Справа № 527/2622/14-а
Суддя: Левицька Т. В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

провадження № 2-а/527/92/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014 року Глобинський районний
суд Полтавської області в складі :

головуючого - судді Левицької
Т.В.,

при секретарі - Папенко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Глобине справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Глобинського відділення Кременчуцької
ОДПІ ГУ Міндоходів в Полтавській
області, про визнання протиправною та
скасування постанови про притягнення
до адміністративної відповідальності,
третя особа - Глобинський районний
центр зайнятості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 23 жовтня 2014 року
звернувся до суду з зазначеним
адміністративним позовом. В
обґрунтування своїх вимог зазначив, що
його як головного бухгалтера
Глобинського районного центру
зайнятості притягнуто до
адміністративної відповідальності за
несвоєчасну сплату єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Крім цього
вказав, що постанова є незаконною та
такою, що підлягає скасуванню виходячи
з того, що при складанні протоколу про
вчинення адміністративного
правопорушення не були з'ясовані всі
обставини справи, а саме: при складенні
протоколу йому не було роз'яснено його
права і обов'язки, про що відсутня
відмітка у протоколі, посадовою особою
не було вручено під розписку протокол
про адміністративне правопорушення,
без його відома було складено протокол
про адміністративне правопорушення,
повністю проігнорувавши його права як
особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
протокол не вручали ні особисто, ні
через установи поштового зв'язку, зі
змістом протоколу він не був
ознайомлений, про його складання він
нічого не знав до отримання поштою в
установі Глобинського РЦЗ копії
постанови про накладення на мене
штрафу. При цьому його не лише не було
повідомлено про час та місце розгляду
справи, але й не заслухано його
пояснень по суті справи, позбавлено
можливості скористатися послугами
адвоката. Відповідач не роз'яснив йому
як особі, яка притягується до
адміністративної відповідальності
зміст статті 268 КУпАП, та зміст статті 63
Конституції України, відповідач не
встановив, чи правильно складено
протокол та інші матеріали про
адміністративне правопорушення, чи
сповіщено осіб, які беруть участь у
справі про час, дату та місце розгляду
справи, позивача не повідомлено про
дату, час та місце розгляду справи, чим
грубо порушив право бути присутнім на
розгляді справи, дати пояснення по суті
виявленого правопорушення, відповідач
прийняв оскаржувану постанову не в 15-
денний термін з дня виявлення
правопорушення, а лише на 35 день після
складення протоколу, виявлене
правопорушення мало разовий (не
триваючий) характер, а саме: в
оскаржуваній постанові мова йде про
несвоєчасну сплату єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за червень 2014
року зі строком сплати до 20 липня 2014
року. Строк має обчислюватись з
останнього встановленого для сплати
єдиного соціального внеску дня, з 20.07.2014
року по 20.09.2014 року (двомісячний строк).
Оскаржувана постанова винесена за
межами двомісячного строку, як це
передбачено статтею 38 КпАП України, має
виправлення в частині місяця її
складання, що має явний характер, а тому
є сумніви у достовірності її складання
саме в цей місяць, та щодо можливої
фальсифікації у справі про
адміністративне правопорушення, а тому
є незаконною.

Посилаючись на викладене, позивач
прохав суд поновити строк звернення до
суду, визнати протиправною та
скасувати постанову серії РН № 398795 від
23 вересня 2014 року про притягнення його
до адміністративної відповідальності
та накладення адміністративного
стягнення в сумі 425 гривень.

Позивач ОСОБА_1 в заяві, адресованій
суду, прохав розглянути справу за його
відсутності, позов підтримав повністю
та прохав задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату та час розгляду
справи був повідомлений належним
чином. Про поважність причини неявки
суд не повідомляв.

Згідно п. 4 ст. 128 КАС України, у разі
неприбуття відповідача - суб'єкта
владних повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причини
неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Суд вважає, що справу можливо
вирішувати на підставі наявних у ній
доказів, за відсутності відповідача,
який був повідомлений належним чином
про час і місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані по справі докази, суд вважає, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з оскаржуваної
постанови, суть правопорушення полягає
у тому, що позивач ОСОБА_1, обіймаючи
посаду головного бухгалтера
Глобинського районного центру
зайнятості, допустив несвоєчасну
сплату єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за червень 2014
року в сумі 370,18 грн. по строку сплати до
20.07.2014 року.

