Справа № 825/2839/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2014 р. м.
Київ К/800/2498/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.А.,

розглянула в порядку письмового
провадження касаційні скарги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.12.2013 року
у справі за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Чернігівській області, про
визнання протиправною та скасування
постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області про визнання
протиправною та скасування постанови.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03.09.2013 року
позов задоволено в повному обсязі.
Визнано протиправною та скасовано
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області від 04.07.2013 року №
64.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.12.2013 року
скасовано постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від
03.09.2013 року та прийнято нове рішення,
яким у позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, ФОП ОСОБА_3
подав до Вищого адміністративного суду
України касаційні скарги у яких,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 26.06.2013 року згідно
направлення на позапланову перевірку
Головним інспектором Північного
інспекційного відділу Рак С.В., за
участю заступника начальника
Північного інспекційного відділу
Буркевич О.В. Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області, була проведена
перевірка дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів та правил за
результатами якої складений припис від
26.06.2013 №297 про усунення порушень
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів та правил та складений
протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності,
передбаченого п.8 ст. 39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» від 26.06.2013 року.

Також, Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області винесена
постанова № 64 від 04.07.2013 року про
накладення на позивача штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, а саме за експлуатацію
закінченого будівельного об'єкту
«Реконструкція нежитлової будівлі,
котельні під магазин та станцію
технічного обслуговування
транспортних засобів за адресою: вул. 1
Травня, 2-а сел. Козелець» неприйнятого
в експлуатацію, у розмірі 51615 грн.

Частина восьма статті 39 Закону України
від 17.02.2011 року № 3038-VI «Про регулювання
містобудівної діяльності» зі змінами,
внесеними згідно із Законом України
від 20.11.2012 року № 5496-VI, встановлює, що
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих (якщо таке
прийняття передбачено законодавством)
в експлуатацію, забороняється.

В контексті хронології правового
регулювання спірних відносин поняття
«експлуатація не прийнятого в
експлуатацію об'єкта» не може
тлумачитись як триваюче
правопорушення. Змістом цього
правопорушення є невиконання обов'язку
із введення в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта містобудування до
початку його експлуатації. Суспільна
небезпека такого правопорушення
насамперед полягає не в недотриманні
встановленого правопорядку, а в
небезпеці, яка може мати місце в
результаті відсутності контролю за
безпечністю побудованого об'єкта
містобудування з початку його
використання.

Таким чином, обов'язок введення
об'єктів будівництва в експлуатацію,
відповідальність за експлуатацію
об'єктів, не введених в експлуатацію,
можуть стосуватися лише тих суб'єктів,
які після закінчення будівництва та
початку використання, маючи
відповідний обов'язок, не ввели об'єкти
містобудування в експлуатацію, за що
встановлена відповідна
відповідальність.

Як встановлено судом першої інстанції,
будь-які факти експлуатації та
реконструкції об'єкту «Реконструкція
нежитлової будівлі, котельні під
магазин та станцію технічного
обслуговування транспортних засобів
за адресою: вул. 1 Травня, 2-а сел.
Козелець» відсутні.

При цьому, суд апеляційної інстанції
дійшов протилежного висновку та
зазначив, що факт експлуатації
позивачем зазначеного об'єкту
підтверджується фотографіями.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком з огляду на те, що він
ґрунтується на помилковій оцінці
обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Частиною 1 статті 80 КАС України
передбачено, що речовими доказами є
предмети матеріального світу, що
містять інформацію про обставини, які
мають значення для справи. Речовими
доказами є також магнітні, електронні
та інші носії інформації, що містять
аудіовізуальну інформацію про
обставини, що мають значення для
справи.

Згідно з частинами 1-3 статті 79 КАС
України належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Докази, одержані з
порушенням закону, судом при вирішенні
справи не беруться до уваги.

Відповідно до пункту 14 Порядку
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності,
затвердженого Постановою Кабінету
міністрів України від 06.04.1995 року № 244,
до протоколу про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності можуть
додаватися оригінали або копії
документів, фотоматеріали, які
підтверджують факт вчинення
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, винність суб'єкта
містобудування в його вчиненні та інші
обставини, які мають значення для
вирішення справи.

Обставини, встановлені судом
апеляційної інстанцій не
підтверджують його висновку про те, що
факт експлуатації об'єкта позивачем
зафіксований належним чином, оскільки
протокол не містить посилань на
проведення фотофіксації з додаванням
фотоматеріалів.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції відносно того, що факт
експлуатації позивачем об'єкту
«Реконструкція нежитлової будівлі,
котельні під магазин та станцію
технічного обслуговування
транспортних засобів за адресою: вул. 1
Травня, 2-а сел. Козелець» не
підтверджено.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню, оскільки рішення суду
апеляційної інстанції ухвалене з
порушенням норм матеріального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана не вірно.

Відповідно до ст. 226 КАС України, суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Керуючись ст. 220, 222, 226, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19.12.2013 року у цій справі скасувати.

Постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від
03.09.2013 року року залишити в силі.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: