Справа № 2а-168/11/0970
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/20456/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Борисенко І.В.

Моторного О.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Богородчанському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області

на постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 13.03.2014

у справі № 2а-168/11/0970

за позовом Державної податкової
інспекції у Богородчанському районі
Івано-Франківської області

до Богородчанського державного
підприємства по видобутку нафти і газу
«Богородчанинафтогаз»

про продовження терміну застосування
умовного адміністративного арешту
активів

ВСТАНОВИВ:

31.12.2010 (згідно поштового штампа на
конверті) Державна податкова інспекція
у Богородчанському районі
Івано-Франківської області,
правонаступником якої є Державна
податкова інспекція у
Богородчанському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області, звернулась
до суду з позовом про продовження
терміну застосування умовного
адміністративного арешту активів на 4
400 годин, з підстав не допуску до
перевірки.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
14.01.2011 позов задоволено; продовжено
строк умовного адміністративного
арешту активів Богородчанського
державного підприємства по видобутку
нафти і газу «Богородчанинафтогаз», а
саме транспортних засобів: марки МАЗ
64227, 1992 року випуску, номер двигуна
ЯМ323836818, номер шасі ХТМ642290N0095880,
державний номерний знак АТ2926АР,
свідоцтво СРД574433 від 04.02.2009 та марки ППЦ
20, 1999 року випуску, номер шасі 079930,
державний номерний знак АТ6825ХХ,
свідоцтво СРД574432 від 04.02.2009 на 4 400
(чотири тисячі чотириста) годин.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 13.03.2014
постанову суду першої інстанції
скасовано; прийнято нову постанову про
відмову в задоволенні позовних вимог.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, як таке, що
прийняте з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу
відповідач просить закрити
провадження по даній справі на
підставі ст. 38 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
у зв'язку з постановою Господарського
суду Івано-Франківської області від
28.10.2013 по справі № 909/687/13 про визнання
ПАТ «Богородчанинафтогаз»
(правонаступник ДП
«Богородчанинафтогаз») банкрутом.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 27.09.2010 старшим слідчим в
ОВС слідчого відділу Управління Служби
безпеки України в Івано-Франківської
області в кримінальній справі за № 577,
порушеній за фактом розтрати шляхом
зловживання своїм службовим
становищем службовими особами
Богородчанського державного
підприємства по видобутку нафти та
газу «Богородчанинафтогаз» чужого
майна в особливо великих розмірах та
вчинення службового підроблення, що
спричинило тяжкі наслідки, за ознаками
злочинів, передбачених статтями 191
частина 5, 366 частина 2 Кримінального
кодексу України винесено постанову про
призначення документальної податкової
перевірки відповідача.

14.12.2010 начальником Державної
податкової інспекції в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області на
виконання вищевказаної постанови
слідчого видано наказ за № 361 про
проведення позапланової
документальної перевірки ДП
«Богородчанинафтогаз» та 15.12.2010 видано
направлення № 288.

15.12.2010 посадові особи, яким доручено
здійснення перевірки прибули до
відповідача для її проведення та
пред'явили для ознайомлення вказані
наказ за № 361 від 14.12.2010 та направлення
за № 288 від 15.12.2010, вручено їх копії
виконуючому обов'язки директора
Богородчанського державного
підприємства по видобутку нафти і газу
«Богородчанинафтогаз» ОСОБА_2, який
відмовив у допуску посадових осіб
органу державної податкової служби до
проведення перевірки, з підстав
вилучення правоохоронними органами
первинних документів, проведення
планової перевірки за вказаний період
та відсутності головного бухгалтера.

29.12.2010 виконуючим обов'язки начальника
ГВПМ Державної податкової інспекції в
місті Івано-Франківську направлено
начальнику Державної податкової
інспекції в Богородчанському районі
подання про застосування
адміністративного арешту активів
платника податків.

За наслідками розгляду вказаного
подання, 30.12.2010 начальником Державної
податкової інспекції в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області прийнято
рішення за № 5/10/23 про застосування
умовного адміністративного арешту
активів Богородчанського державного
підприємства по видобутку нафти і газу
«Богородчанинафтогаз», а саме
транспортних засобів: марки МАЗ 64227, 1992
року випуску, номер двигуна ЯМ323836818,
номер шасі XTM642290N0095880, державний
номерний знак АТ2926АР, свідоцтво СРД574433
від 04.02.2009 року та марки ППЦ 20, 1999 року
випуску, номер шасі 079930, державний
номерний знак АТ6825ХХ, свідоцтво СРД574432
від 04.02.2009.

