Справа № 825/3676/14
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2014 року
Чернігів Справа №
825/3676/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого-судді
- Д'якова В.І.,

за участю секретаря
- Воєдило Л.П.,

представника позивача
- ОСОБА_1,

представника відповідача
- Пуценко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 до управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3
(далі - ФОП ОСОБА_3, позивач) звернувся до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові (далі - УПФУ в м. Чернігові,
відповідач) в якому просить суд
скасувати рішення УПФУ в м. Чернігові №
800 від 17.04.2014, а також рішення Головного
управлін ня Пенсійного фонду України в
Чернігівській області від 29.05.2014 №2762/10
та Пенсійного фонду України 26.06.2014
№16893/09-10.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що
22.04.2014 він отримав рішення УПФУ в
м. Чернігові №800 від 17.04.2014 яким до
нього застосовано штраф в сумі 4042,23
грн. та нарахована пеня в розмірі 29451,29
грн., за період з 16.04.2009 по 05.03.2013. Не
погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач оскаржив його в
адміністративному порядку, проте
рішенням Головного управлін ня
Пенсійного фонду України в
Чернігівській області від 29.05.2014 №2762/10
та рішенням Пенсійного фонду України
26.06.2014 №16893/09-10, в задоволенні його
скарги було відмовлено, а оскаржуване
рішення - залишено без змін. ФОП ОСОБА_3
посилається на те, що 27.03.2013 проведено
звірення розрахунків та складено акт №
48 від 27.03.2013, в якому зазначено про
повний розра хунок по внесках на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування, за пері од з 01.03.2009 по
25.03.2013. Жодних зобов'язань з 25.03.2013 перед
Пенсійним фондом України у позивача не
виникало, всі штрафні санкції та пеня
погашені. Також зазначає, що рішення
визначає нормативно-правову підставу
нарахування штрафу та пені пункт 2
частини 9 статті 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», проте зазначена норма
втратила чинність з 01.01.2011 та не діяла
на дату прийняття відповідачем
оскаржуваного рішення.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд їх задовольнити,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти задоволення
позовних вимог, посилаючись на те, що
акт від 25.03.2013 № 48, на який посилається
позивач, складений тільки на підставі
звітів позивача та відображає суму
нарахованих внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у графі «Всього (згідно
поданої звітності)», при цьому акт не
містить відображення щодо
застосованих штрафних санкцій та пені.
Представник вказав, що рішення № 800 від
17.04.2014 винесене управлінням щодо ФОП
ОСОБА_3 за несвоєчасну сплату
(несвоєчасне перерахування)
страхувальника ми страхових внесків.
На період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності Законом України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд виходив з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є фізичною
особою-підприємцем та перебуває на
обліку в УПФУ в м. Чернігові.

УПФУ в м. Чернігові 17.04.2014 було
сформовано та направлено позивачу
рішення №800 про застосування штрафних
санкцій та нарахування пені за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, в тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом Пенсійного фонду. Зазначеним
рішенням до позивача застосовано штраф
в сумі 4042,23 грн. та нарахована пеня в
розмірі 29451,29 грн., за період з 16.04.2009 по
05.03.2013 (а.с.7).

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач оскаржив його в
адміністративному порядку, проте
рішенням Головного управлін ня
Пенсійного фонду України в
Чернігівській області від 29.05.2014 №2762/10
та рішенням Пенсійного фонду України
26.06.2014 №16893/09-10, в задоволенні його
скарги було відмовлено, а оскаржуване
рішення - залишено без змін (а.с.10-12, 18-19).

Вважаючи оскаржуване рішення
неправомірним, позивач звернувся до
суду за захистом своїх прав.

Даючи правову оцінку матеріалам
справи, суд зважає на наступне.

До 01.01.2011 відносини, що виникали між
суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, регулювалися
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі -
Закон №1058-ІV). Виключно цим Законом
визначалися платники страхових
внесків, порядок їх нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків, стягнення заборгованості за
цими внесками. Дія інших
нормативно-правових актів могла
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом, або
в частині, що не суперечить цьому
Закону.

Законодавством про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування не передбачено пільг з
нарахування та сплати страхових
внесків або звільнення від їх сплати.

Абзацом 1 частини шостої статті 20
Закону№1058-ІV визначено, що
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду.

Базовим звітним періодом є: для
страхувальників, зазначених у пунктах
1, 2, 4 статті 14 цього Закону, -
календарний місяць; для
страхувальників, зазначених у пункті 5
статті 14 цього Закону, - квартал.

