Справа № 816/3403/14
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 р.Справа № 816/3403/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання
Медяник А.М

позивача - ОСОБА_1

представник позивача - ОСОБА_2

представник відповідача - Куришко О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Лубенської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 30.09.2014р. по
справі № 816/3403/14

за позовом ОСОБА_1

до Лубенської об`єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області

про визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 30.09.14 р.
адміністративний позов ОСОБА_1 (далі -
позивач, ОСОБА_1.) до Лубенської
об`єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області (далі
- відповідач, Лубенська ОДПІ) про
визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення
задоволений.

Відповідач, не погодившись з даним
судовим рішенням, подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального законодавства, просив
скасувати постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
30.09.14 р. та ухвалити нове судове рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач зазначив, що
відповідно п. 286.1 ст. 286 Податкового
кодексу України (далі - ПК України),
підставою для нарахування земельного
податку є дані державного земельного
кадастру. Нарахування ОСОБА_1 орендної
плати за землю здійснено відповідно до
п. 286.5 ст. 286 ПК України та згідно
розпорядження Голови районної
державної адміністрації від 25.12.12 р. №757
«про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду за межами
населених пунктів», яким позивачу
надано в оренду земельну ділянку
площею 182,11 га терміном на 5 років на
території Литвяківської сільської
ради. Крім того зазначив, що листом
Литвяківської сільської ради від 19.05.14
р. №02-22/165 надано інформацію про те, що
вищезазначена земельна ділянка
лічиться за громадянином ОСОБА_1, яку
він фактично використовував протягом
2013 - 2014 р.р.

Позивач подав письмові заперечення на
апеляційну скаргу, в яких просив
апеляційну скаргу Лубенської ОДПІ
залишити без задоволення, а постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 30.09.14 р.
залишити без змін, при цьому зазначив,
що застосування податковим органом п.
286.5 ст. 286 ПК України при визначенні
податкового зобов'язання безпідставне.

Заслухавши суддю-доповідача,
позивача, представника позивача та
представника відповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги , та
письмових заперечень на неї,
правильність застосування судом
першої інстанції норм чинного
законодавства, дослідивши письмові
докази по справі, колегія суддів дійшла
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з їх
обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 КАС
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судове рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Cудом першої інстанції встановлено та
підтверджено під час апеляційного
розгляду справи, що Лубенською ОДПІ
27.06.14 р. винесено податкове
повідомлення-рішення № , яким
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем: орендна плата
за землю з фізичних осіб в розмірі 37826,30
грн.

Фактичною підставою прийняття
оскаржуваного податкового
повідомлення рішення стала несплата
позивачем орендних платежів за
земельну ділянку згідно Розпорядження
голови Лубенської районної державної
адміністрації Полтавської області від
25.12.12 р. № 757, згідно з яким ОСОБА_1 надано
дозвіл на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
запасу сільськогосподарського
призначення площею 182,11 га (рілля) в
оренду терміном на 5 років для ведення
фермерського господарства на
території Литвяківської сільської
ради.

Пунктом 2 вказаного розпорядження
рекомендовано ОСОБА_1 представити
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки для розгляду та
затвердження у встановленому законом
порядку.

Згідно пояснень позивача, наданих
під час судового розгляду, проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки на затвердження до Лубенської
районної державної адміністрації не
подавався, а договір оренди земельної
ділянки ним не укладався.

Колегія суддів зазначає, що з
огляду на те, що згідно з кодом платежу
та назви податкового зобов'язання,
зазначених в оскаржуваному
податковому повідомленні-рішенні,
позивачу визначено до сплати саме
орендну плату за землю з фізичних осіб,
а не земельний податок, посилання
апеляційної скарги на відповідні
пункти ст.286 ПК України є
безпідставними.

Згідно з п. 288.1 ст. 288 ПК України
підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки.

Положеннями ст.1 Закону України
"Про оренду землі" встановлено, що
оренда землі - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності.

Відповідно до ст. 6 вказаного
Закону орендарі набувають права оренди
земельної ділянки на підставах і в
порядку, передбачених Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим та іншими законами України
і договором оренди землі. Право оренди
земельної ділянки підлягає державній
реєстрації відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.210 Цивільного кодексу
України правочин підлягає державній
реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

Відомостей про існування
договору оренди земельної ділянки
площею 182,11 га станом на 27.06.14 р.
матеріали справи не містять та під час
судового розгляду не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу
України передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними ст. 122
цього Кодексу, чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки.

Порядок надання земельних ділянок
державної або комунальної власності у
користування унормований ст. 123
вищезазначеного Кодексу, при цьому
дозвіл компетентного органу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, на який
посилається відповідач, не є
завершальною стадією даної процедури
та не свідчить про безумовне існування
у заявника права користування,
оскільки передбачає проходження
подальших етапів, зазначених в даній
статті.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає вірними висновки суду
першої інстанції про відсутність у
позивача обов'язку по сплаті орендної
плати за земельну ділянку площею 182,11
га, оскільки право оренди позивача
зазначеної земельної ділянки на момент
винесення оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення не підтверджено
письмовими доказами по справі.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, правомірних висновків
суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Лубенської
об`єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області -
залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2014 року по справі № 816/3403/14 за позовом
ОСОБА_1 до Лубенської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області про визнання
нечинним та скасування податкового
повідомлення-рішення - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України шляхом подання касаційної
скарги протягом двадцяти днів з
моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя Любчич Л.В.Судді
Сіренко О.І. Спаскін О.А. Повний текст
ухвали виготовлений 08.12.2014 р.