Задовольняючи позовні вимоги та
продовжуючи строк умовного
адміністративного арешту активів
відповідача, суд першої інстанції
виходив з того, що за відповідачем
рахується податковий борг, який не
погашений; винесенню рішення про
застосування умовного
адміністративного арешту активів
відповідача передувало внесення
подання виконуючого обов'язки
начальника податкової міліції від
29.09.2010 та довідка про наявність у
власності відповідача активів - двох
автомобілів.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, апеляційний
адміністративний суд мотивував своє
рішення тим, що позовна заява про
продовження терміну застосування
умовного арешту активів надійшла до
суду 13.01.2011, в той час, коли діяла норма
ст. 1833 Кодексу адміністративного
судочинства України, якою передбачено
повноваження податкового органу
звернутися до суду з поданням про
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна
платника податків.

Однак, висновки судів попередніх
інстанцій є передчасними та такими, що
зроблені без повного та всебічного
з'ясування обставин у справі.

Статтею 69 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним
вимогам не відповідають.

Так, згідно положень статей 6, 104, 105
Кодексу адміністративного судочинства
України (в редакції, чинній на момент
подання позову) до адміністративного
суду має право звернутися з
адміністративним позовом особа, яка
вважає, що порушено її права, свободи чи
інтереси у сфері публічно-правових
відносин. Суб'єкт владних повноважень
має право звернутися до
адміністративного суду у випадках,
встановлених законом.
Адміністративний позов подається до
адміністративного суду у формі
письмової позовної заяви особисто
позивачем або його представником.
Позовна заява може бути надіслана до
адміністративного суду поштою.

Статтею 103 цього Кодексу визначено, що
строк не вважається пропущеним, якщо до
його закінчення позовна заява, скарга,
інші документи чи матеріали або
грошові кошти здано на пошту чи
передані іншими відповідними засобами
зв'язку.

Оскільки, позовна заява позивача здана
на пошту 31.12.2010, а стаття 1833 Кодексу
адміністративного судочинства України
набрала чинності з 01.01.2011, тому суд
апеляційної інстанції помилково
виходив з положень даної норми, яка не
набула чинності на момент звернення
позивача до суду.

Відповідно до пп. 9.1.1 п. 9.1 ст. 9 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» адміністративний арешт
активів платника податків є виключним
способом забезпечення можливості
погашення його податкового боргу.

Арешт активів може бути застосовано,
якщо з'ясовується, що платник податків
відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
від допуску посадових осіб податкового
органу до обстеження приміщень, що
використовуються для одержання
доходів або пов'язані з отриманням
інших об'єктів оподаткування,
електронних контрольно-касових
апаратів, комп'ютерних систем, що
застосовуються для розрахунків за
готівку або з використанням карток
платіжних систем, вагокасових
комплексів, систем та засобів
штрихового кодування (пп. «г» пп. 9.1.2 п.
9.1 ст. 9 зазначеного Закону).

Згідно з пп. 9.3.1 п. 9.3 ст. 9 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» за
поданням відповідного підрозділу
податкової міліції керівник
податкового органу (його заступник)
може прийняти рішення про застосування
арешту активів платника податків.

Арешт може бути накладено на активи
строком до 96 годин від години
підписання відповідного рішення
керівником податкового органу (його
заступником). Керівник відповідного
податкового органу (його заступник) має
право звернутися до суду з поданням про
продовження строку арешту активів
платника податків за наявності
достатніх підстав вважати, що
звільнення активів з-під
адміністративного арешту може
загрожувати їх зникненням або
знищенням, а суд повинен прийняти
відповідне рішення протягом 48 годин
від моменту отримання зазначеного
звернення. Строки, визначені цим
підпунктом, не включають години, що
припадають на вихідні та святкові дні
(пп. 9.3.3 п. 9.3 ст. 9 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»).

В даному випадку, судами обох інстанцій
в порушення вимог пп. 9.3.3 п. 9.3 ст. 9
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», не досліджено питання щодо
наявності підстав, які б свідчили, що
звільнення активів відповідача з-під
адміністративного арешту може
загрожувати їх зникненням або
знищенням.

Також суд касаційної інстанції
зазначає, що на підтвердження
обґрунтованості клопотання про
закриття провадження у справі,
зазначеного у відзиві на касаційну
скаргу, до суду не надано доказів
ліквідації юридичної особи -
відповідача згідно порядку,
визначеного ст. 36 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців».

Враховуючи межі перегляду, передбачені
ст. 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно яких Вищий
адміністративний суд України не
наділений правом витребовувати докази
на стадії касаційного розгляду справи,
тому ненадання доказів ліквідації
юридичної особи - відповідача
унеможливлює, в даному випадку,
вирішити питання щодо закриття
провадження у справі згідно п. 5) ч. 1 ст.
157 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин, Вищий
адміністративний суд України
приходить до висновку про необхідність
скасування рішень судів попередніх
інстанцій та направлення справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

При новому розгляді слід взяти до уваги
вищезазначене та прийняти законне і
обґрунтоване рішення відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, надати належну правову оцінку
обставинам у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Богородчанському районі
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області
задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 13.03.2014 та
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
14.01.2011 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ч. 6 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Кошіль Судді І.В.
Борисенко О.А. Моторний