Згідно процедури, встановленої статтею
106 Закону №1058-ІV, суми страхових
внесків, своєчасно нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у
встановлені строки, вважаються
простроченою заборгованістю зі сплати
страхових внесків (недоїмкою) і
стягуються з нарахуванням пені та
застосуванням фінансових санкцій,
встановлених цією статтею.

Відповідно до пункту 2 частини 9 статті
106 Закону №1058-ІV за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними
органами Пенсійного фонду,
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.
Одночасно на суми своєчасно не
сплачених (не перерахованих) страхових
внесків і фінансових санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу.

Згідно абзацу п'ятого та шостого пункту
7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України N2464-VІ від
08.07.2010 «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється. На період до повного
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Відповідно до п. 9.1 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, (затверджена
Постановою Пенсійного фонду України за
№ 21-1 від 19.12.2003, зареєстрована у
Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за
№64/8663) до страхувальників за порушення
норм законодавства про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування застосовуються фінансові
санкції відповідно до повноважень,
якими органи Пенсійного фонду були
наділені до 1 січня 2011 року.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_3 був
переведений до УПФУ в м. Чернігові з
управління Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі з 01.03.2009. На дату
його переведення, згідно картки
особового рахунку фізичної особи
недоїмка зі сплати страхових внесків,
які нараховані на суму чистого доходу
заявлену у податковій декларації в
межах максимальної величини становила
10654,72 грн. (а.с.30).

Згідно розрахунку сум страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за 2009
рік сума чистого доходу становила 3705,12
грн. (а.с.31).

Позивач заборгованість зі сплати
страхових внесків, які нараховані на
суму чистого доходу заявлену у
податковій декларації в межах
максимальної величини на суму
10654,72 грн. та 3705,12 грн. сплатив 05.03.2013,
тобто з порушенням встановлених
строків для їх сплати, що
підтверджується розрахунком штрафних
санкцій та пені по особовому рахунку
(а.с.28, 29).

Відповідно до поданих позивачем
розрахунків сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та даних картки особового
рахунку фізичної особи-суб'єкта
підприємницької діяльності, страхові
внески сплачувались ФОП ОСОБА_3 з
порушенням встановлених
законодавством строків їх сплати, а
саме: за квітень 2009 року - 1595,06 грн. (по 33,2
% - 1504,43 грн., по 2 % - 90,63 грн.) позивач
повинен був сплатити до 20.05.2009, в той час
як сплатив 19.08.2009; за травень 2009 року -
1510,51 грн. (по 33,2 - 1424,69 грн., по 2 % - 85,82 грн.)
позивач повинен був сплатити до 22.06.2009,
в той час як сплатив 19.08.2009; за червень
2009 року - 1100,00 грн. (по 33,2 % - 1037,00 грн., по 2 %
- 62,50 грн.) позивач повинен був сплатити
до 20.07.2009, в той час як сплатив 18.12.2009; за
липень 2009 року - 1254,57 грн. ( по 33,2 % - 1183,29
грн., по 2 % - 71,28 грн.) позивач повинен був
сплатити до 20.08.2009, в той час як сплатив
18.12.2009; за серпень 2009 року - 1494,87 грн., ( по
33,2 % - 1409,93 грн., по 2 % - 84,94 грн.) позивач
повинен був сплатити до 21.09.2009, в той час
як сплатив 18.12.2009; за вересень 2009 року -
1199,52 грн. ( по 33,2 % - 1131,37 грн., по 2 % - 68.15
грн.) позивач повинен був сплатити до
20.10.2009, в той час як сплатив 18.12.2009; за
жовтень 2009 року -1521,76 грн. (по 33,2 % - 1435,30
грн., по 2 % - 86,46 грн.) позивач повинен був
сплатити до 20.11.2009, в той час як
остаточно сплатив 18.12.2009; за листопад 2009
року - 1708,50 грн. ( по 33,2 % - 1611,43 грн., по 2 % -
97,07 грн.) позивач повинен був
сплатити до 21.12.2009, в той час як сплатив
21.01.2011; за грудень 2009 року - 1833,22 грн. (по
33,2 % - 1729,06 грн., по 2 % - 104,16 грн.) позивач
повинен був сплатити до 20.01.2010, в той час
як сплатив 27.01.2011; за січень 2010 року -2183,46
грн. ( по 33,2 % - 2059,40 грн., по 2 % - 124,06 грн.)
позивач повинен був сплатити до 22.02.2010,
в той час як сплатив 04.02.2011; за лютий 2010
року - 1835,33 грн. (по 33,2 % - 1731,05 грн., по 2 % -
104,28 грн.) позивач повинен був сплатити
до 22.03.2010, в той час як остаточно сплатив
05.03.2013; за березень 2010 року - 1835,33 грн. ( по
33,2 % - 1731,05 грн., по 2 % - 104,28 грн.) позивач
повинен був сплатити до 20.04.2010, в той час
як остаточно сплатив 05.03.2013; за квітень
2010 року - 1976,46 грн. ( по 33,2 % - 1864,16 грн., по 2
% - 112,30 грн.) позивач повинен був
сплатити до 20.05.2010, в той час як
остаточно сплатив 05.03.2013; за травень 2010
року - 1555,84 грн. (по 33,2 % - 1467,44 грн., по 2 % -
88,40 грн.) позивач повинен був сплатити
до 21.06.2010, в той час як остаточно сплатив
05.03.2013; за червень 2010 року - 843,09 грн. (по
33,2 % - 795,18 грн., по 2 % - 47,91 грн. позивач
повинен був сплатити до 20.07.2010, в той час
як остаточно сплатив 05.03.2013; за липень
2010 року - 1351,05 грн. (по 33,2 % - 1274,29 грн., по 2 %
- 76,76 грн.) позивач повинен був сплатити
до 20.08.2010, в той час як остаточно сплатив
05.03.2013; за серпень 2010 року - 312,58 грн.
( по 33,2 % - 294,82 грн., по 2 % - 17,76 грн.)
позивач повинен був сплатити до 20.09.2010,
в той час як остаточно сплатив 05.03.2013; за
вересень 2010 року - 312,58 грн. (по 33,2 % - 294,82
грн., по 2 % - 17,76 грн.) позивач повинен був
сплатити до 20.10.2010, в той час як
остаточно сплатив 05.03.2013; за жовтень 2010
року - 319,26 грн. (по 33,2 % - 301,12 грн., по 2 % -
18,14 грн.) позивач повинен був сплатити
до 22.11.2010, в той час як остаточно сплатив
05.03.2013; за листопад 2010 року - 319, 26 грн. ( по
33,2 % - 301,12 грн., по 2 % - 18,14 грн.) позивач
повинен був сплатити до 20.12.2010, в той час
як остаточно сплатив 05.03.2013 (а.с.
28-59).

