Справа № 804/16650/14
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 р. Справа № 804/16650/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі судді
Серьогіної О.В., розглянувши в порядку
письмового провадження у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інкорпорація" до
Криворізької південної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інкорпорація"
звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Криворізької південної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, в якому
просить податкове
повідомлення-рішення № від
02.09.2014р. визнати недійсним та скасувати.

Позовні вимоги обґрунтовані з
посиланням на ст. ст. 198 Податкового
кодексу України порушенням
відповідачем вимог чинного
законодавства при винесенні
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

При цьому позивач зазначає, що під час
прийняття податкової звітності від
позивача у відповідача не виникло
жодної претензії до позивача, що
свідчить про достовірність формування
податкових зобов'язань з ПДВ під час
фінансово-господарських
взаємовідносин із ТОВ «ТД Норден Груп»
в січні 2014р., ТОВ «Регіон Прайс», ТОВ
«Мані-Тайм» в березні 2014р. Крім того, на
думку відповідача, саме позивач
повинен був надати контролюючому
органу під час проведення позапланової
невиїзної документальної перевірки
паперові носії за формою первинних
документів в яких повинні зазначатися
відомості, що відповідають фактичним
обставинам від імені контрагентів -
ТОВ «ТД Норден Груп», ТОВ «Регіон
Прайс», ТОВ «Мані-Тайм», що є порушенням
ч.2 ст.ст.3,6 Господарського кодексу
України. Також, відповідачем не надані
докази щодо визнання угод укладених
між позивачем та ТОВ «ТД Норден Груп»,
ТОВ «Регіон Прайс», ТОВ «Мані-Тайм»
недійсними.

В письмових запереченнях на позов
відповідач зазначив, що первинні
документи, які надані позивачем не
оформлені належним чином, у зв'язку з
чим не має можливості встановити, що
придбані товари (роботи, послуги)
можуть вважатися пов'язаними з
господарською діяльністю
підприємства.

У судове засідання сторони не
з'явилися, про дату час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином. Позивач просив суд розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Частиною 6 статті 128 КАС України
встановлено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

За даних обставин суд, керуючись
положеннями частини 6 статті 128 КАС
України, вважає за можливе розглянути
справу за відсутності сторін в порядку
письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи та доводи
позовної заяви, суд встановив наступні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

Судом встановлено, що 02.09.2014р.
відповідачем було винесено податкове
повідомлення-рішення № , яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 386319,00 грн. (основний
платіж - 257546,00грн., штрафні (фінансові)
санкції - 128773,00 грн.).

Вказане податкове
повідомлення-рішення винесено на
підставі Акту від 19.08.2014р. № 811/22.12/300001349
«Про результати позапланової
невиїзної документальної перевірки
ТОВ «Інкорпорація» з питань
достовірності формування податкових
зобов'язань і податкового кредиту під
час здійснення
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «Регіон Прайс» за
березень 2014р., ТОВ «ТД Норден Груп» за
січень 2014р., ТОВ «Мані-Тайм» за березень
2014р.»

У вказаному акті зазначено, що копію
наказу № 807 від 12.08.2014р. та направлення
на перевірку № 118/22.12 від 12.08.2014р.
отримано 12.08.2014р. головним бухгалтером
підприємства. Перевіркою встановлено
порушення п. 185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п. 198.1
п.198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
позивачем у січні 2014р. встановлено
завищення податкового кредиту по
взаємовідносинам з ТОВ «ТД Норден
Груп» на суму ПДВ - 77244,40 грн. та по
взаємовідносинам за березень 2014р. з ТОВ
«Регіон Прайс» на суму ПДВ - 109973,27 грн.,
ТОВ «Мані-Тайм» на суму ПДВ - 76329,00 грн.,
внаслідок чого занижено податок на
додану вартість до сплати за січень
2014р. на суму 77244,00 грн. та за березень
2014р. у розмірі 180302,27 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

За змістом ст. 75 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
контролюючими органами в межах їх
повноважень виключно у випадках та у
порядку, встановлених цим Кодексом, а
фактичні перевірки - цим Кодексом та
іншими законами України, контроль за
дотриманням яких покладено на
контролюючі органи. Документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків. Документальна
позапланова перевірка не
передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

