Справа № 9101/131973/2012
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"21" січня 2014 р. справа № 2а-6105/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В.
Туркіної Л.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення по Жовтневому району
Запорізької міської ради

на постанову Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 18.11.2011 року у справі №
2а-6105/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення по Жовтневому району
Запорізької міської ради

про перерахунок та виплату щорічної
грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання
протиправними дії відповідача,
зобов'язання останнього здійснити
нарахування та виплату позивачу як
дружині померлого ветерана війни,
визнаного за життя інвалідом, щорічну
разову грошову допомогу відповідно до
ст.15 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" в розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком за 2007, 2008,
2009, 2010, 2011 роки, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність, з урахуванням
раніше сплачених сум. В обґрунтування
позовних вимог позивач зазначив, що
вона, відповідно до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» має статус
«дружина померлого (загиблого)
ветерана війни», який був інвалідом
першої групи, та перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду в
Жовтневої районі м.Запоріжжя як
пенсіонер та в Управлінні праці та
соціального захисту населення по
Жовтневому району Запорізької міської
ради як член сім'ї (дружина) померлого
(загиблого) ветерана війни, у зв'язку з
чим має право на отримання разової
грошової допомоги в розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком, яка
виплачується органами соціального
захисту населення щорічно до п'ятого
травня, але всупереч вказаним нормам
відповідач не нарахував та не виплатив
позивачу вищезазначену допомогу.

Ухвалою від 31.10.2011 року позовні вимоги
за межами строку позовної давності
залишено без розгляду.

Постановою суду першої інстанції
позовні вимоги задоволено частково;
визнано протиправними дії відповідача
та зобов'язано останнього здійснити
нарахування та виплату позивачу
щорічну грошову допомогу до 5 травня, як
дружині померлого (загиблого) ветерана
війни І групи відповідно до ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» за 2011
рік, виходячи з розміру трьох
мінімальних пенсій за віком на день її
виплати та з урахуванням фактичне
отриманих сум у цей період. В решті
позовні вимоги залишено без
задоволення.

Відповідач оскаржує судове рішення в
апеляційному порядку, вважає що
рішення прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Просить постанову суду скасувати.
Апелянт зазначає, що у 2011 році
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 341 від 04.04.2011р. визначений розмір
разової грошової допомоги дружинам
померлих ветеранів війни дій в сумі 320,00
грн., яку позивач отримав 2011 року.

.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів зазначає наступне.

Сторони не сперечаються щодо статусу
позивача.

У відповідності із ст. 3 Конституції
України, людина, її життя і здоров'я,
честь і гідність, недоторканість і
безпека визнаються найвищою
соціальною цінністю. Права і свободи
людини та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав людини є головним
обов'язком держави.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України
ограни державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Так, статтею 17-1 Закону України «Про
статус ветеранів війни гарантії їх
соціального захисту» передбачено, що
щорічну виплату разової грошової
допомоги до 5 травня в розмірах,
передбаченими статтями 12-16 цього
закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення через
відділення зв'язку або, через установи
банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача)
пенсіонерам - за місцем отримання
пенсії, а особам, які не є пенсіонерами -
за місцем їх проживання чи одержання
грошового утримання. Відповідно до ст.13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» передбачено, що щорічно до 5
травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах, які
визначаються КМУ в межах бюджетних
призначень, встановлених законом про
державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 10-рп/2008 від 22 травня 2008 р., положення
пункту 20 Розділу II Закону України «Про
Державний бюджет» на 2008 р. та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» були визнані
неконституційним; та втратили
чинність. ;

Також, в рішенні Конституційного суду
України від 22 травня 2008 р. зазначено, що
воно має преюдиціальне значення для
судів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень Закону України
«Про Державний бюджет» на 2008 р. та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», визнаних
неконституційними. Ці висновки є
загальнообов'язковими для всіх судів
України.

Що стосується 2011 р., до статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та статті 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» зміни не
вносилися, та дія даних статей не
призупинялася.

Відповідно до ч. 5 ст. ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від
22.10.1993 р. № 3551-ХІІ щорічно до 5 травня
інвалідам війни виплачується разова
грошова допомога у розмірах: інвалідам
1 групи - десять мінімальних пенсій за
віком, 2 групи - вісім мінімальних
пенсій за віком, 3 групи - сім
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст.13
Закону України № 796-ХІІ держава бере на
себе відповідальність за завдану шкоду
громадянам та зобов'язується
відшкодувати її за пошкодження
здоров'я або втрату працездатності
громадянами та їх дітьми, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Право позивача на
отримання щорічної грошової допомоги
відповідно до п.5 ст.13 Закону України №
796-ХІІ підтверджується матеріалами
справи. Порушення конституційних прав
особи є протиправною дією.

Оскільки у 2011 році позивач отримав
щорічну грошову допомогу на
оздоровлення в значно менших розмірах,
ніж передбачено Законом України №796-Х11
від 28.02.1991 року, то в цій частині суд
першої інстанції обґрунтовано
задовольнив позов з урахуванням
розміру мінімальної заробітної плати
на момент виплати грошової допомоги.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
постанову суду слід залишити без змін.

Керуючись ст..197, ст. п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.
200, ст.ст. 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення
по Жовтневому району Запорізької
міської ради на постанову Жовтневого
районного суду м.Запоріжжя від 18.11.2011
року у справі № 2а-6105/11 залишити без
задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 18.11.2011 року у справі
№2а-6105/11залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
Л.П. Туркіна