Виходячи з аналізу наведеного, суд не
знаходить порушень прав позивача з
боку УПФУ в м. Чернігові, оскільки
рішення №800 від 17.04.2014 про застосування
фінансових санкцій та нарахування пені
за несплату (неперарахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, в тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом Пенсійного фонду було винесено
на підставі облікових даних з картки
особового рахунку ФОП ОСОБА_3, у зв'язку
з несвоєчасною несплатою страхових
внесків, за період з 16.04.2009 по 05.03.2013, а
відтак і накладені штрафні санкції та
пеня, мають бути застосовані (стягнуті)
і після 01 січня 2011 року, оскільки
зазначена заборгованість виникла в
період дії першої - дев'ятої частини
статті 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення, тобто є правомірним.

Така правова позиція щодо застосування
абзацу 5 пункту 7 розділу VII Прикінцевих
та перехідних положень Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску і
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» була
висловлена колегією суддів Судової
палати в адміністративних справах
Верховного Суду України у постановах
від 19 лютого 2013 року по справі
№21-432а12, від 26 березня 2013 року по справі
№ 21-71а13, від 15 жовтня 2013 року по справі
№21-318а13, яка є обов'язковою у
застосуванні, в розумінні статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суд також не бере до уваги, посилання
позивача на акт звірення розрахунків №
48 від 27.03.2013, який, на думку позивача,
свідчить про відсутність жодних
зобов'язань перед відповідачем,
оскільки дану звірку було проведено
лише по внесках за загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а тому
акт не містить інформації щодо
застосованих до позивача штрафних
санкцій та пені.

Частиною другою статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Також судом при розгляді справи були
враховані положення частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем надано
достатні аргументи та доводи, які
свідчать про те, що відповідач при
винесенні оскаржуваного рішення, діяв
у відповідності до вимог чинного
законодавства, тобто в межах наданих
йому повноважень.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що в задоволенні
адміністративного позову фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 до управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
про скасування рішення, необхідно
відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 122, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3, відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
підпис В.І. Д'яков

З оригіналом згідно.

Суддя
В.І. Д'яков