Справа № 823/3576/14
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 року
справа № 823/3576/14

м. Черкаси

10 год. 15 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді:
Паламар П.Г.,

при секретарі:
Овсієнко О.І.,

за участю позивача ОСОБА_1 - особисто,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м. Каневі та
Канівському районі Черкаської області,
Канівського Управління державної
казначейської служби України в
Черкаській області про визнання
протиправними дій та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з адміністративним позовом
звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) до
управління Пенсійного фонду України в
м. Каневі та Канівському районі
Черкаської області (далі - відповідач 1),
Канівського управління Державної
казначейської служби України у
Черкаській області (далі - відповідач 2),
в якому з врахуванням заяви про
уточнення позовних вимог просить
визнати протиправними дії відповідача
1 щодо стягнення з позивача 3% збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування при купівлі автомобіля
згідно договору № 02-00267 від 01.06.2012 та
стягнути з Управління Пенсійного фонду
України в м. Каневі та Канівському
районі Черкаської області через
Канівське Управління державної
казначейської служби України в
Черкаській області на користь позивача
неправомірно сплачений збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 16578,00 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначила, що оскільки вона змушена
сплатити збір на користь Пенсійного
фонду України на підставі підзаконного
нормативного акта («Порядку сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій»), який
суперечить положенням спеціального
Закону (ЗУ «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»), то
суму сплаченого збору належить списати
з відповідного розрахункового рахунку
Канівського Управління державного
казначейства України в Черкаській
області на її користь.

Представник Канівського Управління
державної казначейської служби
України в Черкаській області в судове
засідання не прибув, проте начальник
Управління до початку судового
засідання направив до суду клопотання,
в якому просив розгляд справи провести
без участі представника, а також
замінити Канівське Управління
державної казначейської служби
України в Черкаській області на третю
особу.

Представник управління Пенсійного
фонду України в м. Каневі та
Канівському районі Черкаської області
в судове засідання не прибув з
невідомих причин, хоча належним чином
був повідомлений про день та час
розгляду справи та не направив до суду
заяву про розгляд справи за своєї
відсутності.

Заслухавши пояснення позивача,
розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

08 червня 2012 року ОСОБА_1 придбала
автомобіль

Мерседес-Бенц Е 250 CDI 4M вартістю 663120 грн.
(в т.ч. ПДВ 110520 грн.)

При реєстрації автомобіля в органах
ДАІ позивачем за вимогою працівників
ДАІ сплачено збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування при відчуженні автомобіля
3% у розмірі 16578 грн.

Вважаючи, що при реєстрації автомобіля
ОСОБА_1 не повинна була сплачувати збір
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування у розмірі 3 %
вартості автомобіля, вона у липня 2012
року звернулась до управління
Пенсійного фонду України у м. Каневі та
Канівському районі Черкаської області
із заявою про повернення помилково
сплачених коштів, у задоволенні якої
було відмовлено.

Вважаючи такі дії відповідача
протиправними, позивач звернулася до
Черкаського окружного
адміністративного суду з даним
позовом.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з п. 7 ст. 1 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон №400/97-ВР) (в
редакції на час сплати збору)
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є
юридичні та фізичні особи при
відчуженні легкових автомобілів, крім
легкових автомобілів, якими
забезпечуються інваліди, та тих
автомобілів, які переходять у
власність спадкоємцям за законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України із
відчуженням власником свого майна у
нього припиняється право власності.
Тобто, відчуження це процес, при якому
власник втрачає право на річ. Законом
№400/97-ВР встановлено, що платником
збору є особа, яка втрачає право
власності на легковий автомобіль, тоді
як підзаконним нормативно-правовим
актом встановлено, що платниками збору
є особи, які набувають право власності
на легковий автомобіль.

Відповідно до Указу Президента України
від 31.08.98 N 957 "Про невідкладні заходи
щодо погашення заборгованості з
виплати пенсій" Кабінет Міністрів
України своєю постановою від 03.11.98 № 1740
затвердив Порядок сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій.

Згідно з ст. 3 Закону № 400/97-ВР збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування платники збору сплачують
до Пенсійного фонду України у порядку,
визначеному законодавством України.

Статтею 6 Закону №400/97-ВР саме на
Кабінет Міністрів України покладено
обов'язок прийняти рішення, спрямовані
на виконання цього Закону.

Таким чином, Кабінет Міністрів України
прийняв постанову від 03.11.1998 №1740 "Про
затвердження Порядку сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій" в межах своєї
компетенції та на виконання покладених
на нього повноважень. Вказаною
постановою фактично розроблено
механізм стягнення збору. Проте,
визначаючи порядок сплати збору,
Кабінет Міністрів України не наділений
повноваженнями змінювати особу
платника збору, передбачену Законом.

Отже, на час виникнення спору положення
вказаного Порядку суперечили вимогам
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" в
частині регулювання правовідносин зі
сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування з операцій з
відчуження легкових автомобілів.

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС у
разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, Закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

У роз'ясненні Пленуму Верховного Суду
України, яке міститься в постанові від 1
листопада 1996 року № 9 (пункт 5)
зазначено, що судам необхідно виходити
з того, що нормативно-правові акти
будь-якого державного чи іншого органу
(акти Президента України, постанови
Верховної Ради України, постанови і
розпорядження Кабінету Міністрів
України, нормативно-правові акти
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим чи рішення Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, акти
органів місцевого самоврядування,
накази та інструкції міністерств і
відомств, накази керівників
підприємств, установ та організацій
тощо) підлягають оцінці на
відповідність як Конституції, так і
закону. Якщо при розгляді справи буде
встановлено, що нормативно-правовий
акт, який підлягав застосуванню, не
відповідає чи суперечить законові, суд
зобов'язаний застосувати закон, який
регулює ці правовідносини.

Згідно з ч. 2 ст. 161 КАС України при
виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Викладена вище правова позиція
Верховного Суду України міститься у
постанові, прийнятій за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 КАС
України, тому є обов'язковою до
застосування судом під час розгляду
адміністративної справи.

Таким чином, сплачений помилково
ОСОБА_1, як набувачем автомобіля, збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 16578 грн. підлягає
поверненню.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають повному задоволенню.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено,
що до адміністративних судів можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Керуючись ст. ст. 9, 69-71, 86, 94, 97, 122, 128, ст.
ст. 158-163 КАС України, Черкаський
окружний адміністративний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду в м. Каневі та
Канівському районі Черкаської області
щодо стягнення з ОСОБА_1 3% збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування при купівлі автомобіля
згідно договору № 02-00267 від 01.06.2012.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду
в м. Каневі та Канівському районі
Черкаської області через Канівське
Управління державної казначейської
служби України в Черкаській області на
користь ОСОБА_1 збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування в сумі 16
578 (шістнадцять тисяч п'ятсот сімдесят
вісім) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185 -
187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
П.Г. Паламар

Повний текст постанови виготовлено 17
грудня 2014 року.