У відповідності з п. 78.1. ст. 78
Податкового кодексу України
документальна позапланова перевірка
здійснюється, зокрема, за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
якщо платник податків не надасть
пояснення та їх документальні
підтвердження на обов'язковий
письмовий запит контролюючого органу,
в якому зазначаються можливі порушення
цим платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78
Податкового кодексу України
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом. Право на
проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

У відповідності зі ст. 79 Податкового
кодексу України документальна
невиїзна перевірка здійснюється у разі
прийняття керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених статтями 77 та 78
цього Кодексу. Документальна невиїзна
перевірка здійснюється на підставі
зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 цього Кодексу документів та
даних, наданих платником податків у
визначених цим Кодексом випадках, або
отриманих в інший спосіб, передбачений
законом. Документальна позапланова
невиїзна перевірка проводиться
посадовими особами органу державної
податкової служби виключно на підставі
рішення керівника органу державної
податкової служби, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки.

Позапланова невиїзна
документальна перевірка позивача була
проведена відповідачем у зв'язку з
отриманням податкової інформації та
виявленням фактів, що свідчать про
можливі порушення податкового
законодавства України.

За змістом п. 58.1. ст. 58 Податкового
кодексу України у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Відповідно до п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Згідно з статтею 1 Закону України від
16.07.99 N 996-XIV «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового
кодексу України визначено, що для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п.п. 2.15, 2.16 п. 2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88 та зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 05.06.1995
року за № 168/704 первинні документи
підлягають обов'язковій перевірці
працівниками, які ведуть
бухгалтерський облік, за формою і
змістом. Забороняється приймати до
виконання первинні документи на
операції, що суперечать
нормативно-правовим актам,
встановленому порядку приймання,
зберігання і витрачання грошових
коштів, товарно-матеріальних цінностей
та іншого майна, порушують договірну і
фінансову дисципліну.

Пунктами 2.1 та 2.2 вказаного Положення
встановлено, що первинні документи - це
документи, створені у письмовій або
електронній формі, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
тобто факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
результатів, включаючи розпорядження
та дозволи адміністрації (власника) на
їх проведення.

Статтею 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Відповідальність за несвоєчасне
складання первинних документів і
регістрів бухгалтерського обліку та
недостовірність відображених у них
даних несуть особи, які склали та
підписали ці документи.

У відповідності з п. 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

З наведених законодавчих положень
випливає, що окрім формальних вимог
щодо наявності у платника належним
чином оформлених податкових накладних,
визначальною умовою реалізації права
платника на податковий кредит є
реальність її здійснення в рамках
провадження господарської діяльності
платника.

Статтею 662 Цивільного кодексу України
визначено, що Продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу. Продавець
повинен одночасно з товаром передати
покупцеві його приналежності та
документи (сертифікат якості тощо), що
стосуються товару та підлягають
переданню разом із товаром відповідно
до договору або актів цивільного
законодавства.

У відповідності зі ст. 268
Господарського кодексу України якість
товарів, що поставляються, повинна
відповідати стандартам, технічним
умовам, іншій технічній документації,
яка встановлює вимоги до їх якості, або
зразкам (еталонам), якщо сторони не
визначать у договорі більш високі
вимоги до якості товарів. Постачальник
повинен засвідчити якість товарів, що
поставляються, належним
товаросупровідним документом, який
надсилається разом з товаром, якщо інше
не передбачено в договорі.

Пунктами 11.3 - 11.7 Правил оформлення
документів на перевезення,
затверджених Наказом Міністерства
транспорту України від 14.10.1997 року № 363
встановлено, що дорожній лист
вантажногоавтомобіля є документом, без
якого перевезення вантажів не
допускається. Товарно-транспортна
накладна - єдиний для всіх учасників
транспортного процесу юридичний
документ, що призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи. Товарно-транспортну
накладну на перевезення вантажів
автомобільним транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Замовник
(вантажовідправник) засвідчує всі
екземпляри товарно-транспортної
накладної підписом і при необхідності
печаткою (штампом). Після прийняття
вантажу згідно з товарно-транспортною
накладною водій (експедитор) підписує
всі її екземпляри. Перший екземпляр
товарно-транспортної накладної
залишається у Замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
Перевізнику. У тих випадках, коли в
товарно-транспортній накладній немає
можливості перерахувати всі
найменування вантажу, підготовленого
для перевезення, до такої накладної
Замовник додає документ довільної
форми з обов'язковим зазначенням
відомостей про вантаж (графи 1-10
товарно-транспортної накладної). У цих
випадках в товарно-транспортній
накладній зазначається, що до неї
додається як товарний розділ документ,
без якого товарно-транспортна накладна
вважається недійсною і не може
використовуватись для розрахунків із
Замовником. Товарно-транспортна
накладна є обов'язковим документом, що
підтверджує фактичне переміщення
товару від вантажовідправника
вантажоодержувачу.

