Справа № 2а-6276/11
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-6276/11
Головуючий у 1-й інстанції: Кондрацька
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 25.11.2011 у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Пенсійного Фонду України, Головного
управління Пенсійного Фонду України в
Черкаській області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату пенсії, -

В С Т А Н О
В И Л А:

Постановою Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 25.11.2011 у задоволенні
вищевказаного адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову, якою задовольнити
позовні вимоги повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у 1996 році почав
отримувати призначену йому пенсію за
віком.

18.11.2002 позивач виїхав за межі України до
держави Ізраїль на постійне місце
проживання.

25.02.2011 позивач звернувся до Управління
із заявою про поновлення виплати
пенсії за віком.

Листом від 01.03.2011 Управління відмовило
у поновленні виплати пенсії.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що іноземні
громадяни та особи без громадянства,
які проживають в Україні, мають право
на пенсію нарівні з громадянами
України на умовах, передбачених
законодавством або міждержавними
угодами.

Пенсійне забезпечення громадян
України, що проживають за її межами,
провадиться на основі договорів (угод)
з іншими державами.

Колегія суддів зазначає, що норма
статті 92 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» містить у собі положення
про те, що громадянам, які виїхали на
постійне проживання за кордон, пенсії
не призначаються. Пенсії, призначені
в Україні до виїзду на постійне
проживання за кордон, виплачуються за 6
місяців наперед перед від'їздом за
кордон. За час перебування цих громадян
за кордоном виплачуються тільки
пенсії, призначені внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання. Порядок переведення
пенсій, призначених внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання, в інші країни
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
виплата пенсії за рішенням
територіальних органів пенсійного
фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Згідно з вимогам ст. 51 Закону,
пенсійне забезпечення громадян
України, що живуть за її межами,
провадиться на основі договорів (угод)
з іншими державами. Угоди між Україною
та державою Ізраїль про пенсійне
забезпечення громадян України, які
проживають на території держави
Ізраїль - не існує.

Однак, рішенням Конституційного Суду
України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009 було
визнано такими, що не відповідають
Конституції України положення п. 2 ч. 1
ст.49, другого речення ст. 51 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 року № 1058-IV щодо припинення
виплати пенсії пенсіонерам на час
постійного проживання за кордоном у
разі, якщо Україна не уклала з
відповідною державою міжнародний
договір з питань пенсійного
забезпечення і якщо згода на
обов'язковість такого міжнародного
договору не надана Верховною Радою
України.

В пункті 3.3 Рішення Конституційного
Суду України від 07.10.2009 року зазначено,
що виходячи з правової, соціальної
природи пенсії право громадянина на
призначення йому пенсії не може
пов'язуватися з такою умовою, як
постійне проживання в Україні, держава
відповідно до конституційних
принципів зобов'язана гарантувати це
право незалежно від того, де проживає
особа, якій призначена пенсія, - в
Україні чи за її межами.

З огляду на зазначене, положення п. 2 ч. 1
ст. 49, другого речення ст. 51 Закону
втрачають чинність з 07.10.2009 року, тобто
від дати прийняття рішення
Конституційного Суду України №25-рп/2009.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» реєстрація
місця проживання чи місця перебування
особи або її відсутність не може бути
умовою реалізації прав і свобод,
передбачених Конституцією, законами чи
міжнародними договорами України, або
підставою для їх обмеження.

Отже, кожний громадянин України,
включаючи пенсіонерів, має право на
вибір свого місця проживання зі
збереженням усіх конституційних прав.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що відмова в призначенні
чи перерахунку пенсії позивачу є
безпідставною та такою, що суперечить
нормам чинного законодавства України,
оскільки обмежує права та свободи
позивача.

Проживаючи в Ізраїлі, як громадянин
України, позивач має такі ж самі
конституційні права, як й інші
громадяни цієї держави, оскільки
Конституція України та пенсійне
законодавство України не допускають
обмеження права на соціальний захист,
зокрема права на отримання пенсії за
ознакою місця проживання.

Вказана правова позиція узгоджується з
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 09.10.2013 року по справі
К/800/18959/13.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що порушення норм
матеріального права призвели до
неправильного вирішення справи, тому
постанова Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 25.11.2011 підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд,-

П О С Т А Н О
В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 25.11.2011 скасувати та
ухвалити нову, якою позовні вимоги
ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність
Пенсійного фонду України та Головного
управління Пенсійного Фонду України в
Черкаській області щодо не поновлення,
не нарахування і не виплати ОСОБА_2
пенсії за віком, яка постійно проживає
за межами України - в державі Ізраїль.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного Фонду України в Черкаській
області поновити ОСОБА_2 нарахування і
виплату пенсії за віком, яка постійно
проживає за межами України - в державі
Ізраїль з 25.01.2011.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена в порядку та
строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя

Кучма А.Ю.

Судді:

Аліменко В.О.

Безименна Н.В.