Справа № П/811/4044/14
Суддя: В.С. Мирошниченко
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року
Справа № П/811/4044/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого - судді Мірошниченка В.С.,
розглянувши у порядку скороченого
провадження в місті Кіровограді 09 год.
00 хв. адміністративну справу за позовом
Новоукраїнської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості у розмірі 4219,73грн., -

В С Т А Н О В И В:

Новоукраїнська ОДПІ Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області звернулася до
суду з адміністративним позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення суми податкового боргу в
розмірі 4219,73грн.

Згідно із п.3 ч.5 ст.183-2 КАС України
справа повинна бути розглянута у
порядку скороченого провадження не
пізніше трьох днів - у разі якщо
протягом семи днів з дня закінчення
строку, передбаченого ч.3 цієї статі, до
суду не надійшло заперечення
відповідача та за умови, що справа не
розглядається за місцезнаходженням
відповідача.

Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Правові засади застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та
звітності, а також справляння єдиного
податку визначені в главі 1 розділу 14
Податкового кодексу України. Згідно
пунктів 291.2. та 291.3. статті 291
Податкового кодексу України спрощена
система оподаткування, обліку та
звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності. Юридична особа чи фізична
особа - підприємець може самостійно
обрати спрощену систему оподаткування,
якщо така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою.

Підпунктом 10.1.2 пункту 10.1 статті 10
Податкового кодексу України
встановлено, що єдиний податок
належить до місцевих податків.

Згідно підпункту 291.3 статті 291
Податкового кодексу України юридична
особа чи фізична особа - підприємець
може самостійно обрати спрощену
систему оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
главою 1 розділу XIV Податкового кодексу
України.

За приписами пункту 291.4 статті 291
Податкового кодексу України, суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на групи
платників єдиного податку. Згідно з
підпунктом 2 цього пункту до другої
групи належать фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

Відповідно до положень пунктів 293.1, 293.2
статті 293 Податкового кодексу України,
ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць: 1) для
першої групи платників єдиного податку
- у межах від 1 до 10 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати; 2) для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

Згідно з вимогами пункту 295.1 статті 295
Податкового кодексу України, платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
звітного року.

Відповідно до пункту 300.1 статті 300
Податкового кодексу України платники
єдиного податку несуть
відповідальність відповідно до цього
Кодексу за правильність обчислення,
своєчасність та повноту сплати сум
єдиного податку, а також за
своєчасність подання податкових
декларацій.

Відповідно до пункту 58.1. статті 58
Податкового кодексу України у разі
коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у разі
коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V цього
Кодексу, такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що відповідач -
ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем
та знаходиться на спрощеній системі
оподаткування, відповідно до поданої
заяви (а.с.4).

Відповідно до положень ст. 8 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» мінімальна заробітна плата з
1 січня - 1147 гривень, з 1 грудня - 1218
гривень.

Відповідно до положень ст. 8 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» мінімальна заробітна плата
становить 1218 грн.

З огляду на викладене відповідач за 2013
рік щомісячно повинен сплачувати
єдиний податок у розмірі 229,40 грн. до
грудня місяця за кожен місяць, з грудня
243,60 грн. З 2014 року щомісячно повинен
сплачувати єдиний податок у розмірі
243,60 грн., за кожен місяць.

Також, позивачем, на підставі акту
перевірки від 06.08.2014 № 128/1700/НОМЕР_1
винесене податкове
повідомлення-рішення №00 від
06.08.2014, яким відповідачу нараховані
штрафні (фінансові) санкції у розмірі
1147 грн. (а.с. 19-20).

Зазначене рішення отримане
відповідачем (а.с. 19).

Згідно п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу
України рішення, прийняті контролюючим
органом, можуть бути оскаржені в
адміністративному або судовому
порядку.

Зазначене рішення ні в
адміністративному, ні в судовому
порядку не оскаржувалось, а тому сума
заборгованості по зазначеному рішенню,
складає 1147 грн. та є узгодженою.

Відповідно до абз. Б п.п 129.1.1. п. 129.1 ст. 129
Податкового кодексу України пеня
нараховується при нарахуванні суми
грошового зобов'язання контролюючими
органами - від першого робочого дня,
наступного за останнім днем граничного
строку сплати грошового зобов'язання,
визначеного у податковому
повідомленні-рішенні згідно із цим
Кодексом.

Згідно п. 129.4. ст. 129 Податкового кодексу
України пеня, визначена підпунктом 129.1.1
пункту 129.1 цієї статті, нараховується
на суму податкового боргу (включаючи
суму штрафних санкцій за їх наявності
та без урахування суми пені) із
розрахунку 120 відсотків річних
облікової ставки Національного банку
України, діючої на день виникнення
такого податкового боргу або на день
його (його частини) погашення, залежно
від того, яка з величин таких ставок є
більшою, за кожний календарний день
прострочення у його сплаті.

З огляду на викладене, відповідачу у
зв'язку з несвоєчасною сплатою
узгодженої суми податкового
зобов'язання, була правомірно
нарахована пеня у розмірі 4,13 грн. за
вказаний період, що підтверджується
відповідним розрахунком (а.с. 8).

З урахуванням часткової сплати,
заборгованість відповідача становить
4219,73 грн. (а.с. 6).

Відповідачу вручена податкова вимога
(а.с. 7).

Згідно з пп.. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Підпунктом 14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України
визначено, що грошове зобов'язання
платника податків - сума коштів, яку
платник податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності до п.59.1 ст. 59
Податкового кодексу України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення - рішення.

У відповідності до п.59.5 ст.59
Податкового кодексу України, у разі
якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

Згідно п.95.1. ст.95 Податкового кодексу
України, контролюючий орган здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

На час розгляду справи доказів
добровільної сплати відповідачем суми
заборгованості суду не надано, а тому
вона підлягає примусовому стягненню на
користь позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 159 - 163, 167, 183-2 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ін. код - НОМЕР_1) податковий борг
з єдиного податку в розмірі 4219,73 грн.
(чотири тисячі дев'ятнадцять грн. 73 коп.)
користь Державного бюджету України в
особі Новоукраїнської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області .

Судові витрати віднести за рахунок
держави.

Постанову піддати негайному виконанню.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подання в
10-денний строк апеляційної скарги з
дня проголошення постанови, а у разі
відкладення складання постанови в
повному обсязі, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
-протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
В.С.
Мирошниченко