Справа № 823/2442/14
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 823/2442/14
інстанції: Руденко А. В.
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

11 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Беспалова О. О.

суддів:
Губської О. А., Грибан І. О.

за участю секретаря:
Тур В. В.

представника відповідача Недосєка І.
В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Києві апеляційну
скаргу Тальнівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 28 серпня 2014
р. у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Тальнівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Черкаського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Тальнівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 22.07.2014 р. №
000339170.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 28 серпня 2014
р. позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову, якою позовні
вимоги залишити без задоволення у
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що
з'явились, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
було вірно встановлено судом першої
інстанції, 15.10.2007 р. між ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» (кредитор) та позивачем
(позичальник) укладений кредитний
договір № 014/2549/73/62422 за програмою
кредитування «Споживчий кредит на
купівлю автомобіля» на наступних
умовах: сума кредиту - 78714, 00 грн.;
цільове використання - купівля
автомобіля марки Opel, модель Astra; дата
погашення кредиту - 15.10.2013 р.

Згідно з листом ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» від 05.08.2013 р. позивачеві було
анульовано (прощено) пеню за кредитним
договором від 15.10.2007 р. № 210/23-22-03-046/
у сумі 61460 грн. 29 коп.

Актом документальної позапланової
невиїзної перевірки гр. ОСОБА_3 з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2013 р. по
31.12.2013 р. Маньківського відділення
Тальнівської ОДПІ від 17.07.2014 р. №
210/23-22-03-046/ встановлено, що
позивач не подав у встановлені законом
строки декларацію про майновий стан за
2013 р., в якій мав зазначити дохід у
вигляді додаткового блага, отриманого
від ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в сумі
61460 грн. 29 коп. та не сплатив податок з
доходів фізичних осіб за 2013 р. в сумі 10218
грн. 18 коп., внаслідок чого порушив
пп.49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп.164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п.
167.1 ст. 167 Податкового кодексу України.

На підставі вказаного акта перевірки
відповідач прийняв податкове
повідомлення-рішення від 22.07.2014 р. №
, яким збільшив позивачу грошове
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб, що сплачуються
фізичними особами за результатами
річного декларування у сумі 10 218 грн. за
основним платежем та 2724 грн. 71 коп. за
штрафними санкціями (всього 12943 грн. 56
коп.).

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162
Податкового кодексу України платником
податку на доходи фізичних осіб є
фізична особа - резидент, яка отримує
доходи як з джерела їх походження в
Україні, так і іноземні доходи.

Згідно з п. 163.1 ст. 163 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
резидента є загальний місячний (річний)
оподатковуваний дохід; доходи з
джерела їх походження в Україні, які
остаточно оподатковуються під час їх
нарахування (виплати, надання);
іноземні доходи - доходи (прибуток),
отримані з джерел за межами України.

Згідно з абз. 1 п. 164.1 ст. 164 Податкового
кодексу України загальним
оподатковуваним доходом є будь-який
дохід, який підлягає оподаткуванню,
нарахований (виплачений, наданий) на
користь платника податку протягом
звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний
дохід складається із суми
оподатковуваних доходів, нарахованих
(виплачених, наданих) протягом такого
звітного податкового місяця (пп. 164.1.2. п.
164.1 ст. 164 Податкового кодексу України).

Згідно з ч. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164
Податкового кодексу України до
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку включається дохід, отриманий
платником податку як додаткове благо
(крім випадків, передбачених статтею 165
цього Кодексу) у вигляді суми боргу
платника податку, анульованого
(прощеного) кредитором за його
самостійним рішенням, не пов'язаним з
процедурою банкрутства, до закінчення
строку позовної давності. Якщо
кредитор повідомляє платника
податку-боржника рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
або шляхом укладення відповідного
договору, або шляхом надання
повідомлення боржнику під підпис
особисто про анулювання (прощеного)
боргу та включає суму анульованого
(прощеного) боргу до податкового
розрахунку суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, за підсумками звітного
періоду, у якому такий борг було
анульовано (прощеного), такий боржник
самостійно сплачує податок з таких
доходів та відображає їх у річній
податковій декларації

Так колегією суддів встановлено, що
відповідно до умов кредитного договору
(а. с. 6-10) кредитні кошти мають
погашатися позичальником рівними
частинами щомісяця.

Згідно довідки банківської установи
від 20.08.2013 р. № 68-03/3972 (а. с. 11) станом на
07.08.2013 р. у позивача відсутня
заборгованість за вказаним кредитним
договором.

Натомість, колегією суддів
встановлено, що при застосуванні до
спірних правовідносин ч. «д» пп. 164.2.17 п.
164.2 ст. 164 Податкового кодексу України
відповідачем не враховано періоди
нарахування пені, за якими сплив строк
позовної давності.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем взято до обрахунку ПДФО
всю суму нарахованої пені, що виникла
за період дії кредитного договору з
15.10.2007 р.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК
України позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про недоведеність з боку
відповідача нарахування податку з
доходів фізичних осіб на всю суму пені,
а отже, наявність підстав для
скасування необґрунтованого
податкового повідомлення - рішення.

Крім того, на думку колегії суддів, ч.
«д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового
кодексу України в буквальному
розумінні стосується прощеної суми
боргу.

Натомість, відповідно до п. 3 ст. 549
Цивільного кодексу України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Таким чином, колегія суддів в даному
випадку вважає, що застосована до
спірних відносин відповідачем правова
норма може стосуватися виключно тіла
кредиту, в той час як пеня не є його
складовою.

Дана позиція колегії суддів
узгоджується з з пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України,
відповідно до якого додаткові блага -
це кошти, матеріальні чи нематеріальні
цінності, послуги, інші види доходу, що
виплачуються (надаються) платнику
податку податковим агентом, якщо такий
дохід не є заробітною платою та не
пов'язаний з виконанням обов'язків
трудового найму або не є винагородою за
цивільно-правовими договорами
(угодами), укладеними з таким платником
податку (крім випадків, прямо
передбачених нормами розділу IV цього
Кодексу).

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що пеня не є коштами в
розумінні даної норми, оскільки її
величина є умовною, а податковий агент
не сплачує цю суму на користь платника
податку ні в попередні періоди, на
відміну від наданого кредиту, ні в
момент прощення суми.

Неустойка є фактично заходами примусу
з боку кредитора своєчасно сплачувати
позичальником боргові зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи,
нарахувавши позивачу пеню, банк в
комерційних цілях застосував до
боржника інший метод впливу,
протилежний попередньому, і погодився
на прощення пені за умови сплати одразу
всього тіла кредиту з нарахованими
відсотками.

Тобто в даному випадку мова йде про
договірні зобов'язання, які відміняють
обов'язок сторони договору сплачувати
певну суму пені, що нарахована за
попередніми договірними
зобов'язаннями, та є повним
волевиявленням сторін.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
прощена позивачу пеня не є його
додатковим благом та не збільшує його
майновий стан шляхом збільшення
доходу, а тому податкове повідомлення -
рішення є протиправним та підлягає
скасуванню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
відповідача не спростовують висновки
суду першої інстанції та апеляційним
судом відхиляються.

Згідно статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а тому підстави для його
скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Тальнівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Черкаській області на
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 28 серпня 2014
р. у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Тальнівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 28 серпня 2014
р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя

О. О. БеспаловСуддя І.
О. Грибан Суддя О. А.
Губська(Повний текст ухвали
виготовлено 16.12.2014 року)

.

Головуючий суддя
Беспалов О.О.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.