Справа № 820/15572/14
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 р.Справа №
820/15572/14Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання
Федоренко І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 14.10.2014р. по
справі № 820/15572/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Науково-технологічний
інститут транскрипції, трансляції і
реплікації"

до Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області

про скасування податкової вимоги,
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 14.10.14 р.
адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства
"Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і реплікації"
(далі - позивач, ПАТ
"Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і реплікації"
) до Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області (далі - відповідач, ДПІ
Київському районі м. Харкова) про
скасування податкової вимоги,
зобов'язання вчинити певні дії
задоволений частково.

Скасовано повністю податкову вимогу
ДПІ Київському районі м. Харкова від
09.04.14 р. № 547-25.

В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач, не погодившись з даним
судовим рішенням, подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального законодавства, просив
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
14.10.14 р. та ухвалити нове судове рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач зазначив, що станом
на 24.09.14 р. в облікових картках ПАТ
"Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і реплікації"
обліковується податковий борг у сумі
964,5 грн., який виник внаслідок несплати
самостійно нарахованої суми
(податковий розрахунок земельного
податку № від 06.02.14 р.) та за
січень 2014 року сплачено не було. Вважає,
що позивач мав змогу виконати свій
податковий обов'язок, оскільки згідно з
відомостями ІС "Податковий блок" ПАТ
"Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і реплікації"
має інші відкриті рахунки в
банківських установах.

Позивач письмових заперечень на
апеляційну скаргу не надав.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, перевіривши
доводи апеляційної скарги,
правильність застосування судом
першої інстанції норм чинного
законодавства, дослідивши письмові
докази по справі, колегія суддів дійшла
висновку про те, що апеляційна скарга
відповідача не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні
вимоги, суд першої інстанції виходив з
їх обґрунтованості в частині
задоволення.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 КАС
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судове рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Cудом першої інстанції
встановлено та підтверджено під час
апеляційного розгляду справи, що 09.04.14
р. відповідачем прийнято податкову
вимогу № 547-25, в якій вказано про
наявність у позивача станом на 08.04.14 р.
податкового боргу з земельного податку
(основний платіж - 1016,25 грн., пеня - 3,25
грн.),

З письмових доказів по справі
вбачається, що позивачем до
обслуговуючого банку - ПАТ
"Автокразбанк" 28.03.14 р. для сплати
земельного податку було направлено
платіжне доручення від 28.03.14 р. N 172 на
суму 1020,00 грн. (а.с. 7)

Листом № 218 від 01.04.14 р. позивач
повідомив ДПІ у Київському районі м.
Харкова, що податок на землю було
надіслано отримувачу УДКСУ у
Київському районі м. Харкова, згідно
платіжного доручення № 172 від 28.03.14 р.,
але через проблеми в роботі банку
платіж не було проведено та додано
копію зазначеного платіжного
доручення. (а.с. 8)

На виконання вимог ухвали Харківського
окружного адміністративного суду від
25.09.14 р. листом № 25-6/282-03 від 19.10.14 р. ПАТ
"Автокразбанк" повідомило, що даний
платіж не було проведено, з посиланням
на Постанову Правління НБУ № 320 від
30.05.14 р. та рішення виконавчої дирекції
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб № 40 від 30.05.14 р., якими ПАТ
"Автокразбанк" віднесено до
неплатоспроможних, розпочато
процедуру виведення банку з ринку та
здійснення в ньому тимчасової
адміністрації з 30.05.14 . по 29.08.14 р.

Оскільки станом на 28.03.14 р. зазначені
обставини не існували, зазначене вище
платіжне доручення без поважних причин
не було виконано банком.

Строк сплати податкових зобов'язань за
лютий 2014 р. - 30.03.14 р. До матеріалів
справи позивачем додано копію
платіжного доручення від 28.03.14 р. N 172 на
суму 1020,00 грн., яким він сплатив 1013,00 грн.
податку на землю до бюджету.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України (далі - ПК України),
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 287.3 ст. 287 ПК України податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України
передбачено, що податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Разом з тим, відповідно п. 38.1 ст. 38 ПК
України, виконанням податкового
обов'язку визнається сплата в повному
обсязі платником відповідних сум
податкових зобов'язань у встановлений
податковим законодавством строк.

Пунктом 1.24 статті 1 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" визначено, що переказом
коштів є рух певної суми коштів з метою
її зарахування на рахунок отримувача
або видачі йому у готівковій формі.
Ініціатор та отримувач можуть бути
однією і тією ж особою.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України
"Про платіжні системи та переказ коштів
в Україні" від 05.04.2001 року № 2346-III (в
редакції, чинній на момент переказу
коштів) банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в
розрахунковому документі, який
надійшов протягом операційного часу
банку, в день його надходження.

