Справа № 670/747/14-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 670/747/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Волкова О.М.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

10 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Залімського І. Г. Полотнянка
Ю.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області на постанову Віньковецького
районного суду Хмельницької області
від 29 вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області про визнання протиправними
дій та зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В :

18.09.2014 року позивач - ОСОБА_2 звернулась
до Віньковецького районного суду
Хмельницької області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Віньковецького районного
суду Хмельницької області від 29.09.2014
року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Віньковецького
районного суду Хмельницької області
від 29.09.2014 року та прийняти нове, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмово провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши доводи апеляційної скарги
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи,
позивач 14.04.2010 року отримує пенсію по 2
групі інвалідності призначену згідно з
ст. 37 Закону України "Про державну
службу".

Згідно з матеріалами справи при
розрахунку пенсії позивача не було
враховано до суми заробітної плати для
призначення пенсії сум матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
сум індексації заробітної плати та
компенсації за невикористану відпуску.

17.09.2014 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області із заявою про перерахунок
пенсії із врахуванням вище вказаних
виплат, на що отримав відмову.

На думку позивача такі дії Управління
Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області є протиправними та порушують
його законні права та охоронювані
інтереси, що стало причиною звернення
до суду.

За результатом розгляду справи, суд
першої інстанції, керуючись
положеннями ст. ст. 33, 37 Закону України
"Про державну службу", прийшов до
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами та висновкам суду першої
інстанції, колегія суддів враховує
наступне.

Відповідно до змісту ст. 37 Закону
України "Про державну службу" (в
редакції, що діяла на момент виходу
позивача на пенсію) пенсія державним
службовцям призначаються в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі, розмір
пенсії збільшувався на один відсоток
заробітку, але не більше як 90 відсотків
заробітку.

Частиною1 ст.1 Закону України 24 березня
1995 року "Про оплату праці" встановлено,
що заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про
пенсійне забезпечення" врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" визначає
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема до такого доходу (заробітної
плати) враховуються: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Згідно зі ст.2 Закону України "Про
оплату праці" та Наказу Державного
комітету статистики України № 5 "Про
затвердження інструкції зі статистики
заробітної плати" від 13 січня 2004 року
структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у тому числі
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, суми виплат,
пов'язані з індексацією заробітної
плати, матеріальна допомога, яка
надається всім або більшості
працівників, та виплати соціального
характеру.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів погоджується із рішенням суду
першої інстанції, що відповідач при
перерахунку пенсійного забезпечення
позивачу зобов'язаний був врахувати
грошової компенсації за невикористану
відпустку, матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
на яку нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування .

Вищевказаний висновок також
узгоджується з правовою позицією
Верховного суду України, викладеною в
Постанові від 20.02.2012 року у справі
21-430а11. Так, за правилами частини 1 ст. 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для усіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Окрім цього, згідно з позицією
висловленою в постанові колегії суддів
Судової палати в адміністративних
справах Верховного суду України від
14.05.2013 року та 28.05.2013 року, листі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 07.05.2013 року "Про індексацію
заробітної плати", визначено, що до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування",
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу,
сукупного оподатковуваного доходу, з
яких справляються страхові внески до
соціальних фондів, що діяли на день
одержання зазначеного заробітку.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 22 грудня 2010 року №1170 надано
вичерпний перелік видів оплати праці
та інших видів, на які не нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування та які не враховується при
обчисленні середньомісячної
заробітної плати для призначення
пенсії. При цьому матеріальна допомога
на оздоровлення, матеріальна допомога
для вирішення соціально-побутових
питань, індексація до зазначеного
переліку не входить.

Таким чином, колегія суддів робить
висновок про те, що підлягають
врахуванню до суми заробітної плати
для призначення пенсії суми
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
суми індексації заробітної плати та
суми компенсації за невикористану
відпустку відповідно до довідки № 4807/02
від 22.07.2014 року.

При цьому, суд першої інстанції в
своєму рішенні скасував розпорядження
Управління пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області від 08.05.2010 року № 185265 в частині
визначення розміру пенсії.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком, оскільки в даному
випадку предметом спору виступає
відмова пенсійного фонду здійснювати
перерахунок пенсії відповідно до
поданої довідки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України
у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення.

Проте, розпорядження від 08.05.2010 року №
185265 на момент його прийняття та й на
даний час прийняте повноважним
органом, в спосіб передбачений законом,
на підставі наданих документів.

Окрім цього, суд першої інстанції,
скасувавши розпорядження Управління
пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області від 08.05.2010 року № 185265, залишив
відкритим питання щодо вже виплаченої
пенсії.

З огляду на вище викладене, суд
приходить до висновку про наявність
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції в частині скасування
розпорядження Управління пенсійного
фонду України у Віньковецькому районі
Хмельницької області від 08.05.2010 року №
185265 в частині визначення розміру
пенсії, в решті рішення суду першої
інстанції є обгрунтованим, що дає
підстави залишити його без змін.

Таким чином, доводи Управління
Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області викладені в апеляційній
скарзі про порушення судом І інстанції
норм матеріального права знайшли своє
часткове підтвердження, а тому
постанова підлягає частковому
скасуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглянув справу.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п.
4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції
вирішив частково скасувати її та
прийняти нову постанову про відмову в
задоволенні частини позову, з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргуУправління
Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області задовольнити частково .

Постанову Віньковецького районного
суду Хмельницької області від 29
вересня 2014 року в частині скасування
розпорядження Управління пенсійного
фонду України у Віньковецькому районі
Хмельницької області від 08.05.2010 року №
185265 в частині визначення розміру
пенсії скасувати, в цій частині
прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні даної позовної
вимоги.

В решті постанову Віньковецького
районного суду Хмельницької області
від 29.09.2014 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Драчук Т. О.

Судді
Залімський І. Г.

Полотнянко Ю.П.