Справа № 2а-10066/12/2670
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

16 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Оксененка
О.М., Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва на ухвалу
Окружного адміністративного суду м.
Києва 04 листопада 2014 року у
адміністративній справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва до
Акціонерного товариства закритого
типу «Спеціальне науково -
реставраційне проектне будівельно -
виробниче підприємство
«Укрреставрація» про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до
Акціонерного товариства закритого
типу «Спеціальне науково -
реставраційне проектне будівельно -
виробниче підприємство
«Укрреставрація» про стягнення
заборгованості у розмірі 131138,83 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
серпня 2012 року, що залишена без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 01 жовтня 2013
року, позов задоволено.

17 жовтня 2014 року до Окружного
адміністративного суду м. Києва від
відповідача надійшла заява, в якій
відповідач просив суд розстрочити
виконання постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
серпня 2012 року до листопада 2019 року
згідно графіку.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 04.11.2014 року заяву
задоволено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу з підстав порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права, в якій просить скасувати ухвалу
та постановити нову, якою у задоволенні
заяви відмовити.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, відповідно до частини
четвертої статті 196 КАС України не
перешкоджає судовому розгляду справи.
У зв'язку з цим, відповідно до частини
першої статті 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача про
обставини справи, перевіривши
матеріали справи колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно матеріалів справи постановою
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 28 серпня 2012 року, що залишена
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 01 жовтня 2013 року, стягнуто з
відповідача на користь позивача
заборгованість по сплаті штрафних
санкцій та пені зі страхових внесків на
загальну суму 131138,83 грн.

Згідно частини п'ятої статті 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Частиною другою статті 14 КАС України
визначено, що постанови та ухвали суду
в адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Згідно положень статті 254 КАС України у
разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження. Ухвала суду
апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення.

Тому, відповідно до статті 254 КАС
України постанова Окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
серпня 2012 року набрала законної сили 01
жовтня 2013 року.

В заяві про розстрочення виконання
рішення відповідач посилається на те,
що на сьогоднішній день він перебуває у
складному фінансовому становищі, що
значно утруднює виконання постанови
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 28 серпня 2012 року. На його
думку стягнення суми боргу без
розстрочки виконання рішення суду
зумовить неможливість погасити
заборгованість за іншими платежами,
податками та зборами, спричинить
звільнення працівників. Також
відповідач вважає, що у випадку арешту
його рахунків та майна буде
заблоковано його господарську
діяльність та унеможливить повне
виконання ним боргових зобов'язань
перед кредиторами і в майбутньому
призведе до його банкрутства.

Задовольняючи заяву, суд першої
інстанції погодився з такими доводами.

Проте, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції необґрунтовано
задовольнив заяву про розстрочення
виконання постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
серпня 2012 року, виходячи з наступного.

Згідно частини першої статті 263 КАС
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

У заяві про розстрочення виконання
рішення суду відповідач вказує на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 квітня 2014
року у справі №826/6991/13-а, якою скасовано
дозвіл на виконання будівельних робіт,
у зв'язку із чим він наразі
неспроможний проводити свою основну
діяльність.

Проте, колегія суддів вважає, що
вказані обставини не можуть свідчити
про скрутне становище товариства.

Щодо посилання відповідача на звіт про
фінансові результати (звіт про
сукупний дохід) за І півріччя 2014 року,
колегія суддів зазначає наступне.

Наказом Міністерства фінансів України
від 07.02.2013 року №73 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 28 лютого
2013 року за №336/22868) затверджене
Національне положення (стандарт)
бухгалтерського обліку 1.

Пунктом 3 вказаного наказу установлено,
що юридичні особи (крім банків та
бюджетних установ), які зобов'язані
подавати фінансову звітність згідно із
законодавством, застосовують форми
фінансової звітності, визначені
Національним положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку 1 «Загальні
вимоги до складання фінансової
звітності», затвердженим цим наказом,
починаючи із звітності за I квартал 2013
року і в наступних звітних періодах.

Пунктом 1 розділу ІІ «Склад та елементи
фінансової звітності» Національного
положення (стандарт) бухгалтерського
обліку 1 визначено, що фінансова
звітність складається з: балансу (звіту
про фінансовий стан) (далі - баланс),
звіту про фінансові результати (звіту
про сукупний дохід) (далі - звіт про
фінансові результати), звіту про рух
грошових коштів, звіту про власний
капітал і приміток до фінансової
звітності.

Проте, на підтвердження скрутного
фінансового становища відповідач
надає звіт про фінансові результати
(звіт про сукупний дохід) лише за І
півріччя 2014 року, інші звіти, зокрема,
за 2013 рік, І квартал 2014 року, ІІІ квартал
2014 року, відповідачем не надано.

Крім того, як вірно зазначено
апелянтом, відповідно до частини
дванадцятої статті 20 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» страхові внески
підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника страхових
внесків.

Також, колегія суддів приймає до уваги,
що після набрання законної сили
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 01 жовтня 2013
року відповідачем не здійснено жодного
платежу на рахунок Управління
Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
заявником не наведено обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення, відповідно, заява про
розстрочення виконання судового
рішення не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 202 КАС України підставами для
скасування ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржувана ухвала
суду першої інстанції постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
підлягає скасуванню з постановленням
нової про відмову у задоволенні заяви
про розстрочення виконання постанови
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 28 серпня 2012 року.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 199, 204, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва
задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду м. Києва 04 листопада 2014 року
скасувати та постановити нову, якою
відмовити у задоволенні заяви
Акціонерного товариства закритого
типу «Спеціальне науково -
реставраційне проектне будівельно -
виробниче підприємство
«Укрреставрація» про розстрочення
виконання постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
серпня 2012 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено
19.12.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.М.
Оксененко

Суддя:
І.В.
Федотов

Головуючий суддя
Ісаєнко Ю.А.

Судді:
Оксененко О.М.

Федотов І.В.