Встановлено, що ОСОБА_1 є головним
бухгалтером Глобинського районного
центру зайнятості і відповідно до ст.
ст. 9, 36 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» несе
адміністративну відповідальність за
порушення порядку нарахування,
обчислення і строків сплати єдиного
внеску.

У той же час, суд вважає, що
відповідачем при притягненні позивача
до адміністративної відповідальності
за несвоєчасну сплату єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування не враховано ст.
254 Кодексу України про адміністративні
правопорушення, про вчинення
адміністративного правопорушення
уповноваженою на те посадовою особою
складається протокол, у двох
екземплярах, один з яких під розписку
вручається особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти тільки на підставі, в
межах повноважень та способом, які
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України суд при вирішенні
спору керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого самоврядування
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України.

Провадження по справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на підставі суворого
дотримання законності.

Виходячи із критеріїв оцінки рішень,
дії чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, яки викладені в ч. 3 ст. 2
Кодексу адміністративного
судочинства, суб'єкти владних
повноважень для реалізації своїх
функції повинні діяти з дотримання
встановленої законом процедури
прийняття рішення; з використанням
повноваження з метою, з якою ці
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між буд-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілям, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахування права особи на
участь у процесі; прийняття рішення
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Оцінюючи рішення, дії чи бездіяльність
суб'єктів владних повноважень, їхніх
посадових і службових осіб через
призму вищезазначених критеріїв, і у
разі виявлення порушень хоча б одного
із цих критеріїв і за умови порушення
прав, свобод та інтересів позивача, є
підстави для задоволення
адміністративному позову.

Відповідно до статті 268 КУпАП, справа
про адміністративне правопорушення
розглядається в присутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Під час відсутності
цієї особи справу може бути розглянуто
лише у випадках, коли є дані про
своєчасне її сповіщення про місце і час
розгляду справи і якщо від неї не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами
по справі про адміністративне
правопорушення, згідно до ст. 251 КУпАП є
будь-які фактичні данні, на основі яких
у визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці данні
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами та інше.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи те, що відповідач не надав
суду доказів, підтверджуючих провину
позивача у скоєнні правопорушення, та
доказів щодо дотримання процедури
притягнення особи до адміністративної
відповідальності, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, а постанова
скасуванню.

Окрім зазначеного, суд враховує
наступні факти.

Згідно статті 38 КпАП України ,
адміністративне стягнення може бути
накладено не пізніше як через два
місяці з дня вчинення правопорушення, а
при триваючому - не пізніш як через два
місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п.7 ст.247 КпАП України,
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочате, а розпочате
підлягає закриттю в зв'язку з
закінченням на момент розгляду справи
строків, передбачених ст.38 КпАП України

Судом встановлено, що дане
правопорушення не є триваючим, вчинене
в липні 2014 року, постанова по справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 винесена 23 вересня 2014
року. Строк накладення
адміністративного стягнення,
передбачений ст.38 КпАП України, сплив.
Тобто, за спливом строку не вправі
з'ясовувати обставини скоєння
правопорушення та визнавати особу
винною чи визнавати її невинною у
скоєнні адміністративного
правопорушення.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про
адміністративні правопорушення ніхто
не може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України
суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішень
суб'єктів владних повноважень чи
окремих його положень і про скасування
або визнання нечинними рішень. Крім
того, суд може прийняти іншу постанову,
яка б гарантувала дотримання і захист
прав, свобод, інтересів людини і
громадянина, інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Відповідно до ст.289 КУпАП України суд
поновлює позивачеві строк оскарження
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності,
оскільки він пропущений з поважних
причин.

Керуючись ст.ст.222, 247 ч. 1 п. 1, 245, 251, 255, 268,
287 КпАП України, ст.ст. 2, 9, 71, 128, 158, 159, 160-163
КАС України, суд,

П О С Т А
Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
РН № 398795 від 23.09.2014 року, винесену
заступником начальника Кременчуцької
ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській
області, начальником Глобинського
відділення Одерій Олександром
Славович про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 3 ст. 165-1 КУпАП у вигляді штрафу у
розмірі 425 гривень - скасувати.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ
Т. В. Левицька