Справа № 820/16756/14
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 р.
№ 820/16756/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В,

при секретарі судового засідання -
Кульчій А.М.

за участю:

представників позивача - Савві Л.Є.,
Близнюк І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Приватного підприємства "ВЕСТ" до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне підприємство "ВЕСТ",
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів в
якому просив суд: скасувати рішення
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості №100270001/2014/700098/2 від 29.08.2014 року
та картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№100270001/2014/10166 від 29.08.2014 року.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що не погоджується з рішенням
про визначення митної вартості товару,
карткою відмови в повному обсязі
вважає їх незаконними та
необґрунтованими.

Представник відповідача в письмових
запереченнях наданих до суду, зазначив,
що заперечує проти задоволення
адміністративного позову в повному
обсязі посилаючись на те, що документи,
подані декларантом до митного
оформлення відповідно до частини 2
статті 53 Митного кодексу України, не
містили всіх відомостей, що
підтверджували числові значення
складових митної вартості товару, та
містили розбіжності у документах, в
яких зазначено відомості стосовно
хімічного складу, які зі слів
декларанта, впливають на вартість
товару, а саме показники щодо
вологості. Також, до митної вартості
оцінюваного товару не включені всі
складові, а сама вартість пакування,
маркування, навантаження, які як
правило обумовлюються умовами
контракту. Дані розбіжності не дають
можливості визнати заявлену вартість
за ціною договору.

Представники позивача в судове
засідання з'явились, позовні вимоги
підтримали в повному обсязі, просили
позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином. Через канцелярію суду
надав клопотання про розгляд справи
без участі представника митного
органу.

Вислухавши пояснення представників
позивача, дослідивши матеріали справи,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, судом встановлено
наступне.

Судом встановлено, що між позивачем і
Denkim Kimyevi Maddeler ve Makina San. Ve Tic. Ltd. Sti
(Туреччина) було укладено
зовнішньоекономічний договір поставки
продукції № 02/14 від 03.06.2014 р. та додаток
№ 4 від 05.08.2014 р. до зазначеного
договору.

У відповідності до умов договору Denkim
Kimyevi Maddeler ve Makina San. Ve Tic. Ltd. Sti
(постачальник за договором)
зобов'язався поставити позивачу
(покупець за договором) продукцію
згідно специфікації (додатку) на умовах
встановлених в додатках до договору в
яких, відповідно до п.п. 1.1, 2.1. договору
визначаються продукція, ціна і строки
оплати.

Умови поставки у відповідності до
п.п.3.1. договору та додаткової угоді № 4
до нього СРТ -Харьков, Україна, згідно
Інкотермс 2010.

У відповідності до п.п.3.5 договору,
продукція пакується та маркірується
постачальником у відповідності до
вимог перевезення вантажів.

Згідно додатку № 4 від 05.08.2014 р.,
сторонами визначено який саме товар
поставляється згідно з цим додатком,
його кількість, ціна строк оплати, а
саме: Карбокилметилцелюлоза (КМЦ)
вологий клей 45% DENCELL-W400 у кількості 22
тони, за ціною 730 доларів США 1 т.,
загальна вартість поставки на умовах
СРТ - 16060 доларів США, строк оплати -
протягом 60 днів з моменту отримання
товару покупцем.

До матеріалів справи надані докази
оплати поставленого товару: платіжні
доручення на загальну суму 16060 доларів
США №1 від 17.09.14 р. на суму 4060,00 доларів
США і №1 від 03.10.14р на суму 12000,00 доларів
США та лист ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»
від 10.12.2014 р., яким підтверджується, що
оплата по зазначеним платіжним
дорученням здійснена Denkim Kimyevi Maddeler ve
Makina San. Ve Tic. Ltd. Sti (Туреччина) на підставі
зовнішньоекономічного договору
поставки продукції № 02/14 від 03.06.2014 р.
по митної декларації № 100270001/2014/257212 від
01.09.2014 р.

Матеріалами справи підтверджено, що
12.08.2014 року позивачем, з метою митного
оформлення товару -
Карбоксиметилцелюлози (КМЦ) DENCELL-W400 (45 %
вологості) в первинній формі, у вигляді
зволоженого порошку з вмістом сухої
речовини 56,5%, без додаткових
компонентів у кількості 22000 кг.
(зволожений порошок білого кольору,
розфасований в мішки для шпалер. CAS 9004
-32-4. Торгівельна марка DENKIM. Країна
виробник: TR подано до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
декларацію № 100270001/2014/256372 в якій митна
вартість товару визначена згідно ст. 58
Митного кодексу України, за ціною
договору - 16060 доларів США.

