Справа № 2а-14285/12/2670
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року м.
Київ К/800/52216/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Лиски Т.О.,
Олендера І.Я.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Координаційного центру з
надання правової допомоги при
Міністерстві юстиції України,
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України у місті
Києві, Міністерства юстиції України,
третя особа: ОСОБА_5, про визнання
неправомірною бездіяльності
відповідачів, зобов'язання вчинити дії,
-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2012 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому
просив:

- визнати неправомірною бездіяльність
Координаційного центру з надання
правової допомоги при Міністерстві
юстиції України і Головного управління
юстиції Міністерства юстиції України у
м. Києві в частині ненадання у засобах
масової інформації оголошення
стосовно проведення конкурсу на
заміщення вакантної посади директора
Київського міського центру з надання
безоплатної вторинної правової
допомоги та проведення самого
конкурсу;

- визнати нечинним (скасувати в повному
обсязі) прийняте Координаційним
центром з надання правової допомоги
при Міністерстві юстиції України
рішення відносно призначення 01 жовтня
2012 року директора цієї установи та
подання Головним управлінням юстиції
Міністерства юстиції України у м. Києві
кандидатури на посаду директора
Київського міського центру з надання
безоплатної вторинної правової
допомоги;

- зобов'язати Міністерство юстиції
України розробити для Координаційного
центру з надання правової допомоги при
Міністерстві юстиції України
положення/інструкцію про порядок
проведення конкурсного відбору на
заміщення вакантної посади директорів
(і інших посад) центрів з надання
безоплатної вторинної правової
допомоги;

- зобов'язати Координаційний центр з
надання правової допомоги при
Міністерстві юстиції України та
Головне управління юстиції
Міністерства юстиції України у м. Києві
(у частині подання кандидатів)
оголосити у засобах масової інформації
конкурс на заміщення вакантної посади
директора Київського міського центру з
надання безоплатної вторинної
правової допомоги та провести конкурс
на заміщення вказаної посади з
додержанням принципів відкритості,
доступності та об'єктивності, в рамках
діючого законодавства України.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
листопада 2012 року, яку залишено без
змін ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 квітня 2013
року, в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
і апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення цих судів і
прийняти нове рішення про задоволення
позову в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що наказом Міністерства
юстиції України від 02 липня 2012 року
№967/5 (далі - наказ №967/5), зареєстрованим
в Міністерстві юстиції України 03 липня
2012 року №1091/21403, затверджено Положення
про центри з надання безоплатної
вторинної правової допомоги.

Згідно п.п. 4, 9 Наказу №967/5 центри з
надання безоплатної вторинної
правової допомоги є неприбутковими
організаціями, користуються правами
юридичної особи, мають власні бланки,
печатку із своїм найменуванням і
очолюються директорами (керівники
територіальних відділень
Координаційного центру), які
призначаються на посади і звільняються
з посад директором Координаційного
центру.

Директором центру може бути
призначений громадянин України, який
має вищу юридичну освіту або, як
виняток при призначенні директорів
новостворених центрів, вищу освіту з
менеджменту (державного управління),
економіки або фінансів і загальний
трудовий стаж не менше 10 років; досвід
адвокатської діяльності або керівної
роботи (стаж державної служби на
посадах не нижче четвертої категорії) є
перевагою.

Таким чином, суди першої та апеляційної
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку про безпідставність позовних
вимог стосовно зобов'язання
Міністерства юстиції України
розробити та затвердити порядок
призначення та звільнення директора
Координаційного центру та його
територіальних відділень (центрів),
оскільки такий порядок уже визначений
спеціальним нормативно-правовим актом.

Координаційний центр та його
територіальні відділення є державними
установами, їх керівники призначаються
і звільняються з посад у порядку,
визначеному положенням про центри з
надання правової допомоги.

Призначення на посади та звільнення в
таких установах здійснюється на
загальних підставах, у порядку,
визначеному Кодексом законів про працю
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Наказом законного
представника Координаційного центру з
надання правової допомоги при
Міністерстві юстиції України від 28
вересня 2012 року №39-к ОСОБА_5 призначено
на посаду директора Київського
міського центру з надання безоплатної
вторинної правової допомоги з
посадовим окладом згідно штатного
розпису. Цим наказом при призначенні на
посаду не встановлено ні категорії
посади державного службовця, ні рангу
державного службовця.

Відповідно до ст.ст. 1, 15, 25 Закону
України «Про державну службу»,
державна служба в Україні - це
професійна діяльність осіб, які
займають посади в державних органах та
їх апараті щодо практичного виконання
завдань і функцій держави та одержують
заробітну плату за рахунок державних
коштів.

Прийняття на державну службу на посади
третьої - сьомої категорій,
передбачених ст. 25 цього Закону,
здійснюється на конкурсній основі,
крім випадків, коли інше встановлено
законами України.

Порядок проведення конкурсу для вступу
на державну службу регулюється
Положенням, що затверджується
Кабінетом Міністрів України. Дані про
вакансії посад державних службовців
підлягають публікації та поширенню
через засоби масової інформації не
пізніш, як за один місяць до проведення
конкурсу.

Основними критеріями класифікації
посад державних службовців є
організаційно-правовий рівень органу,
який приймає їх на роботу, обсяг і
характер компетенції на конкретній
посаді, роль і місце посади в структурі
державного органу. Віднесення існуючих
посад державних службовців, не
перелічених у цій статті, а також
віднесення до відповідної категорії
нових посад державних службовців
проводиться Кабінетом Міністрів
України за погодженням з відповідним
державним органом.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
стосовно того, що посади в
Координаційному центрі та його
територіальних відділеннях не є
посадами державних службовців,
зайняття яких не є проходженням
державної служби у розумінні Закону
України «Про державну службу»,
внаслідок чого відсутні правові
підстави для дотримання порядку,
встановленого ст. 15 цього Закону щодо
публікації та поширення через засоби
масової інформації про вакансії посад
державних службовців.

З огляду на викладене підстави для
задоволення позовних вимог про
визнання протиправними дій у частині
ненадання оголошення у засобах масової
інформації та про зобов'язання подати
таке оголошення відсутні.

Отже, враховуючи відмову у задоволенні
основних позовних вимог, відсутні
також підстави для задоволення
похідних вимог про визнання нечинним
(скасування у повному обсязі)
прийнятого рішення відносно
призначення директора, подання
кандидатури на посаду директора та
зобов'язання провести конкурс на
заміщення вказаної посади з
додержанням принципів відкритості,
доступності та об'єктивності.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновками судів
першої та апеляційної інстанцій про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги зроблених
судами попередніх інстанцій висновків
не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскаржених судових рішень не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
листопада 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска

І.Я. Олендер