Справа № 462/9020/13-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/51500/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді
Шведа Е.Ю.,

суддів
Горбатюка С.А.,

Мороз
Л.Л.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за

касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова

на ухвалу Залізничного районного суду
м. Львова від 14 лютого 2014 року

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16 вересня
2014 року

у справі № 462/9020/13-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України
в Залізничному районі м. Львова

про зобов'язання вчинити певні дії

встановив:

Державний виконавець Залізничного
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Головного управління юстиції у
Львівській області Хамуляк М.М.
звернувся до суду з заявою про
встановлення подальшого способу і
порядку виконання виконавчого листа, в
якому просив встановити спосіб і
порядок виконання виконавчого листа №
2-а-386/2011, виданого 05 серпня 2013 року,
тобто фактично просив змінити спосіб і
порядок виконання рішення суду, на
підставі якого Залізничним районним
судом м. Львова видано вказаний
виконавчий лист.

Ухвалою Залізничного районного суду м.
Львова від 14 лютого 2014 року, залишеною
без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 16 вересня 2014 року, заяву задоволено.
Змінено спосіб виконання рішення суду
про зобов'язання УПФУ в Залізничному
районі м. Львова здійснити перерахунок
та виплату пенсії позивачу на
стягнення з УПФУ в Залізничному районі
м. Львова на користь позивача коштів в
сумі 982,89 грн.

У касаційній скарзі УПФУ в
Залізничному районі м. Львова,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права, просить ухвали
судів першої та апеляційної інстанцій
скасувати, постановити нову ухвалу,
якою відмовити у задоволенні заяви про
зміну способу виконання рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин справи,
суд дійшов висновку про задоволення
скарги з таких підстав.

Задовольняючи заяву про заміну способу
і порядку виконання рішення, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що з огляду на положення Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання постанови
суду є неможливим без зміни способу її
виконання, оскільки витрати, пов'язані
з виконанням судових рішень в
бюджетних призначеннях відсутні,
відтак здійснити виплату передбачених
заявнику сум пенсії можливо лише
шляхом примусового стягнення коштів.

Відповідно до частини першої статті 263
КАС України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни порядку і способу його виконання
є такі підстави: для розстрочення та
відстрочення - обставини, що
ускладнюють виконання, а для зміни
способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

Аналіз оскаржуваних рішень судів
першої та апеляційної інстанції
свідчить про те, що суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що є неприпустимим в
силу статті 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що виконання постанови
суду першої інстанції неможливе через
відсутність коштів, виплата яких буде
здійснена за наявності відповідного
фінансування з Державного бюджету
України.

Отже, виконання постанови суду першої
інстанції все ж можливе, хоча й за
певних умов, тому відсутні підстави для
зміни способу виконання рішення суду
першої інстанції.

За таких обставин, суди дійшли
помилкового висновку про задоволення
заяви державного виконавця, змінивши
спосіб і порядок виконання рішення
суду.

Відповідно до ст. 229 КАС України суд
касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

З урахуванням того, що фактичні
обставини справи судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено
повно та правильно, але неправильно
застосовано норми процесуального
права, що призвело до ухвалення
незаконних судових рішень, суд вважає
за необхідне скасувати судові рішення
суду першої та апеляційної інстанцій,
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні заяви про зміну способу і
порядку виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 222, 223, 229, 231, 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова
задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м.
Львова від 14 лютого 2014 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16 вересня
2014 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою
відмовити у задоволенні заяви
державного виконавця Залізничного
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Головного управління юстиції у
Львівській області Хамуляк М.М. про
встановлення подальшого способу і
порядку виконання виконавчого листа
2-а-386/2011, виданого 05 серпня 2013 року, у
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова про
зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили у порядку
та строки, передбачені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та не підлягає оскарженню.

Судді