Справа № 809/3933/14
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"15" грудня 2014 р.
№ 809/3933/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський
окружний адміністративний суд у
складі:

головуючого - Гундяка В.Д.

при секретарі Мулі Х.О.

розглянувши у порядку письмового
провадження в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Долинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до відділу
Державної виконавчої служби
Болехівського міського управління
юстиції про визнання неправомірними
дій та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

26.11.2014 року Долинська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області звернулася
до суду з адміністративним позовом до
відділу Державної виконавчої служби
Болехівського міського управління
юстиції про визнання неправомірними
дій та скасування постанови.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
державним виконавцем безпідставно, в
порушення вимог статей 17, 19, 25 Закону
України "Про виконавче провадження",
відмовлено у прийнятті до провадження
виконавчого документа та у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа від 11.01.2011
року за № 2а-1698/09/0970, виданого
Івано-Франківським окружним
адміністративним судом. Позивач вважає
дії державного виконавця
неправомірними, а постанову від 11.11.2014
року у виконавчому провадженні (далі -
ВП) №45373625 про відмову у відкритті
виконавчого провадження такою, що
підлягає скасуванню, оскільки остання
не містить передбачених законом
обставин, які виключають можливість
здійснення виконавчого провадження.

Позивач в судове засідання не з'явився,
подав суду клопотання про розгляд
справи без участі уповноваженого
представника, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, подав до суду
клопотання про відкладення розгляду
справи у зв'яку з тим, що останній не
отримав копії ухвали про відкриття
провадження, копії позовної заяви та
доданих до неї документів. Однак, як
вбачається з матеріалів справи, дані
документи надіслані відділу Державної
виконавчої служби Болехівського
міського управління юстиції
супровідним листом за № 809/3933/14 від
27.11.2014 року та отримані останнім 04.12.2014
року, що підтверджується наявним в
матеріалах справи рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення. Таким чином, оскільки
твердження відповідача спростовуються
вищевказаними доказами, жодних інших
поважних причин, які б унеможливлювали
прибуття представника відділу
Державної виконавчої служби
Болехівського міського управління
юстиції в судове засідання у
вищезазначеному клопотанні не
наведено, суд вважає, що дане
клопотання не підлягає до задоволення,
як таке, що подано в порушення вимог ч.2
ст. 49 КАС України. Наданим правом на
подання заперечення проти позову
відділ Державної виконавчої служби
Болехівського міського управління
юстиції не скористався.

За таких обставин, оскільки немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, але не прибули всі
особи, які беруть участь у справі, хоча
і були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового розгляду, то
відповідно до ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС
України суд ухвалив розглянути справу
у письмовому провадженні на підставі
наявних у ній доказів за відсутності
сторін.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що адміністративний позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що постановою
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 22.01.2010 року
за № 2а-1698/09/0970 стягнуто з малого
приватного підприємства "Нептун" в
дохід бюджету податковий борг в
розмірі 30 425, 45 гривень. Вказана
постанова набрала законної сили 27.04.2010
року.

На виконання даного судового рішення
від 22.01.2010 року Івано-Франківським
окружним адміністративним судом
виданий відповідний виконавчий лист за
№ 2а-1698/09/0970.

Вищевказаний виконавчий лист
направлено до відділу державної
виконавчої служби Болехівського
міського управління юстиції.

В судовому засіданні встановлено, що
11.11.2014 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Болехівського міського управління
юстиції Герило В.І. винесено постанову
(ВП №45373625) про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) з примусового виконання
виконавчого листа від 11.01.2011 року за №
2а-1698/09/0970.

Відділом державної виконавчої служби
Болехівського міського управління
юстиції супровідним листом від 11.11.2014
року дану постанову направлено
Долинській об'єднаній державній
податковій інспекції, та отримано
останньою 17.11.2014 року, що
підтверджується відтиском штампу на
супровідному листі.

Частиною 5 статті 124 Конституції
України передбачено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

У відповідності до частини 2 статті 19
Конституції України встановлено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України "Про
виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 даного Закону
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Згідно частин 1, 2 статті 2 Закону
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України "Про державну виконавчу
службу".

Державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб (частина 1 статті 6
Закону).

Згідно частини 1, абзацу 2 частини 2
статті 11 цього Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до частини 1, пункту 8
частини 2 статті 17 Закону України "Про
виконавче провадження" примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Такими
виконавчими документами серед іншого
можуть бути виконавчі листи, що
видаються судами.

Статтею 25 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено, що державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби (частина 1).

Відповідно до дослідженої судом
оскаржуваної постанови від 11.11.2014 року
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Болехівського міського управління
юстиції Герило В.І. відмовлено у
прийнятті до провадження виконавчого
документа та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа від 11.01.2011 року за №
2а-1698/09/0970, виданого Івано-Франківським
окружним адміністративним судом, з
підстав визначених пунктом 8 частини 1
статті 26 Закону України "Про виконавче
провадження".

Згідно пункту 8 частини 1 статті 26
даного Закону державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі наявності інших
передбачених законом обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Як вбачається з оскаржуваної
постанови, державний виконавець
визначає як інші передбачені законом
обставини, що виключають здійснення
виконавчого провадження, положення
статей 95-99 Податкового кодексу України,
якими визначено особливий порядок
стягнення податкового боргу платників
податків - юридичної особи. В силу
приписів статті 95 цього Кодексу
органами, на які покладено обов'язок
щодо виконання рішень суду про
стягнення коштів з платника податків у
рахунок погашення його податкового
боргу, є контролюючі органи, у даному
випадку податкові органи. При цьому
органи державної виконавчої служби до
цієї процедури не залучаються.

Суд не погоджується з таким
твердженням державного виконавця з
огляду на нижчевикладене.

Статтею 95 Податкового кодексу України
встановлено, що контролюючий орган
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі (пункт
95.1).

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини (пункт 95.3).

Якщо достатні для погашення
податкового боргу кошти відсутні,
контролюючий орган відповідно до
абзацу 2 пункту 95.3 статті 95 Податкового
кодексу України звертається до суду з
позовом про надання дозволу на
погашення всієї суми податкового боргу
за рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі. Таке
погашення здійснюється на підставі
зазначеного рішення суду та прийнятого
на його підставі рішення органу
доходів і зборів шляхом продажу майна
платника податків на публічних торгах
та/або торгівельними організаціями у
порядку визначеному пунктами 95.7-95.21
статті 95 Податкового кодексу України.

З аналізу наведеної норми випливає, що
Податковим кодексом України
встановлено окремий порядок виконання
судових рішень про стягнення коштів з
платника податків у рахунок погашення
податкового боргу. Органами стягнення
за такими рішеннями, які здійснюють за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків, є
контролюючі органи в розумінні
Податкового кодексу України, до яких
належить і Долинська оДПІ.

Проте, вказані положення Податкового
кодексу України не виключають
можливості примусового виконання
державною виконавчою службою
виконавчого листа, виданого за судовим
рішенням, яке набрало законної сили, у
порядку, визначеному Законом України
"Про виконавче провадження", який є
спеціальним законом, що визначає умови
і порядок виконання рішень судів, що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку.

При цьому суд зазначає, що частиною 1
статті 258 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що за
кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили або яке належить
виконати негайно, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, чи
прокурора, який здійснював у цій справі
представництво інтересів громадянина
або держави в суді, видається один
виконавчий лист. Згідно частини 2 цієї
статті виконавчий лист видається судом
першої інстанції.

Вказана норма є імперативною, а відтак
посилання державного виконавця в
оскаржуваній постанові на те, що
адміністративні суди не повинні
видавати органам доходів і зборів
виконавчі листи для примусового
виконання судових рішень про стягнення
відповідних коштів у рахунок погашення
податкового боргу платника податків -
юридичної особи, суд вважає
безпідставними і необґрунтованими та
такими, що зроблені з перевищенням
наданих посадовій особі повноважень.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до
висновку про те, що державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Болехівського
міського управління юстиції Герило В.І.
в порушення вимог Закону України "Про
виконавче провадження" безпідставно
відмовлено у прийнятті до провадження
виконавчого документа та у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа від 11.01.2011
року за № 2а-1698/09/0970, визначених пунктом
8 частини 1 статті 26 Закону України "Про
виконавче провадження". Як наслідок,
постанова про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 11.11.2014 року
є протиправною та такою, що підлягає
скасуванню, а позовні вимоги у цій
частині - до задоволення.

В той же час, суд вважає за необхідне
зазначити, що позовна вимога щодо
визнання неправомірними дій
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Болехівського міського управління
юстиції Герило В.І. щодо відмови у
прийнятті до провадження виконавчого
документа та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа від 11.01.2011 року за №
2а-1698/09/0970, підлягає до задоволення,
оскільки наслідком таких дій було
прийняття незаконного рішення. Як
наслідок, суд приходить до висновку, що
в цій частині заявлений
адміністративний позов теж підлягає до
задоволення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Враховуючи вищевикладене, позов слід
задовольнити повністю.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити повністю.

Визнати дії старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Болехівського
міського управління юстиції Герило В.І.
щодо винесення постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа від 11.01.2011 року за № 2а-1698/09/0970, про
стягнення з малого підприємства
"Нептун" 30 425 (тридцять тисяч чотириста
двадцять п'ять) грн. 45 коп. податкового
боргу неправомірними.

Скасувати постанову державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Болехівського
міського управління юстиції Герило В.І.
від 11.11.2014 року у ВП №45373625 про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) з примусового
виконання виконавчого листа
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 11.01.2011 року
за № 2а-1698/09/0970.

Згідно ст.254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення
встановлених строків подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу
не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Гундяк В.Д.