Зазначений товар ввезено на територію
України за прямим контрактом Поставки
№ 02/14 від 03.06.2014 р. з виробником Denkim Kimyevi
Maddeler ve Makina San. Ve Tic. Ltd. Sti (Туреччина).

На підтвердження митної вартості
товару позивачем відповідно ч. 2 ст. 53
Митного кодексу України було надано до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів обов'язкові документи:
зовнішньоекономічний договір поставки
продукції № 02/14 від 03.06.2014 р.; додаток №
4 від 05.08.2014 р. до контракту поставки №
02/14 від 03.06.2014 р.; Інвойс № 318 266 від
05.08.2014 р. (в якому вказано, що товар
пакується у 880 мішків по 25 кг, ціна
товару 730 доларів США за 1 тону, загальна
кількість товару - 22 тн., загальна сума
до сплати 16060 доларів США); пакувальний
лист; експортна декларація от 06.08.2014 р.;
СМR серія А № 000525 від 05.08.2014 р., паспорт
якості товару, технічне пояснення.

Крім того, позивачем надано митному
органу пояснення щодо поставки товару,
а саме зазначено, що відповідно до умов
поставки, які визначені договором,
витрати на транспортування, пакування
та маркування товару покладаються на
продавця за договором, а також просив
здійснити митне оформлення за першим
методом, тобто за ціною контракту,
оскільки на думку позивача,
декларантом були надані усі документи,
які передбачені законодавством, були
запитані митним органом та які мали
відношення до поставки товару.

Так, 19.08.2014 р. відповідачем до позивача
було направлено запит, щодо надання
останнім додаткових документів для
підтвердження числових значень щодо
вартості товару а саме: якщо
здійснювалось страхування - страхові
документи, а також документи, що
містять відомості про вартість
страхування; виписку з бухгалтерської
документації; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
додаткові наявні у декларанта
документи для підтвердження заявленої
ними митної вартості товару;
банківські платіжні документи, що
стосуються оцінюваного товару.

У відповідь на запит митним брокером
ПП "ВЕСТ" 29.08.2014 року на електронну
адресу Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів були направлені
запитувані документи, а саме:
сертифікат аналізу, прайс-лист
виробника, лист ДП
"Укрпромзовнешекспертиза" про
відповідність заявленої ціни поточної
кон'юктурі ринку на умовах поставки
СРТ.

Так, згідно висновку № 2919 від 15.08.2014 р.
ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА», щодо
аналізу відповідності цінових умов
контракту № 02/14 від 03.06.2014 р. між ПП
«ВЕСТ» (УКРАЇНИ) та компанією «Denkim Kimyevi
Maddeler ve Makina San. Ve Tic. Ltd. Sti" (Туреччина)
встановлено, що «рівень ціни на
карбоксиметилцеллюлозу (КМЦ) вологий
клей 45 % DENCELL-W400, а саме 730 дол. США/т, на
умовах поставки СРТ- Харків, Україна, що
імпортується згідно з Додатком № 4 від
05.08.2014 р. до контракту № 02/14 від 03.06.2014 р.
відповідає поточній конюктурі ринку».

Разом з тим, відповідачем було прийнято
рішення про коригування митної
вартості товарів №100270001/2014/700098/2 від
29.08.2014 року, а саме ціну 1 тн. товару
збільшено з 730 доларів США за 1 тн. до 1200
доларів США за 1 тн., коригування
проведено на підставі застосування
другорядних методів визначення митної
вартості, а саме на підставі методу №
2б- вартості на подібні товари.
Збільшення митної вартості товару
призвело до збільшення розміру ПДВ,
який повинен був сплачувати позивач.

Крім того, на підставі рішення про
визначення митної вартості товарів
відповідачем видана картка відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №100270001/2014/10166
від 29.08.2014 року. З метою уникнення
простою транспорту та виробничою
необхідністю позивач вимушений був
оформити декларацію №100270001/2014/257212 від
01.09.2014 р. шляхом надання гарантій
відповідно до розділу Х цього Кодексу,
для випуску товару, що декларуються, у
вільний обіг.

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість мотивів, які покладені
суб'єктом владних повноважень в основу
спірних правових актів індивідуальної
дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС
України, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 51 Митного кодексу
України митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу. Митна
вартість товарів, що ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу, а
згідно приписів ч. 1, ч. 2 ст. 53 Кодексу у
випадках, передбачених ним, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у ч. 5 та ч. 6 ст. 52
цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; 2) зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Як свідчать матеріали справи, позивач
при митному оформленні товару
застосував саме перший метод
визначення митної вартості товарів, що
ввезені на митну територію України.

Відмовляючи в митному оформленні
товару за основним (першим) методом,
митний орган послався на те, що
декларантом не надано додаткових
документів на підтвердження митної
вартості товару.

Дослідивши матеріали справи, суд
зазначає, що позивачем до митної
декларації № 100270001/2014/256372 від 12.08.2014р.
для підтвердження митної вартості
товару та її визначення за ціною
договору, надано всі документи , які
передбачені ч. 2 ст.53 МК України для
визначення митної вартості. Крім того
надані додаткові документи згідно
запиту відповідача. Документи, які
підтверджують митну вартість, згідно ч.
2 ст.53 МК України, не містять жодних
розбіжностей, недоліків, ознак
підробки .

Статтею 54 Митного кодексу України
передбачено, що контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів орган доходів
і зборів визнає заявлену декларантом
або уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 53 Митного кодексу
України, орган доходів і зборів під час
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
зобов'язаний здійснювати контроль
заявленої декларантом або
уповноваженою ним особою митної
вартості товарів шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості, наявності в поданих
зазначеними особами документах усіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Суд зазначає, що відповідачем не було
надано до суду жодних фактичних даних,
які б свідчили про наявність у поданих
позивачем до митного оформлення
документах розбіжностей чи ознак
підробки; суб'єктом владних
повноважень не доведено, що подані
документи не підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів або не містять відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари.

Щодо твердження митниці про наявність
сумніву у визначенні позивачем митної
вартості товарів за першим методом з
посиланням на невідповідність
обраного декларантом методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 Митного
кодексу України, в зв'язку з виявленими
і непідтвердженими розбіжностями в
документах, в зв'язку з тим, що
використані декларантом відомості не
підтверджені в повній мірі
документально, а також в зв'язку з
ненаданням декларантом додаткових
документів, передбачених пунктом 3
статті 53 Митного кодексу України, суд
зазначає наступне.

Позивач пояснив, що в технічному
паспорті продукту було допущено
технічну помилку, про що повідомлено
відповідачу під час митного оформлення
та у зв'язку з чим додатково надані
технічні пояснення та сертифікат
аналізу на продукт, який поставлявся.

Дослідивши надані документи, щодо
хімічного складу, судом встановлено, що
твердження відповідача про те що,
розбіжності в хімічному складі товару
не дають змогу встановити митну
вартість не відповідає дійсності.
Митним брокером було наголошено на
тому, що в паспорті якості, замість 45 %
вологості вказано 9,5 % (дана вологість
відповідно до технічних пояснень
наданих до матеріалів справи
відповідає вологості сухого порошку),
однак що в графі 26 рішення про
коригування митної вартості та в графі
31 ВМД зроблений опис товару, як
зволоженого порошку 45% вологості:
«Карбоксиметилцелюлози (КМЦ) DENCELL-W400 (45 %
вологості) в первинній формі, у вигляді
зволоженого порошку з вмістом сухої
речовини 56,5%, без додаткових
компонентів у кількості 22000 кг.
(зволожений порошок білого кольору,
розфасований в мішки для шпалер. CAS 9004
-32-4. Торгівельна марка DENKIM. Країна
виробник: TR», що підтверджує тої факт,
що при огляді та опису товару
відповідачем було встановлено, що
позивачем поставлявся саме вологий
порошок і в технічному паспорті дійсно
було допущено помилку

В сертифікаті аналізу зазначеної
партії товару, вказані стандартні
норми вологості (мах 45) та активної
речовини (мін 55), та дані, щодо складу
даної партії: вологість 42,3, активної
речовини - 56,5, що за даними виробника
відповідає технічним вимогам, а також
зазначено, що в'язкість (сР) даного
продукту може складати 400-600, тому
розбіжності в паспорті якості, щодо
цього показника не є суттєвими та
відповідають встановленим виробником
стандартам для зазначеного продукту.

Враховуючі викладене, судом
встановлено, що розбіжності у
хімічному складі
Карбоксиметилцелюлози (КМЦ) DENCELL-W400 (45 %
вологості), відносно якої проводилось
митне оформлення відповідачем
відповідають допустимим стандартам
встановленим виробником на зазначений
продукт.

Суд зазначає, що відповідачем не
доведено, що декларант не зазначив усі
складові числового значення митної
вартості, неправильно здійснив
розрахунок, записав до декларації
недостовірні або неточні відомості.

Розбіжності в технічних документах не
впливають на митну вартість і згідно
технічних характеристик та стандартам
виробника товару є допустимими.

