Справа № 817/3686/14
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3686/14

16 грудня 2014 року 18год. 20хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Дорошенко Н.О. за
участю секретаря судового засідання
Лютко М.В. та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник Кушнір О.С.,

відповідача: представник Білик М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Дочірнє підприємство
"ПрикарпатЗахідтранс"
Південно-Західного відкритого
акціонерного товариства
трубопровідного транспорту
нафтопродуктів

до Головного управління Державної
фіскальної служби у Рівненській
області про визнання
протиправним наказу , -

ВСТАНОВИВ :

Дочірнє підприємство
"ПрикарпатЗахідтранс"
Південно-Західного відкритого
акціонерного товариства
трубопровідного транспорту
нафтопродуктів звернулось до
Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Головного управління Державної
фіскальної служби у Рівненській
області про визнання протиправним
наказу №102 від 14.11.2014 "Про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки".

В обґрунтування позову зазначає, що
період, який підлягає до перевірки, та
підстави проведення перевірки,
зазначенні в спірному наказі,
співпадають з періодом та підставами
перевірки, проведеної Рівненською
митницею у 2012 році, за результатами
якої складено акт №0007/2/204000009/01399032 від
09.04.2012. На підставі акта перевірки було
прийнято податкові
повідомлення-рішення від 19.04.2012 №52, №53,
№54, які були оскаржені в судовому
порядку та скасовані. Вказує, що
підстави для проведення повторної
документальної перевірки відсутні.
Вважає, що при видачі оспорюваного
наказу відповідачем порушено пп.78.1.12
п.78.1 ст.78 та строки, встановлені п.102.1
ст.102 Податкового кодексу України.

Представник позивача в судовому
засіданні адміністративний позов
підтримав з наведених у ньому підстав,
просив задовольнити повністю.

Відповідач Головне управління
Державної фіскальної служби у
Рівненській області позов не визнав,
подав письмове заперечення (а.с.89).
Представник відповідача в судовому
засіданні пояснив, що наказ №102 від
14.11.2014 видано відповідно до ч.10 ст.346
Митного кодексу України у зв'язку з
одержанням постанови слідчого про
проведення документальної
позапланової перевірки позивача,
винесеної по кримінальному
провадженні. Спірний наказ вважає
правомірним, в задоволенні позову
просив відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, встановивши фактичні обставини
справи, перевіривши їх доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
оцінивши їх у сукупності, відповідно до
вимог закону, суд дійшов висновку, що
позов до задоволення не підлягає з
таких підстав.

Матеріалами справи стверджено, що
Дочірнє підприємство
"ПрикарпатЗахідтранс"
Південно-Західного відкритого
акціонерного товариства
трубопровідного транспорту
нафтопродуктів зареєстроване як
юридична особа Виконавчим комітетом
Рівненської міської ради 23.11.2001 (а.с.7).

Суд встановив, що Рівненською митницею
було проведено позапланову виїзну
документальну перевірку стану
дотримання ДП "ПрикарпатЗахідтранс"
Південно-Західного відкритого
акціонерного товариства
трубопровідного транспорту
нафтопродуктів законодавства України
з питань митної справи при здійсненні
зовнішньоекономічної діяльності за
період з 01.01.2009 по 30.11.2011 та
зовнішньоекономічною Угодою від 09.12.2003
(з додатковою угодою №01 від 24.03.2005), за
результатами якої складено акт
№0007/2/204000009/ від 09.04.2012 (а.с.9-37).

На підставі акта перевірки
№0007/2/204000009/ від 09.04.2012 Рівненською
митницею прийнято податкові
повідомлення-рішення від 19.04.2014 №52, №53
та №54.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 05.11.2012 у
справі №2а/1770/2669/2012, залишеною без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 27.02.2013 та
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 06.08.2013, податкові
повідомлення-рішення від 19.04.2012 №52, №53
та №54 визнано протиправними та
скасовано (а.с.38-52).

14.11.2014 Головним управлінням Державної
фіскальної служби у Рівненській
області на підставі ч.10 ст.346 Митного
кодексу України видано наказ №102 про
проведення документальної
позапланової перевірки Дочірнього
підприємства "ПрикарпатЗахідтранс"
Південно-Західного відкритого
акціонерного товариства
трубопровідного транспорту
нафтопродуктів () вимог
законодавства України з питань
державної митної справи, у тому числі
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати митних платежів
за період з 01.01.2009 по 30.11.2011 (а.с.8).

Перевіряючи доводи та заперечення
сторін щодо правомірності
оспорюваного наказу, суд враховує
наступне.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.336 Митного
кодексу України митний контроль
здійснюється безпосередньо посадовими
особами органів доходів і зборів
шляхом проведення документальних
перевірок дотримання вимог
законодавства України з питань
державної митної справи, у тому числі
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати митних платежів.