Отже, необхідною умовою для формування
позивачем податкового кредиту з ПДВ є
здійснення господарських операцій за
відповідними укладеними договорами та
наявність належним чином оформлених
документів, що підтверджують
здійснення господарських операцій.

Судом встановлено, що 10.02.2014 року між
ТОВ «Мані-Тайм» (Продавець) та ТОВ
«Інкорпорація» (Покупець) було
укладено договір поставки № 10/02-14
предметом якого є зобов'язання
Продавця поставити, а Покупця прийняти
та оплатити товар згідно рахунків
протягом 40 днів з моменту отримання
товару по накладним, що є невід'ємною
частиною даного Договору. Поставка
товару здійснюється на умовах EXW Incoterms.

На виконання умов вказаного договору в
березні 2014р. були оформлені рахунки -
фактури, видаткові накладні, податкові
накладні на суму 457974,00 грн. (в т.ч. ПДВ
-76329,00 грн.).

Проте, в видаткових накладних № 266 від
03.03.2014р. на суму 59413,20 грн. (в т.ч. ПДВ-9902,20
грн.), № 267 від 05.03.2014р. на суму 57908,00 грн.
(в т.ч. ПДВ-9651,40 грн.), № 268 від 06.03.2014р.на
суму 59532,00 грн. (в т.ч. ПДВ-9922,22 грн.), № 269
від 10.03.2014р. на суму 52549,20грн. (в т.ч. ПДВ -
8758,20 грн.), № 270 від 11.03.2014р. на суму
59294,40грн. (в т.ч. ПДВ - 9882,40 грн.),№ 271 від
12.03.2014р. на суму 59664,00грн. (в т.ч. ПДВ - 9944,00
грн.), № 272 від 13.03.2014р. на суму 57090,00грн. (в
т.ч. ПДВ - 9515,00 грн.), № 273 від 14.03.2014р. на
суму 52522,80грн. (в т.ч. ПДВ - 8753,80 грн.), не
зазначено прізвище особи, яка отримала
товар та не зазначено на підставі чого
був він отриманий, що є порушенням ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

Доказів сплати за товар позивачем під
час перевірки та під час розгляду
справу в суді не надано.

Як вбачається із змісту видаткових
накладних, предметом поставки від ТОВ
«Мані-Тайм» були металоконструкції
ливарного типу, тобто товар для
переміщення якого потрібні
транспортні засоби з достатньою
вантажопідйомністю.

Проте, будь-яких доказів на
підтвердження перевезення вказаного
товару від ТОВ «Мані-Тайм» до власних
місць зберігання (наявність власних
або орендованих транспортних засобів,
укладання договорів перевезення з
третіми особами, документи, що
підтверджують фактичні витрати з
перевезення товару тощо) позивач під
час перевірки податковим органом та
під час судового розгляду справи не
надав.

Також, позивачем не надано документів,
що підтверджують якісні
характеристики отриманого товару, які
мають у нього бути в наявності,
зважаючи на те, що отриманий товар не
був в подальшому перепроданий, а був
використаний у власному виробництві.

З урахуванням характеру спірного
товару, оцінюючи докази, що є в
матеріалах справи у їх сукупності, суд
дійшов висновку про нереальність
здійснення господарської операції
позивача по взаємовідносинам з ТОВ
«Мані-Тайм» в березні 2014р.

03.01.2014 року між ТОВ «ТД Норден Груп»
(Постачальник) та ТОВ «Інкорпорація»
(Покупець) було укладено договір
поставки № 03/04-14 предметом якого є
зобов'язання Постачальника поставити,
а Покупця прийняти та сплатити товар.
Найменування, асортимент, кількість,
ціна одиниці товару вказується у
рахунках або специфікаціях, які є
невід'ємною частиною цього Договору.

На виконання умов вказаного договору в
січні 2014р. був оформлений рахунок -
фактура № 130120 від 13.01.2014р. на суму 463464,00
грн. (в т.ч. ПДВ-77244,00 грн.), видаткова
накладна № 130120 від 13.01.2014р. на суму 463464,00
грн. (в т.ч. ПДВ-77244,00 грн.), податкова
накладна на суму 463464,00 грн. (в т.ч.
ПДВ-77244,00 грн.).

Проте, в видатковій накладній № 130120 від
13.01.2014р. не зазначено прізвище особи,
яка отримала товар та не зазначено на
підставі чого був він отриманий, що є
порушенням ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні».

Надана товарно-транспортна накладна №
130120 від 13.01.2014р. на переміщення
металоконструкції літейного двора в
кількості 32,185 тн. автомобілем МАЗ АЕ
5689АР, судом не приймаються до уваги,
оскільки вона складені з порушенням п.
11.5 - 11.7 Правил оформлення документів на
перевезення, затверджених Наказом
Міністерства транспорту України від
14.10.1997 року № 363, а саме: в ній не
зазначено прізвище особи, яка
відвантажила товар та дозволила
відпуск товару, не зазначено номер
посвідчення водія, місцезнаходження
ванжовідправника та
вантажоодержувача, час прибуття,
вибуття та підпис відповідальної
особи, відсутній підпис водія який здав
товар, не зазначена посада
відповідальної особи
вантажоодержувача.

Оцінюючи докази, що є в матеріалах
справи у їх сукупності, суд дійшов
висновку про нереальність здійснення
господарської операції позивача по
взаємовідносинам з «ТД Норден Груп» в
січні 2014р.

03.03.2014 року між ТОВ «Інкорпорація»
(Підрядник) та ТОВ «Регіон прайс»
(Субпідрядник) було укладено договір на
виконання субпідрядних робіт № 03/03-14, у
відповідності з яким Субпідрядник
зобов'язується власними силами та
засобами виконати будівельно-монтажні
роботи на об'єктах: ДЦ-1, ДЦ-6.
Капітальний ремонт 1-го розряду з
реконструкцією. Літейний двір. «ДЦ-1.
ДЦ-6. Капітальний ремонт 1-го розряду з
реконструкцією. Доменна піч» ПАО
«АрселорМітал Кривий Ріг». Замовником
на даних об'єктах є ПАО «АрселорМітал
Кривий Ріг. Оплата Підрядником
вартості виконаних робот
Субпідрядником проводиться на
підставі рахунків, податкових
накладних, субпідрядних актів
виконаних робіт за формою КБ-2в та
довідок форми КБ-3 протягом 45
календарних днів з моменту підписання
актів виконаних робіт, але не раніше
чим через три календарних дня, після
зарахування коштів від Генпідрядника.
Допуск до виконанню робіт оформляється
актом-допуску чи нарядом-допуском.
Субпідрядник зобов'язаний надати в
управління служби безпеки Замовника
списки працівників і транспортних
засобів Субпідрядника, який задіяний
для виконання робіт на території
Замовника для видачі тимчасових
перепусток. Підрядник має право
здійснювати контроль та технічний
нагляд за відповідністю об'єму, якості
виконуваних робіт
проектно-кошторисною документацією.

На виконання умов даного договору
позивачем були надані: рахунки, довідки
про вартість виконаних будівельних
робіт (та витрати), податкові накладні,
акти приймання виконаних будівельних
робіт за березень 2014 року на суму 623839,58
грн. (у т.ч. ПДВ-103973,27 грн.).

