Справа № 808/8773/13-а
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2014 рокусправа № 808/8773/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу
Дніпрорудненського індустріального
технікуму на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 18
лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом
Дніпрорудненського індустріального
технікуму до Виконавчої дирекції
Запорізького обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності про
скасування рішення №282 від 17.09.2013р., -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 18 лютого 2014
року у задоволенні позовних вимог
Дніпрорудненського індустріального
технікуму відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, Дніпрорудненський
індустріальний технікум подав
апеляційну скаргу, у якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши
законність та обґрунтованість
оскарженої постанови, не знаходить
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
11.09.2013 р. відповідачем проведено
перевірку дотримання порядку
використання та своєчасності і повноти
повернення невикористаних страхових
коштів у Дніпрорудненському
індустріальному технікумі, за
результатами якої складено акт №175 від
11.09.2013 р.

В акті перевірки зазначено, що при
перевірці правильності видачі
санаторно-курортних путівок
встановлено порушення ч.2 ст.47 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням" та п.4.1 Порядку
отримання застрахованими особами і
членами їх сімей санаторно-курортного
лікування, що сплачується за рахунок
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
затвердженого постановою правління
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності від
25.09.2009 р. №12.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято рішення №282 від
17.09.2013 р. про повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності,
яким до відповідача застосовано
фінансові санкції в розмірі 11560,50 грн., в
т.ч. неправомірно витрачені страхові
кошти в розмірі 7707,00 грн.
(санаторно-курортне лікування) та штраф
у розмірі 50% суми неправомірно
витрачених страхових коштів в розмірі
3853,50 грн. Позивач, не погодившись з
прийнятим рішенням, звернувся з
позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції посилався
на наступне.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"
Фонд соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності (далі
- Фонд) є органом, який здійснює
керівництво та управління
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
провадить акумуляцію страхових
внесків та інших коштів, призначених
для фінансування матеріального
забезпечення та соціальних послуг,
види яких передбачені статтею 34 цього
Закону, та забезпечує їх надання, а
також здійснює контроль за
використанням цих коштів. Фонд
належить до цільових позабюджетних
страхових фондів.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.34 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
надаються такі види матеріального
забезпечення та соціальних послуг
забезпечення оздоровчих заходів
(оплата путівок на санаторно-курортне
лікування застрахованим особам та
членам їх сімей, до дитячих оздоровчих
закладів, утримання
санаторіїв-профілакторіїв, надання
соціальних послуг у позашкільній
роботі з дітьми, у тому числі придбання
дитячих новорічних подарунків) (статті
47, 48 цього Закону).

Як передбачено ч.1 ст.47 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" для
забезпечення відновлення здоров'я
застрахована особа та члени її сім'ї (а
також особа, яка навчається у вищому
навчальному закладі) мають право на
отримання санаторно-курортного
лікування, оздоровлення в
спеціалізованих оздоровчих закладах (у
тому числі дитячих) у межах асигнувань,
установлених бюджетом Фонду на
зазначені цілі, та в порядку і на
умовах, визначених правлінням Фонду.
Згідно ч.2 ст.47 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"
надання послуг застрахованим особам,
пов'язаних із санаторно-курортним
лікуванням, здійснюється за наявності
медичних показань.

Постановою правління Фонду
соціального захисту з тимчасової
втрати працездатності №12 від 25.02.2009 р.
затверджено Порядок отримання
застрахованими особами і членами їх
сімей санаторно-курортного лікування,
що сплачується за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності (далі-Порядок),
який визначає умови отримання
застрахованими особами і членами їх
сімей (а також особами, які навчаються у
вищому навчальному закладі) (далі -
застраховані особи і члени їх сімей)
санаторно-курортного лікування,
сплаченого за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності (далі - Фонд),
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням".

Пунктом 1.4 Порядку встановлено, що на
путівці зазначаються профіль
лікування та відповідний перелік
послуг, що входять до вартості путівки,
умови проживання та в обов'язковому
порядку проставляється відповідна
відмітка "Оплачено за кошти Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності".

Згідно п.4.1 Порядку рішення про
виділення путівки застрахованій особі
приймає комісія (уповноважений) із
соціального страхування підприємства,
установи, організації із
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням
(далі - комісія (уповноважений) із
соціального страхування), на підставі
особистої заяви та довідки для
одержання путівки (форма №070/о,
затверджена наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 27.12.99 №302
"Про затвердження форм облікової
статистичної документації, що
використовується в поліклініках
(амбулаторіях)").

Відповідно до наказу Міністерства
охорони здоров'я України від 27.12.99 №302
"Про затвердження форм облікової
статистичної документації, що
використовується в поліклініках
(амбулаторіях)" вказане у п.8 зазначеної
довідки, найменування місця лікування
носить лише рекомендаційний характер
про що свідчить назва самого пункту:
"Рекомендаційне місце лікування…",
тоді як основним критерієм за яким
видається санаторно-курортна путівка є
зазначене у п.5 довідки "Захворювання, з
приводу якого хворий(а) направляється в
санаторій".

Судом першої інстанції встановлено, що
комісією із соціального страхування
Дніпрорудненського індустріального
технікуму прийнято рішення про
виділення путівки застрахованим
особам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі
довідок форми №070/о, виданих
Дніпрорудненською міською лікарнею
Дніпрорудненської міської ради.