Частиною 1 статті 346 Митного кодексу
України передбачено, що документальні
виїзні перевірки проводяться за
наказом відповідного органу доходів і
зборів з урахуванням обставин і
підстав, установлених цим Кодексом.

За змістом п.7 ст.346 Митного кодексу
України документальною позаплановою
виїзною перевіркою вважається
перевірка підприємства, яка не
передбачена планами роботи органу
доходів і зборів і може проводитися за
наявності хоча б однієї з таких
обставин, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.10 ст.346 Митного кодексу
України встановлені цією статтею
строки, підстави та порядок проведення
документальних виїзних перевірок
підприємств не поширюються на
перевірки, що проводяться за заявою
самого підприємства, уповноважених
економічних операторів (у тому числі на
підприємствах, які звернулися для
отримання такого статусу), а також на
перевірки, що проводяться відповідно
до кримінального процесуального
закону або у процесі провадження в
адміністративній справі про порушення
митних правил стосовно посадової особи
цього підприємства.

Приписами Податкового кодексу України
встановлено, що документальна
позапланова перевірка здійснюється у
разі якщо, зокрема:

отримано судове рішення суду (слідчого
судді) про призначення перевірки або
постанову органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
слідчого, прокурора, винесену ними
відповідно до закону (пп.78.1.11 п.78.1 ст.78
цього Кодексу);

контролюючим органом вищого рівня в
порядку контролю за діями або
бездіяльністю посадових осіб
контролюючого органу нижчого рівня
здійснено перевірку документів
обов'язкової звітності платника
податків або матеріалів
документальної перевірки, проведеної
контролюючим органом нижчого рівня, і
виявлено невідповідність висновків
акта перевірки вимогам законодавства
або неповне з'ясування під час
перевірки питань, що повинні бути
з'ясовані під час перевірки для
винесення об'єктивного висновку щодо
дотримання платником податків вимог
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі
органи.пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 (цього Кодексу).

Відповідно до п.78.4 ст.78 Податкового
кодексу України про проведення
документальної позапланової перевірки
керівник органу державної податкової
служби приймає рішення, яке
оформлюється наказом.

Право на проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Відповідно до п.81.1 ст.81 Податкового
кодексу України посадові особи
контролюючого органу мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування контролюючого
органу, реквізити наказу про
проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється) або об'єкта, перевірка
якого проводиться, мета, вид
(документальна планова/позапланова або
фактична), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника
контролюючого органу або його
заступника, що скріплений печаткою
контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки;

службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення документальної виїзної
або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) від допуску до перевірки на
інших підставах, ніж визначені в абзаці
п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику
податків та/або посадовим (службовим)
особам платника податків (його
представникам або особам, які фактично
проводять розрахункові операції) такі
особи розписуються у направленні із
зазначенням свого прізвища, імені, по
батькові, посади, дати і часу
ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) розписатися у направленні на
перевірку посадовими (службовими)
особами контролюючого органу
складається акт, який засвідчує факт
відмови. У такому випадку акт про
відмову від підпису у направленні на
перевірку є підставою для початку
проведення такої перевірки.

Згідно з п.81.2 ст.81 Податкового кодексу
України у разі відмови платника
податків та/або посадових (службових)
осіб платника податків (його
представників або осіб, які фактично
проводять розрахункові операції) у
допуску посадових (службових) осіб
контролюючого органу до проведення
перевірки складається акт, який
засвідчує факт відмови.

Суд встановив, що слідчим управлінням
фінансових розслідувань Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області проводиться досудове
розслідування у кримінальному
провадженні № 0000076 від 13.03.2013 по
факту ухилення від сплати податків в
особливо великих розмірах службовими
особами ДП "ПрикарпатЗахідтранс" за
ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст.
212 КК України.

В ході досудового розслідування
вказаного кримінального провадження
старшим слідчим з особливо важливих
справ першого відділу кримінальних
розслідувань слідчого управління
фінансових розслідувань Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області майором податкової міліції
Шиманським В.М. винесено постанову від
25.09.2014 про призначення позапланової
документальної виїзної перевірки ДП
"ПрикарпатЗахідтранс" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2008 по 31.03.2011 та митного
законодавства з 01.01.2009 по 30.11.2011,
проведення якої доручено працівникам
центрального апарату Державної
фіскальної служби України (а.с.96-99).

Згідно зі статтею 110 КПК України
процесуальними рішеннями є всі рішення
органів досудового розслідування,
прокурора, слідчого судді, суду.
Рішення слідчого, прокурора
приймається у формі постанови.
Постанова виноситься у випадках,
передбачених цим Кодексом, а також коли
слідчий, прокурор визнає це за
необхідне. Постанова слідчого,
прокурора, прийнята в межах
компетенції згідно із законом, є
обов'язковою для виконання фізичними
та юридичними особами, прав, свобод чи
інтересів яких вона стосується.