Крім того, відмовляючи у митному
оформленні товару за основним (першим)
методом, митний орган послався на те, що
використані декларантом відомості не
підтверджені в повній мірі
документально, декларантом не надано
додаткових документів, надання яких
передбачено ч. 3 ст. 53 Митного кодексу
України.

Проте, такий висновок відповідача не
ґрунтується на фактичних обставинах
справи та суперечить нормам діючого
законодавства, оскільки відповідно до
ч. 2 ст. 54 Кодексу контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивачем були
подані всі наявні документи, які були
запитані митним органом які були в
наявності, як того вимагає Митний
кодекс України.

Неподання декларантом додаткових
документів не впливає на правильність
визначення декларантом митної
вартості товарів за першим методом, що
підтверджується наданими до митного
оформлення основними документами
(аналогічна правова позиція викладена
у Постанові Верховного Суду України
від 11.09.2012 № 26347525).

Під час контролю заявленої митної
вартості товарів митним органом не
було визначено й вмотивовано які саме
відомості щодо митної вартості товару
не підтверджені документально, не
виникало сумнівів щодо кількості
заявленого товару.

Щодо посилань відповідача на вартість
пакування та маркування, судом
встановлено, що ці складові митної
вартості у відповідності до умов
контракту входять до ціни товару.

Судом встановлено, що джерелом
інформації для прийняття
оскаржуваного рішення про коригування
митної вартості слугувала наявна у
митниці цінова інформація, щодо
митного оформлення за деклараціями
позивача від 18.07.14 р. № 807100000/4/29890, від
16.06.2014 р. № 807100000/4/24659.

Однак, як встановлено судом, за цими
деклараціями поставлялась суха суміш
КМЦ, яка згідно наданих технічних
пояснень виробника має інший хімічний
склад та ціну.

На підтвердження митної вартості
товару позивачем наданий експертний
висновок зроблений Харківським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса
за № 11816 від 30.10.2014 р., яким визначено
ціну товару у розмірі 595 доларів за 1 тн.

Крім того, до матеріалів справи
позивачем надані докази реалізації
ввезеного товару контрагентам. Ціни,
які вказані у видаткових накладних є
значно нижчими від митної вартості, яка
визначена у спірному рішенні про
коригування митної вартості.

Посилання на використання цінової бази
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Держмитслужби у Рішенні
допускається тільки при визначенні
митної вартості відповідно до положень
статей 60 та 64 Кодексу з обов'язковим
зазначенням номера та дати митної
декларації, яку було взято за основу
для визначення митної вартості
оцінюваних товарів, з поясненнями щодо
зроблених коригувань на обсяг партії
ідентичних або подібних (аналогічних)
товарів; умов поставки, комерційних
умов, тощо. Таких даних відповідачем не
наведено.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено);
5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Суд вважає, що ПП «ВЕСТ» до митного
органу були подані всі документи для
визначення митної вартості за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються, належними документами,
наявними в матеріалах справи,
підтверджено ціну товару, який був
імпортований позивачем на митну
територію України на підставі
контракту договору поставки продукції
№ 02/14 від 03.06.2014 р. та додатку № 4 від
05.08.2014 р.

Натомість відповідачем не надано до
суду таких доказів та не доведено, що
митна вартість товару, заявлена
позивачем, була нижче вартості товару
та вартості аналогічних та подібних
товарів, оформлених іншими митницями
України, у зв'язку з чим суд вважає, що
коригування митної вартості названого
товару відповідачем за другорядними
методами проведене з порушенням вимог
ч. 9 ст. 58 Митного кодексу України, тобто,
не на основі об`єктивних даних, що
підтверджуються документально та
підлягають обчисленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

На підставі викладеного, суд вважає
позовні вимоги про скасування рішення
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості №100270001/2014/700098/2 від 29.08.2014 року
та картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№100270001/2014/10166 від 29.08.2014 року
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 9, 11, 71, 72, 94, 160- 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного
підприємства "ВЕСТ" до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про скасування рішення - задовольнити.

Скасувати рішення Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про коригування митної вартості
№100270001/2014/700098/2 від 29.08.2014 року.

Скасувати картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №100270001/2014/10166 від 29.08.2014
року.

Стягнути з Державного бюджету України
(р/р 4011, отримувач: УДКСУ у
Червонозаводському районі м. Харкова
Харківської області, код 37999628, МФО 851011,
банк ГУДКСУ у Харківській області) на
користь Приватного підприємства "ВЕСТ"
( ) судовий збір у
розмірі 255,78 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги
на постанову суду протягом десяти днів
з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Суддя
Бідонько А.В.

Повний текст постанови
виготовлений 16.12.2014 року.