Справа № 2а-1670/5668/12
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/6274/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Логвиненко
А.О.

Донець О.Є.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Полтавського обласного фонду
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 17.10.2012 року
та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13.12.2012 року
у справі

за позовом Державної фінансової
інспекції в Полтавській області
(надалі - Інспекція)

до Полтавського обласного фонду
підтримки індивідуального житлового
будівництва (надалі - Фонд)

про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

Інспекція звернулась з позовом про
зобов'язання відповідача виконати
пункт 5, 7 вимоги про усунення виявлених
ревізією порушень від 06.02.2012 року №
16-07-3-14/1208, а саме: п. 5 - забезпечити
відшкодування за рахунок винних осіб
безпідставно списаного бензину в сумі
399,46 грн.; п. 7 - посилити контроль за
повнотою та достовірністю поданих
позичальниками документів для
отримання кредитів; забезпечити
дострокове повернення пільгових
кредитів та інших платежів,
передбачених угодами, які отримали
кредити з порушенням вимог Правил
надання довгострокових кредитів
індивідуальним забудовникам житла на
селі, затверджених постановою КМУ від
05.10.1998 року №1597 ( зі змінами), пп.1.1, 4.10, 4.11
Кредитних угод в загальній сумі 123 500
грн. В іншому випадку стягнути з осіб,
винних у проведенні зайвих виплат,
шкоду у порядку та в розмірі,
встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу
Законів про працю України.

В обґрунтування позову вказала на те,
що Фонд не забезпечив виконання
обов'язкової вимоги Інспекції.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 17.10.2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13 грудня 2012
року позов задоволено у повному обсязі.
Зобов'язано фонд виконати пункти 5, 7
вимоги про усунення виявлених ревізією
порушень від 06.02.2012 року № 16-07-3-14/1208. При
наданні пільгових кредитів
дотримуватись вимог Правил надання
довгострокових кредитів
індивідуальним замовникам житла на
селі, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 05.10.1998
року №1597. Забезпечити дострокове
повернення пільгових кредитів та інших
платежів, передбачених угодами,
позичальниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які
отримали кредити з порушенням вимог
Правил надання довгострокових
кредитів індивідуальним забудовникам
житла на селі, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 05.10.1998
року № 1597, п.п. 1.1, 4.10,4.11 кредитних угод у
загальній сумі 123 500 грн. В іншому
випадку стягнути з осіб, винних у
проведенні зайвих виплат, шкоду у
порядку та в розмірі, встановленому
ст.ст. 130-136 Кодексу Законів про працю
України

Не погодившись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, фонд звернувся з
касаційною скаргою, у якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просять
оскаржувані рішення скасувати та
прийняти нове про відмову в
задоволенні позовних вимог. Вважає
висновки судів помилковими, оскільки
відповідні пункти вимоги Інспекції
викладені у спосіб, який унеможливлює
їх реальне виконання. Вказує на те, що
виконання судового рішення про
задоволення позовних вимог неможливе в
порядку, визначеному Законом України
«Про виконавче провадження».

Судова колегія вбачає підстави для
задоволення касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що інспекцією на
виконання п. 1.2.5.2 Плану контрольно -
ревізійної роботи Контрольно -
ревізійного управління в Полтавській
області на І квартал 2012 року, проведено
планову виїзну ревізію
фінансово-господарської діяльності
фонду.

За результатами ревізії складено акт №
07-21/15 від 23.01.2012 року, на підставі якого
інспекцією на адресу відповідача було
направлено вимогу від 06.02.2012 року №
16-07-3-14/1208 «Про усунення порушень,
виявлених плановою виїзною ревізією
фінансово-господарської діяльності
обласного фонду підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі», п. 5 та 7 якої зобов'язано Фонд
забезпечити відшкодування за рахунок
винних осіб безпідставно списаного
бензину в сумі 399,46 грн.; посилити
контроль за повнотою та достовірністю
поданих позичальниками документів для
отримання кредитів. Забезпечити
дострокове повернення пільгових
кредитів та інших платежів,
передбачених угодами, позичальниками
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які отримали кредити
з порушенням вимог Правил надання
довгострокових кредитів
індивідуальним забудовникам житла на
селі, затверджених постановою КМУ від
05.10.1998 року №1597 ( зі змінами), пп.1.1,4.10,4.11
Кредитних угод в загальній сумі 123 500
грн.

За змістом п. 1, 7, 10 ст. 10 Закону України
«Про державну контрольно-ревізійну
службу в Україні» № 2939-XII у редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, контрольно-ревізійним
управлінням в областях надається право
перевіряти у підконтрольних установах
грошові та бухгалтерські документи,
звіти, кошториси й інші документи, що
підтверджують надходження і
витрачання коштів та матеріальних
цінностей, проводити перевірки
фактичної наявності цінностей
(грошових сум, цінних паперів, сировини,
матеріалів, готової продукції,
устаткування тощо); пред'являти
керівникам та іншим службовим особам
підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства з
питань збереження і використання
державної власності та фінансів;
звертатися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів.

Відповідно до п. 4.3 Положення про
державні фінансові інспекції в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, затв.
наказом Міністерства фінансів України
03.10.2011 N 1236, інспекція відповідно до
покладеного на неї завдання вживає в
установленому порядку заходів щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальності винних осіб, у тому
числі звертається до суду в інтересах
держави, якщо підконтрольною установою
не забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Наведене дає підстави вважати, що
органу державного фінансового
контролю надано можливість
здійснювати контроль за використанням
коштів державного і місцевого бюджету
та у разі виявлення порушень
законодавства пред'являти обов'язкові
до виконання вимоги щодо усунення
таких правопорушень. При виявленні
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю, орган державного фінансового
контролю має право визначати їх розмір
та звернутися до суду в інтересах
держави, якщо підконтрольною установою
не забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

У зв'язку з цим, Верховний Суд України у
постанові від 15 квітня 2014 року у справі
21-63а14 дійшов висновку, що виявлені
збитки, завдані державі чи об'єкту
контролю не можуть бути примусово
відшкодовані шляхом вимоги, хоча про
їх наявність може бути зазначено у
вимозі. Такі збитки відшкодовуються у
добровільному порядку або шляхом
звернення органу державного
фінансового контролю до суду з
відповідним позовом. При цьому
зважаючи на те, що збитки
відшкодовуються у судовому порядку за
позовом органу державного фінансового
контролю, правильність обчислення їх
розміру перевіряє суд, який розглядає
цей позов.

Таким чином оскільки примусове
відшкодування виявлених збитків
відбувається судом за відповідним
позовом про їх стягнення, спонукання
підконтрольну установу в судовому
порядку до виконання вимоги інспекції
у тому числі з зобов'язанням до
використання права на судовий захист, є
необґрунтованим.

Таким чином суди попередніх інстанцій
дійшли помилкового висновку про
задоволення позову.

Відповідно до статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 229, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу Полтавського
обласного фонду підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі задовольнити.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 17 жовтня 2012
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 13 грудня 2012 року скасувати.

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Рішення набирає законної сили через 5
днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає крім, як в
строки, з підстав та в порядку,
передбаченому главою 3 розділу IV КАС
України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є.Донець