Положенням п. 22.4 ст. 22 названого Закону
передбачено, що під час використання
розрахункового документа ініціювання
переказу є завершеним: для платника - з
дати надходження розрахункового
документа на виконання до банку
платника. Що ж до проведення самого
переказу грошей, то це є обов'язковою
функцією, яку має виконувати платіжна
система (п. 1.29 ст. 1 Закону № 2346-III).
Відповідальність банків при
здійсненні переказу визначається
положеннями статті 32 вказаного Закону,
якою, зокрема, передбачено право
отримувача на відшкодування банком, що
обслуговує платника, шкоди, заподіяної
йому внаслідок порушення цим банком
строків виконання документа на
переказ.

Згідно із ст.ст. 22.3, 22.4 Закону України
"Про платіжні системи та переказ коштів
в Україні", розрахункові документи, за
винятком платіжної вимоги-доручення,
мають подаватися ініціатором до банку,
що його обслуговує. При використанні
розрахункового документа ініціювання
переказу для платника вважається
завершеним з моменту прийняття банком
платника розрахункового документа на
виконання.

Днем подання до установ банків
платіжного доручення за всіма видами
податкових платежів вважається день
його реєстрації у цих установах (п.п.
16.5.2 п. 16.2 ст. 16 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні").

Таким чином, виконання платником
податкового обов'язку по перерахуванню
в бюджет суми податкового зобов'язання
пов'язане з моментом подання в банк
платіжного доручення на перерахування
відповідних сум податкових
зобов'язань, зокрема з моментом
прийняття банком платника
розрахункового документа на виконання.

Пунктом 2.14 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, передбачено, що Банк платника
на всіх примірниках прийнятих
розрахункових документів і на реєстрах
обов'язково заповнює реквізити "Дата
надходження" і "Дата виконання", а банк
стягувача "Дата надходження в банк
стягувача" (якщо ці реквізити
передбачені формою документа),
засвідчуючи їх підписом
відповідального виконавця та
відбитком штампа банку. На документах,
прийнятих банком після закінчення
операційного часу, крім того, ставиться
штамп "Вечірня".

Якщо дата складання розрахункового
документа (реєстру) збігається з датою
його виконання (списання банком коштів
за цим документом), то реквізит "Дата
надходження" може не заповнюватися.

Відміткою про дату реєстрації банком
платіжного доручення платника про
сплату платежів до бюджету є
заповнення в ньому реквізиту "Дата
надходження", який банк заповнює
незалежно від дати складання платником
цього платіжного доручення.
Ініціювання переказу вважається
завершеним з часу прийняття банком
платника розрахункового документа на
виконання.

З платіжного доручення № 172 від 28.03.14 р.
про сплату земельного податку в сумі
1020,00 грн. вбачається, що на ньому
присутня відмітка банку "одержано
банком" та відсутні будь-які ознаки
того, що банком було повернуто дане
платіжне доручення без виконання.

Положеннями п. 129.6 ст. 129 ПК України
передбачено, що за порушення строку
зарахування податків до бюджетів або
державних цільових фондів,
установлених Законом України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні", з вини банку такий банк
сплачує пеню за кожний день
прострочення, включаючи день сплати, та
штрафні санкції у розмірах,
встановлених цим Кодексом, а також несе
іншу відповідальність, встановлену цим
Кодексом, за порушення порядку
своєчасного та повного внесення
податків, зборів (обов'язкових
платежів) до бюджету або державного
цільового фонду. При цьому платник
податків звільняється від
відповідальності за несвоєчасне або
перерахування не в повному обсязі
таких податків, зборів та інших
платежів до бюджетів та державних
цільових фондів, включаючи нараховану
пеню або штрафні санкції.

Враховуючи вищевказане,
неперерахування земельного податку не
є наслідком винних дій позивача, таким
чином, до нього не можуть бути
застосовані штрафні санкції, пеня або
пред'явлена вимога про повне
перерахування податкових платежів до
бюджетів та державних цільових фондів.

З огляду на те, що позивачем було
здійснено перерахування податкових
зобов'язань у строк, встановлений
законом, та у сумах, самостійно
узгоджених у відповідній податковій
звітності, то станом на 08.04.14 р. у
позивача не було податкової
заборгованості, яка вказана в
оскаржуваній податковій вимозі N 547-25,
тому вона є такою, що підлягає
скасуванню.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, правомірних висновків
суду не спростували.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області -
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 14 жовтня 2014
року по справі № 820/15572/14 за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і реплікації"
до Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкової
вимоги, зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України шляхом подання касаційної
скарги протягом двадцяти днів з
моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя Любчич Л.В.Судді
Сіренко О.І. Спаскін О.А. Повний текст
ухвали виготовлений 01.12.2014 р.