Представник відповідача суду пояснив,
що документальна позапланова
перевірка позивача відповідно до
оспорюваного наказу була призначена у
зв'язку з надходженням вищевказаної
постанови слідчого в кримінальному
провадженні, яка є обов'язковою для
виконання відповідачем. Зазначене
відповідає фактичним обставинам
справи, оскільки безпосередньо в
наказі № 102 від 14.11.2014 вказано, що
документальну позапланову виїзну
перевірку призначено відповідно до
постанови слідчого від 25.09.2014.

Підстав для проведення документальної
позапланової перевірки, визначених
пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу
України, судом не встановлено.
Натомість, дослідженими судом доказами
стверджено, що документальна
позапланова перевірка позивача
наказом № 102 від 14.11.2014 була призначена
у зв'язку з одержанням відповідачем
постанови слідчого у кримінальному
провадженні, відповідно до пп.78.1.11 п.78.1
ст.78 цього Кодексу.

Що стосується доводів позивача про
порушення строків, встановлених п.102.1
ст.102 Податкового кодексу України, слід
зазначити, що вказаною нормою
встановлено граничні строки для
визначення контролюючим органом
грошових зобов'язань. Пункт 102.1 ст.102
цього Кодексу не впливає на визначення
періоду позапланової документальної
перевірки, яка проводиться в межах
кримінального провадження.

Відтак, суд вважає, що пп.78.1.12 п.78.1 ст.78,
п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України
на спірні взаємовідносини сторін не
поширюється, а тому покликання
позивача на порушення зазначених
правових норм є безпідставними. Та
обставина, що в 2012 році митним органом
було проведено документальну
позапланову перевірку позивача з
питань митної справи при здійсненні
зовнішньоекономічної діяльності за
період з 01.01.2009 по 30.11.2011, не могла
слугувати підставою для непризначення
Головним управлінням ДФС у Рівненській
області документальної позапланової
перевірки позивача за вказаний період
в разі одержання постанови слідчого у
кримінальному провадженні, яка є
обов'язковою для виконання.

Також суд враховує, що відповідно до
приписів п.81.1, п.81.2 ст.81 Податкового
кодексу України платник податків, який
вважає порушеним порядок та підстави
призначення податкової перевірки щодо
нього, має захищати свої права шляхом
недопуску посадових осіб
контролюючого органу до такої
перевірки. Якщо ж допуск до проведення
перевірки відбувся, в подальшому
предметом розгляду в суді має бути суть
виявлених порушень податкового та
іншого законодавства, дотримання якого
контролюється фіскальними органами.
Тобто саме на етапі допуску до
перевірки платник податків може
поставити питання про
необгрунтованість її призначення та
проведення, реалізувавши своє право на
захист від безпідставного та
необгрунтованого здійснення
податкового чи митного контролю щодо
себе.

Суд встановив, що наказ про проведення
документальної позапланової перевірки
вручений посадовій особі ДП
"ПрикарпатЗахідтранс"
Південно-Західного відкритого
акціонерного товариства
трубопровідного транспорту
нафтопродуктів. Уповноважених осіб
органу державної фіскальної служби
позивачем було допущено до перевірки,
за результатами якої складено акт від
01.12.2014 № 2/4/17-00-22-05-17/ (а.с.90-91).
Зазначені обставини підтверджуються
матеріалами справи та сторонами не
заперечуються.

Таким чином, правові наслідки
оскаржуваного наказу в даному випадку
є вичерпаними в результаті проведення
відповідної документальної перевірки,
а оскарження позивачем наказу після
фактичного допуску контролюючого
органу до перевірки не спрямоване на
захист прав та інтересів платника
податків.

З урахуванням вищенаведеного, суд
дійшов висновку, що наказ Головного
управління Державної фіскальної
служби у Рівненській області від 14.11.2014
№102 про проведення документальної
позапланової перевірки Дочірнього
підприємства "ПрикарпатЗахідтранс"
Південно-Західного відкритого
акціонерного товариства
трубопровідного транспорту
нафтопродуктів виданий в межах
повноважень, за наявності підстав, в
порядку та у спосіб, що визначені
законом. Доводи позивача не дають суду
підстав для визнання протиправним
наказу на проведення перевірки.

Відповідно до статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно зі статтею 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства.

В ході судового розгляду справи
позивачем не надано, а судом не
встановлено об'єктивних доказів, що
наказом Головного управління
Державної фіскальної служби у
Рівненській області порушено права та
законні інтереси позивача, а відтак
відсутні підстави для судового захисту
порушеного права.

Підстави для розподілу судових витрат
відповідно до ст.94 КАС України
відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Дочірньому підприємству
"ПрикарпатЗахідтранс"
Південно-Західного відкритого
акціонерного товариства
трубопровідного транспорту
нафтопродуктів в позові про визнання
протиправним наказу начальника
Головного управління ДФС у Рівненській
області №102 від 14.11.2014 "Про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки" відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Дорошенко Н.О.