З пункту 5.1 довідки №1271 для одержання
путівки на санаторно-курортне
лікування, виданої ОСОБА_3, встановлено,
що захворювання, з приводу якого ОСОБА_3
направлено на санаторно-курортне
лікування код за МКХ-10 (Міжнародна
статистична класифікація хвороб)
вказаний М - 13.9, тобто хвороби
кістково-м'язової системи і сполучної
тканини. У п.5.3 вказаної довідки вказано
супутні захворювання код за МКХ-10 К - 81,1,
тобто хвороби органів травлення.
Пунктом 7 вказаної довідки
рекомендовано санаторно-курортне
лікування в санаторії
"опорно-двигательный".

Путівкою №003485 ОСОБА_3 направлено на
санаторно-курортне лікування до ДП
"Курорти Приазов'я" за профілем
лікування "обміну речовин та
ендокринної системи".

Тобто, суд першої інстанції дійшов
правомірного висновку про те, що ОСОБА_3
направлена на санаторно-курортне
лікування за відсутності відповідних
медичних показань.

До того ж, з пункту 5.1 довідки для
одержання путівки на
санаторно-курортне лікування виданої
ОСОБА_2, встановлено, що захворювання, з
приводу якого ОСОБА_2 направлено на
санаторно-курортне лікування код за
МКХ-10 вказаний І10, тобто хвороби
кровообігу. У п.5.1 вказаної довідки
вказано супутні захворювання ДДПП
вертебрологенна люмбалгія
(дегенеративно-дистрофическое
поражение позвоночника).

Путівкою №003901 ОСОБА_2 направлено на
санаторно-курортне лікування до ДП
"Клінічний санаторій "Карпати" за
профілем лікування "нервової системи
та хребта".

Згідно ч.4 ст.11 КАС України суд вживає
передбачені законом заходи, необхідні
для з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи.

На запит суду комунальною установою
"Запорізька обласна клінічна лікарня"
Запорізької обласної ради надано
лист-відповідь №994 від 05.02.2014 р. (а.с. 78). З
вказаної відповіді судом встановлено,
що при оформленні санаторно-курортних
карт (ф 070/0) відповідно до путівок, які
надані працівникам на передодні їх
виїзду на лікування профсоюзним
комітетом індустріального технікуму,
основний та супутній діагнози лікарями
сформовані без урахування
профільності санаторно-курортного
закладу. Також зазначено, що згідно
Міжнародної статистичної класифікації
хвороб (МКХ-10) гіпертонічна хвороба ІІ
ст. та ДДУХ з вертеброгенною люмбалгією
до класу хвороб нервової системи та
остеоартроз і хронічний холецистит до
класу хвороб ендокринної системи,
розладу харчування та порушення обміну
речовин не відносяться.

Отже, при розгляді справи встановлено,
що ОСОБА_2 направлено на
санаторно-курортне лікування до ДП
"Клінічний санаторій "Карпати" за
профілем лікування "нервової системи
та хребта", проте з наданої до
матеріалів справи довідки 070/0
встановлено наявність у ОСОБА_2
основного захворювання "хвороби
кровообігу" та супутнього "ДДПП
вертебрологенна люмбалгія", які не
відносяться до захворювань "нервової
системи та хребта" та не відповідають
профілю лікування, за яким ОСОБА_2
направлено на санаторно-курортне
лікування до ДП "Клінічний санаторій
"Карпати".

Стосовно посилань представника
відповідача на те, що лист комунальної
установи "Запорізька обласна клінічна
лікарня" Запорізької обласної ради не
можна брати до уваги, оскільки лікарям
ставилось питання з приводу
захворювання ДДПП вертебрологенна
люмбалгія, а відповідь надано стосовно
захворювання ДДУХ з вертеброгенною
люмбалгією, суд зазначає, ДДПП
вертебрологенна люмбалгія
(дегенеративно-дистрофическое
поражение позвоночника) та ДДУХ з
вертеброгенною люмбалгією
(дегенеративно-дистрофічне ураження
хребта) є одним і тим самим
захворюванням, а їх різниця полягає
виключно в тому, якою мовою воно
зазначено (російською чи українською).

З урахуванням зазначеного, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
позивачем необґрунтовано надано
путівки на профільне оздоровлення
співробітників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без
наявності у останніх медичних показань
для проходження такого оздоровлення,
що призвело до безпідставного
використання страхових коштів.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"
страхувальники та інші отримувачі
страхових коштів у разі порушення
порядку використання страхових коштів
відшкодовують Фонду в повному обсязі
неправомірно витрачену суму страхових
коштів та/або вартість наданих
соціальних послуг і сплачують штраф у
розмірі 50 відсотків такої суми.

Отже, суд першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку про порушення
позивачем порядку використання
страхових коштів та правомірність
прийняття відповідачем рішення про
повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності.

Стаття 19 Конституції встановлює, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем доведено правомірність
свого рішення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій,
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, серед іншого, чи прийняті
вони обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення. При розгляді справи
встановлено, що при прийнятті
оскаржуваного рушення відповідач діяв
обґрунтовано, тобто з урахування всіх
обставин, які мають значення при
прийнятті рішення.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог
Дніпрорудненського індустріального
технікуму.

За таких обставин, суд вважає, що
рішення суду першої інстанції
викладене достатньо повно,
обґрунтовано та мотивовано з
посиланням на конкретні пункти законів
України, які регулюють спірні
правовідносини, що свідчить про
відсутність підстав для його
скасування.

З огляду на встановлені судом першої
інстанції фактичні обставини справи та
обрану правову позицію, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу
Дніпрорудненського індустріального
технікуму - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 18 лютого 2014
року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена
відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко