Справа № 817/3495/14
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3495/14

09 грудня 2014 року 15год. 55хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Нор У.М. за участю
секретаря судового засідання Демчук
І.М. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Старійчук
А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_3

доДержавної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення , -
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення №4326-15 від 16.06.2014 року.

Представник позивача в судовому
засіданні надала пояснення аналогічні
позовній заяві, зокрема пояснила суду,
що 13.03.2010 року між позивачем та
Рівненською міською радою було
укладено договір оренди земельної
ділянки, у відповідності до пункту 9
якого, розмір орендної плати за рік
становить 232,86 грн. Зазначила, що в
період з 16.03.2010 року по 16.06.2014 року
жодних змін до договору оренди
земельної ділянки сторонами не
вносилося, додаткових угод не
укладалося, а відтак, Державною
податковою інспекцією у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області неправомірно
винесено оскаржуване податкове
повідомлення - рішення №4326-15 від 16.06.2014
року. Просила позов задовольнити в
повному обсязі.

Відповідач - Державна податкова
інспекція у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області позов не визнав, про що подав
письмові заперечення. Представник
відповідача в судовому засіданні надав
пояснення аналогічні поданим
запереченням, зокрема пояснив суду, що
Законом України "Про запобігання
фінансової катастрофи та створення
передумов для економічного зростання в
Україні" внесено зміни до підпункту
288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового
Кодексу України, у зв'язку з чим, з 01.04.2014
року річна сума орендної плати за землі
державної і комунальної власності будь
- якої категорії не може бути меншою 3
відсотків нормативної грошової оцінки
землі. Зазначив, що оскільки збільшення
мінімального розміру орендної плати за
землю відбулося не у зв'язку із
волевиявленням сторін договору, а у
зв'язку зі зміною ставки податку
відповідно до закону, то необхідність
сплати орендної плати у новому розмірі
виникає у орендаря земельної ділянки
незалежно від внесення змін до
договору. Вказав, що Державною
податковою інспекцією у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області правомірно
нарахована ОСОБА_3 орендна плата з
фізичних осіб за 2014 рік, згідно
податкового повідомлення - рішення
№4326-15 від 16.06.2014 року. Просив в
задоволенні позову відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши
пояснення представників сторін,
встановивши фактичні обставини справи,
перевіривши їх доказами, дослідженими
в судовому засіданні, оцінивши їх в
сукупності, відповідно до вимог
чинного законодавства, суд дійшов до
висновку, що в задоволенні позову слід
відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та
Рівненською міською радою було
укладено договір оренди земельної
ділянки, який зареєстрований у
Рівненському міськрайонному відділі
Рівненської регіональної філії
державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах" про що у Державному
реєстрі земель вчинено запис від 01.04.2010
року за №76 (а.с.24-27).

Відповідно до умов даного договору
Рівненська міська рада надає, а позивач
приймає в строкове платне користування
земельну ділянку площею 988 квадратних
метри для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель та
споруд, яка знаходиться в місті Рівне
по АДРЕСА_1. Згідно пункту 9 даного
договору, розмір орендної плати за
земельну ділянку в рік складає 232,86 грн.

Як вбачається з листа Управління
Держземагенства у м. Рівному
Рівненської області від 03.03.2014 року
№02-1909 розмір нормативно грошової
оцінки землі за 1 квадратний метр по
АДРЕСА_1 становить 287,34 грн. (а.с.85-88).

16.06.2014 року Державною податковою
інспекцією у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області винесено податкове
повідомлення - рішення форми "Ф" №4326-15,
яким ОСОБА_3 визначено суму податкового
зобов'язання за платежем: орендна плата
з фізичних осіб в розмірі 6451,44 грн.
(а.с.7).

18.07.2014 року ОСОБА_3 було подано до
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області скаргу на
податкове повідомлення - рішення №4326-15
від 16.06.2014 року (а.с.8-12).

Рішенням Головного управління
Міндоходів у Рівненській області про
результати розгляду скарги від 04.09.2014
року №599/14/17-00-10-05-105/189 податкове
повідомлення - рішення №4326-15 від 16.06.2014
року залишено без змін, а скаргу ОСОБА_3
без задоволення (13-14).

15.09.2014 року ОСОБА_3 було подано до
Державної фіскальної служби України
скаргу на податкове повідомлення -
рішення №4326-15 від 16.06.2014 року (а.с.15-19).

Рішенням Державної фіскальної служби
України від 29.10.2014 року №2699/К/99-99-10-01-02-25
податкове повідомлення - рішення №4326-15
від 16.06.2014 року залишено без змін, а
скаргу ОСОБА_3 без задоволення (21-22).

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, суд вважає за необхідне
врахувати наступні вимоги чинного
законодавства.

Відповідно до пп.14.1.147 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України плата за
землю - загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

Згідно пп.14.1.136 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України орендна плата за
земельні ділянки державної і
комунальної власності - обов'язковий
платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Як вбачається з пункту 288.1 ст. 288
Податкового кодексу України підставою
для нарахування орендної плати за
земельну ділянку є договір оренди
такої земельної ділянки.

Одночасно, статтею 269 ПК України
встановлено, що платниками плати за
землю є власники земельних ділянок,
земельних часток (паїв) та
землекористувачі.

Об'єктами оподаткування є: земельні
ділянки, які перебувають у власності
або користуванні (ст.270 Податкового
кодексу України).

Розмір орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, який підлягає перерахуванню
до бюджету, повинен відповідати
вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5
статті 288 Податкового кодексу України.

Законом України "Про запобігання
фінансової катастрофи та створення
передумов для економічного зростання в
Україні" від 27.03.2014 року №1166-VII внесено
зміни до підпункту 288.5.1. пункту 288.5
статті 288 Податкового кодексу України.
У зв'язку з чим, з 1 квітня 2014 року річна
сума орендної плати за землі державної
і комунальної власності будь-якої
категорії не може бути меншою 3
відсотків нормативної грошової оцінки
землі.

Отже, з 01.04.2014 року річна сума платежу
орендної плати за землю не може бути
меншою розміру, визначеного пп.288.5.1
п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України,
а саме - 3 відсотків нормативної
грошової оцінки землі.

Оскільки плату за землю у формі
орендної плати за землі комунальної та
державної власності віднесено
Верховною Радою України до
загальнодержавних податків і зборів
згідно переліку статті 9 Податкового
кодексу України, логічним завершенням
аналізу наведених правових норм є
висновок про те, що розмір орендної
плати за вказані ділянки є
нормативно-регульованою ціною із
визначеними мінімальною та
максимальною межами.

Статтею 271 Податкового кодексу України
визначено, що базою оподаткування
плати за землю є нормативна грошова
оцінка земельних ділянок з урахуванням
коефіцієнта індексації, визначеного
відповідно до порядку, встановленого
розділом XIII Податкового кодексу, а у
разі якщо нормативну грошову оцінку не
проведено - площа земельних ділянок.

Відповідно до пп.14.1.125 п.14.1 ст.14 ПК
України нормативна грошова оцінка
земельних ділянок для цілей розділу XIII
Податкового кодексу - капіталізований
рентний дохід із земельної ділянки,
визначений відповідно до
законодавства центральним органом
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів.

Правові засади проведення оцінки
земель в Україні визначено Законом
України від 11.12.2003 року № 1378-IV "Про
оцінку земель", відповідно до абзацу
п'ятого ст.5 якого нормативна грошова
оцінка земельних ділянок
використовується, зокрема, для
визначення розміру земельного податку
та орендної плати за земельні ділянки
державної і комунальної власності.

Згідно зі ст.15 Закону України "Про
оцінку земель" підставою для
проведення оцінки земель є рішення
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування.

Відповідно до статей 125, 126 Земельного
кодексу України право оренди земельної
ділянки виникає з моменту державної
реєстрації цих прав і посвідчується
договором оренди землі, зареєстрованим
відповідно до закону.

Як вбачається з ст.13 Закону України від
06.10.1998 № 161-XIV "Про оренду землі" договір
оренди землі - це договір, за яким
орендодавець зобов'язаний за плату
передати орендареві земельну ділянку у
володіння та користування на певний
строк, а орендар - використовувати
земельну ділянку відповідно до умов
договору та вимог земельного
законодавства.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України "Про
оренду землі" однією з істотних умов
договору оренди землі є орендна плата
із зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату.

Обчислення розміру орендної плати за
землю здійснюється з урахуванням
індексів інфляції, якщо інше не
передбачено договором оренди.

Відповідно до ч.1 ст.632 Цивільного
кодексу України ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.
У випадках, визначених законом,
застосовуються ціни (тарифи, ставки
тощо), які встановлюються або
регулюються уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 03.03.2004 року №220 затверджено Типовий
договір оренди землі, пунктом 9 якого
встановлено, що розмір орендної плати
за земельні ділянки державної або
комунальної власності вноситься у
грошовій формі та зазначається у
відсотках нормативної грошової оцінки
земельної ділянки або розміру
земельного податку.

