та
інвалідом 3 групи,що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1.

Позивач є отримувачем державної пенсії
та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю призначеної у
відповідності до Закону України "Про
статус і соціальний захист
громадян,які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

26.08.2014 року позивач звернувся з заявою
про перерахунок пенсії до відповідача.

02.09.2014 року відповідач надав відповідь
про розмір песії,який з 01.01.2014 року
складає 1313,42грн., в тому числі: основний
розмір 1043,90 грн., додаткова пенсія
інваліду ІІІ групи 170,82 грн., індексація
відповідно до ст. 42 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" 98,70 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції керувався нормами ст.
50,54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян,які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Колегія суддів частково погоджується з
висновками суду першої інстанції та
зазначає наступне.

В силу приписів ст. 195 КАС України,
колегія суддів, вважає можливим
розглянути справу в межах апеляційної
скарги відповідача.

Згідно ст.50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" особам, віднесеним до
категорії І, які є інвалідами ІІI групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Відповідно до ст.54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", якою
визначено підстави та умови
призначення державних пенсій особам,
віднесеним до категорії І, в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів
ІІI групи, щодо яких установлено зв'язок
з Чорнобильською катастрофою, не
можуть бути нижчими шести мінімальних
пенсій за віком.

Матеріали справи свідчать про те, що у
2014 році нарахування та виплата пенсії
позивачу відбувається у відповідності
постанови Кабінету Міністрів України
від 01.03.2014 року № 65 "Про економію
державних коштів та недопущення втрат
бюджету".

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
помилковість позиції пенсійного
органу.

Закон України від 16.01.2014 року № 719-VII "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" до
змін, внесених Законом України від
31.07.2014 року № 1622-VII "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік", який набрав чинності
02.08.2014 року, не передбачав того, що
нарахування основної та додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист
громадян,які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з 01.01.2014 року (до 03.08.2014 року)
відновили свою дію положення ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян,які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Тому, враховуючи вищевказане,
посилання відповідача на постанову
Кабінету Міністрів України від 01.03.2014
року № 65 "Про економію державних коштів
та недопущення втрат бюджету"
відповідно до якої було проведено
перехунок та виплату пенсії позивачу є
безпідставними.

Оскільки у справі, що розглядається,
спір виник щодо виплати позивачу
підвищення з 01.01.2014року колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до правильного висновку про
задоволення позовних вимог про
зобов'язання нарахувати та виплатити
на користь позивача державної пенсії у
розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій
за віком для осіб,що втратили
працездатність та додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим, колегія суддів зазначає,що
судом першої інстанції не враховано
положення Закону України від 31.07.2014
року № 1622-VII "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік", який набрав чинності
02.08.2014 року.

Тому рішення суду першої інстанції
підлягає частковому скасуванню з
прийняттям в цій частині нової
постанови,якою в задоволенні позову за
період з 03.08.2014 року відмовити.

Разом з тим, колегія суддів, не
погоджується з позицією суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог з 01.01.2014 року,виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 99 КАС України
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим кодексом. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав,свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк,який,якщо не встановлено
інше,обчислюється з дня,коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав,свобод чи
інтересів.

Згідно ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Матеріали свідчать про те що позивач
звернувся до суду з адміністративним
позовом 09.09.2014 року.

Тому рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню в частині
задоволення позовних вимог з 01.01.2014
року з прийняттям в цій частині нової
постанови,якою позовні вимоги
задовольнити з 09.03.2014року.

Окрім цього, колегія суддів, вважає
можливим вийти за межі позовних вимог
та скасувати рішення відповідача від
02.09.2014 року №88/Х-10-01-03 про відмову
позивачу у здійсненні перерахунку
пенсії у розмірах, передбачених
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", оскільки позивач обмежив
свої вимоги визнанням протиправними
дій.

Застосування до спору норм
процесуального права у такий спосіб не
передбачено ст. 11 КАС України, яка каже,
що суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Згідно до п. 3 ч.1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Таким чином, колегія суддів, дійшла до
висновку, що постанова суду першої
інстанції підлягає частковому
скасуванню, а апеляційні скарги -
частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198,
ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області задовольнити
частково.

Постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 02.10.2014р. по справі № 233/5091/14-а
скасувати в частині зобов'язання
здійснення перерахунку пенсії за
період з 01.01.2014 року по 08.03.2014 року та в
частині задоволення позовних вимог з
03.08.2014 року та визнання протиправними
дії Управління Пенсійного фонду
України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області про відмову у здійсненні
перерахунку пенсії.

В цій частині прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити частково.

Позовні вимоги за період з 01.01.2014 року
по 08.03.2014 року залишити без розгляду.

Скасувати рішення Управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області від 02.09.2014
року № 88/Х-10-01-03 та відмовити в
задоволенні позову за період з 03.08.2014
року.

В іншій частині постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 02.10.2014року по
справі № 233/5091/14-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Донець Л.О.Судді
Бартош Н.С. Мельнікова Л.В.