Надані ТОВ «Інкорпорація» первинні
документи не відповідають вимогам
чинного законодавства, оскільки не
містять таких обов'язкових реквізитів:
як дату і місце складання документу,
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції
(довідка про вартість виконаних
будівельних робіт (та витрати) за
березень 2014р. на суму 38331,53 грн., довідка
про вартість виконаних будівельних
робіт (та витрати) за березень 2014р. на
суму 55066,18 грн., довідка про вартість
виконаних будівельних робіт (та
витрати) за березень 2014р. на суму 50819,78
грн., довідка про вартість виконаних
будівельних робіт (та витрати) за
березень 2014р. на суму 26212,03 грн., довідка
про вартість виконаних будівельних
робіт (та витрати) за березень 2014р. на
суму 29340,06 грн., довідка про вартість
виконаних будівельних робіт (та
витрати) за березень 2014р. на суму
52576,13грн., довідка про вартість
виконаних будівельних робіт (та
витрати) за березень 2014р. на суму 49171,80
грн., довідка про вартість виконаних
будівельних робіт (та витрати) за
березень 2014р. на суму 59399,62 грн., довідка
про вартість виконаних будівельних
робіт (та витрати) за березень 2014р. на
суму 51390,02 грн., довідка про вартість
виконаних будівельних робіт (та
витрати) за березень 2014р. на суму 56655,24
грн., довідка про вартість виконаних
будівельних робіт (та витрати) за
березень 2014р. на суму 36628,42 грн., довідка
про вартість виконаних будівельних
робіт (та витрати) за березень 2014р. на
суму 59723,14 грн., довідка про вартість
виконаних будівельних робіт (та
витрати) за березень 2014р. на суму 58525,63
грн.); дату і місце складання документу
(акт № 03-1-2 приймання виконаних
будівельних робіт за березень 2014р. на
суму 38331,53 грн., акт № 03-1-2, акт № 03-28-2
приймання виконаних будівельних робіт
за березень 2014р. на суму 55066,18 грн., акт №
03-28-2, акт № 03-25-3 приймання виконаних
будівельних робіт за березень 2014р. на
суму 50819,78 грн., акт № 03-27-2 приймання
виконаних будівельних робіт за
березень 2014р. на суму 26212,03 грн., акт №
03-27-2, акт № 03-26-1 приймання виконаних
будівельних робіт за березень 2014р. на
суму 29340,06 грн., акт № 03-25-1 приймання
виконаних будівельних робіт за
березень 2014р. на суму 52576,13 грн., акт №
03-25-2 приймання виконаних будівельних
робіт за березень 2014р. на суму 49171,80 грн.,
акт № 03-25-2 приймання виконаних
будівельних робіт за березень 2014р. на
суму 59399,62 грн., акт № 03-25-4 приймання
виконаних будівельних робіт за
березень 2014р. на суму 51390,02 грн., акт №
03-1-3 приймання виконаних будівельних
робіт за березень 2014р. на суму 56655,24 грн.,
акт № 03-1-3, акт № 03-1-1 приймання
виконаних будівельних робіт за
березень 2014р. на суму 36628,42 грн., акт №
03-1-1, акт № 03-28-1 приймання виконаних
будівельних робіт за березень 2014р. на
суму 59723,14 грн., акт № 03-28-1, акт № 03-27-1
приймання виконаних будівельних робіт
за березень 2014р. на суму 58525,63 грн., акт №
03-27-1).

Таким чином надані позивачем первинні
документи за вищезгаданим договором не
відповідають вимогам, які ставляться
законодавством до документів
бухгалтерського обліку, тобто не
підтверджують реальність здійснення
господарської операції.

Позивачем за вказаними договорами
також не надано допуск до виконання
робіт на об'єктах ПАО «АрселорМітал
Кривий Ріг» та списки працівників і
транспортних засобів Субпідрядника,
які були задіяні при виконанні робіт на
території Замовника. Також не надані
докази здійснення контролю та
технічного нагляду за відповідністю
виконаних робіт проектно-кошторисній
документації.

Оцінюючи докази, що є в матеріалах
справи у їх сукупності, суд дійшов
висновку про нереальність здійснення
господарської операції позивача по
взаємовідносинам з ТОВ «Регіон прайс»
в березні 2014р.

За таких обставин позовні вимоги є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд виходить із того, що рішення
прийнято на користь суб'єкта владних
повноважень, у зв'язку з чим судові
витрати понесені позивачем не
підлягають стягненню з державного
бюджету відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

В то же час, у відповідності до вимог ч.3
ст.4 Закону України «Про судовий збір»
передбачено, що під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору, а решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги. З огляду на те, що позивачем
під час подання позову майнового
характеру було сплачено судовий збір у
розмірі 487,20 грн. та суд прийшов до
висновку про відмову у задоволенні
позову, тому слід стягнути з позивача
решту судового збору у розмірі 4387,80
грн.

Керуючись ст.ст. 128, 158 - 163, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інкорпорація" до Криворізької
південної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 02.09.2014р. - залишити без
задоволення.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інкорпорація" (50006,
Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг,
вул. Ландау, 21а, ) судовий
збір в сумі 4387,80 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.В.
Серьогіна