Справа № 331/4540/14-а(2а/331/112/14)
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"22" жовтня 2014 р. справа №
331/4540/14-а(2а/331/112/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В.
Туркіної Л.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.Запоріжжя

на постанову Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 03 липня 2014 року у справі
№ 2-а/331/112/14 (331/4540/14-а)

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в Жовтневому районі м.Запоріжжя

про визнання неправомірними дій щодо
перерахунку призначеної пенсії,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання
противоправними дії Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м.Запоріжжя щодо не включення в
розрахунок пенсії позивача
середньомісячної суми матеріальної
допомоги на оздоровлення та
соціально-побутові питання, суми
індексації заробітної плати та суми
компенсації за невикористану
відпустку, на які нараховувалися
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату позивачу пенсії
державного службовця, починаючи з
27.04.2013 року з урахуванням у складі
заробітної плати сум матеріальної
допомоги на оздоровлення та
соціально-побутові питання, сум
індексації заробітної плати та суми
компенсації за невикористану
відпустку, з яких справлялися страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, та керуючись
частиною другою статті 37 Закону
України "Про державну службу" ( яка
діяла на момент призначення пенсії) з
урахуванням 80 відсотків від суми
заробітної плати на момент призначення
пенсії.

Ухвалою суду від 20.06.2014 року позовні
вимоги за межами строку позовної
давності залишено без розгляду.

Постановою суду першої інстанції позов
задоволено частково; визнано
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м.Запоріжжя щодо не включення в
розрахунок пенсії ОСОБА_1
середньомісячних сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги одноразової,
індексації прибутку та винагороди
державним службовцям, на які
справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та зобов'язано відповідача
провести перерахунок та виплачувати
пенсію ОСОБА_1 як державному службовцю,
з 12.12.2013 року з урахуванням у складі
заробітної плати матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги одноразової,
індексації прибутку та винагороди
державним службовцям, на які
справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 80% відповідно до
вимог частини 2 стати 37 Закону України
"Про державну службу" в редакції, що
діяла на момент виникнення права па
отримання пенсії та в подальшому з
урахуванням змін, які будуть вноситися
до зазначеної статті на підставі
нормативно-правових актів
законодавчих органів України, що
набрали законної сили. В задоволенні
іншої частини позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
постановити нове рішення, яким
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог. Відповідач вважає, що
судове рішення прийнято з невірним
застосуванням норм матеріального
права. Посилається на ст.37 Закону
України «Про державну службу»,
відповідно до якої пенсія державним
службовцям призначається
(перераховується) в розмірі 70-80% від сум
їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування. При
цьому, зазначає відповідач, складові
заробітної плати державного службовця
визначені ст.33 вказаного Закону, це:
посадовий оклад, премії, доплати за
ранг, надбавки за вислугу років на
державній службі та інші надбавки. На
думку відповідача, судом невірно
визначено поняття «інші надбавки».
Апелянт наводить норми постанови
Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р.
№865. Наполягає на тому, що пенсія
позивачу була призначена у
відповідності до вимог Закону України
«Про державну службу».

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується відповідачем, ОСОБА_1
перебуває на обліку в УПФУ в Жовтневому
районі м.Запоріжжя та отримує пенсію за
віком згідно Закону України «Про
державну службу» з 27 квітня 2013 року.

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
УПФУ в Жовтневому районі м.Запоріжжя із
заявою про перерахунок її пенсії з
урахуванням довідки про заробітну
плату № 39/04 від 30.05.2014 року, виданої УПФУ
в Жовтневому районі м.Запоріжжя за
формою, затвердженою постановою
Правління Пенсійного фонду України від
14.02.2011р. № 5-1, яка включала в себе також
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та
матеріальну допомогу на оздоровлення,
індексацію заробітної плати, виплати,
які здійснювалися відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 212 від 24 лютого 2003 року «Про
затвердження Порядку видачі грошової
винагороди державним службовцям за
сумлінну безперервну працю в органах
державної влади, зразкове виконання
трудових обов'язків».

У відповідь на звернення відповідач
листом від 12 червня 2014 року № 81/Г9 «Щодо
розрахунку пенсії» відмовив позивачу у
перерахунку пенсії з посилання на ст. 33
закону України «Про державну службу».

Аналіз матеріалів справи та норм права,
які регулюють спірні правовідносини,
показав наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці»
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

За приписами ч.2 ст. 37 Закону України
«Про державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, - у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі. При цьому за кожний повний рік
роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на один
відсоток заробітку, але не більше 90
відсотків заробітної плати.

У відповідності до ст.33 Закону України
«Про державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з:
посадових окладів; премій; доплати за
ранг, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Стаття 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачає включення до
заробітку для обчислення пенсій всіх
видів оплати праці, на які відповідно
до Закону України «Про збір
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» нараховується збір на
загальнообов'язкове держане пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
найманих працівників, оподаткованого
доходу, сукупного оподаткованого
доходу, з яких справляється страхові
внески до соціальних фондів, що діяло
на день одержання заробітку. Так,
відповідно до ст.41 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до заробітної
плати (доходу) для обчислення пенсії
враховуються: суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
обчислені та сплачені страхові внески
до Пенсійного фонду в межах
встановленої законодавством
максимальної величини заробітної
плати (доходу), з якої сплачуються
страхові внески.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновки суду підтверджуються
матеріалами справи та відповідають
нормам матеріального права, тобто
рішення суду є законним та
обґрунтованим. Доводи апелянта не
ґрунтуються на нормах законодавства, а
тому не можуть бути підставою для
скасування даного судового рішення.

Враховуючи вищезазначене, апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі
м.Запоріжжя слід залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду Укріїни в Жовтневому
районі м.Запоріжжя на постанову
Жовтневого районного суду м.Запоріжжя
від 03 липня 2014 року у справі № 2-а/331/112/14
(331/4540/14-а) залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 03 липня 2014 року у справі
№ 2-а/331/112/14 (331/4540/14-а) залишити без змін.

Ухвала є остаточно та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
Л.П. Туркіна