Розмір орендної плати за землю
переглядається у разі зміни умов
господарювання, передбачених
договором, зміни розмірів земельного
податку, підвищення цін і тарифів,
зміни коефіцієнтів індексації,
визначених законодавством, погіршення
стану орендованої земельної ділянки не
з вини орендаря, що підтверджено
документами, в інших випадках,
передбачених законом (п.13 Типового
договору оренди землі).

Таким чином, оскільки орендна плата за
земельні ділянки державної і
комунальної власності належить до
загальнодержавних податків, порядок
нарахування та сплати якого
регламентований положеннями
Податкового кодексу України. Тому
положення договору оренди земельної
ділянки, які суперечать ПК України в
частині визначення розміру орендної
плати, не можуть застосовуватися та
мати пріоритет над нормами ПК України.

Отже, сплата орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності у розмірі, встановленому
пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 Податкового кодексу
України має здійснюватися орендарем
незалежно від внесення змін до
договору оренди за ініціативою сторін,
оскільки внесення змін до договору є
правом договірних сторін, проте як
сплата належних податків та платежів,
згідно вимог чинного законодавства є
обов'язком суб'єктів господарювання.

Такої позиції дотримується Вищий
адміністративний суд України в
постанові від 22 квітня 2014 року у справі
№ 2а-1670/786/12.

Як вже зазначалося вище, ОСОБА_3 орендує
земельну ділянку площею 988 квадратних
метрів, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

З листа Управління Держземагенства у м.
Рівному Рівненської області від 03.03.2014
року №02-1909 вбачається, що розмір
нормативно грошової оцінки землі за 1
квадратний метр по АДРЕСА_1 становить
287,34 грн. (а.с.85-88).

Таким чином, розмір орендної плати за
земельну ділянку яку ОСОБА_3 слід
сплатити за січень - березень 2014 року
становить 63,87 грн. (988 квадратних метрів
х 287,34 грн. х 0,09% /12 місяців) х3 місяці.

В зв'язку з внесенням змін Законом
України "Про запобігання фінансової
катастрофи та створення передумов для
економічного зростання в Україні" від
27.03.2014 року №1166-VII до підпункту 288.5.1
пункту 288.5 статті 288 Податкового
кодексу України орендна плата за
квітень - грудень 2014 року становить 6387,57
грн. (988 квадратних метрів х 287,34 грн. х
3%/12 місяців) х 9 місяців.

Таким чином, з урахуванням
вищенаведеного, загальний розмір
орендної плати за землю, яка підлягає
сплаті ОСОБА_3 за 2014 рік становить 6451,44
грн.

Окрім того, з матеріалів справи
вбачається, що постановою Рівненського
міського суду від 16.09.2014 року, залишеною
без змін ухвалою Апеляційного суду
Рівненської області від 24.10.2014 року, у
справі за позовом Рівненської міської
ради до ОСОБА_3 про внесення змін у
договір оренди землі, позов задоволено
частково. Внесено, з моменту набрання
рішення суду законної сили, зміни у
договір оренди землі від 01.04.2010 року
№76, укладеного між Рівненською
міською радою та ОСОБА_3 і викладено
його окремі пункти в наступній
редакції:

- "П.5 Нормативна грошова оцінка
земельної ділянки становить 283888,24 грн. -
розрахунок розміру орендної плати за
земельну ділянку, виконаний
управлінням Держземагенства у місті
Рівному Рівненської області станом на
01.04.2014 року";

- "Абзац 1 п.9 За оренду земельної ділянки
орендар сплачує орендодавцю плату
виключно у грошовій формі. Розмір
орендної плати в рік, з моменту
набрання рішенням суду законної сили,
за земельну ділянку складає 8516,65 грн. -
що становить 3% від нормативної
грошової оцінки земельної ділянки, -
розрахунок розміру орендної плати за
земельну ділянку 02-19/151-1, виданий
управлінням Держземагенства у місті
Рівному Рівненської області
відповідно до протоколу №8 від 24.04.2014
року засідання комісії по встановленню
розмірів орендної плати за земельні
ділянки.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позивач не довів ті обставини, на яких
ґрунтуються його позовні вимоги, у той
час як відповідачем правомірність
оспорюваного податкового
повідомлення-рішення доказана
повністю.

Відтак, у задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити повністю.

Оскільки судом у задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю та враховуючи ту обставину, що
адміністративний позов містить вимогу
майнового характеру, яка оплачена
позивачем у розмірі 10% від ставки
судового збору, суд стягує з ОСОБА_3 до
Державного бюджету України 1644,30 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
Державної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення від
16.06.2014 року №4326-15 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 до Державного
бюджету України судовий збір у сумі 1644
(одна шістсот сорок чотири) грн. 30
(тридцять) коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Нор
У.М.