Справа № 363/4143/14-а
Суддя: Чірков Г. Є.
Дата ухвалення: 2014-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 363/4143/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді
Чіркова Г.Є.,

при секретарі
Бариш А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вишгороді
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у Вишгородському районі
Київської області про визнання дій та
бездіяльності незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 у вересні 2014 року звернулася до
суду з даним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що вона є інвалідом ІІ групи
із числа учасників ліквідації
наслідків на Чорнобильській АЕС, 1
категорії. Вважає, що відповідач
нараховує і виплачує їй пенсію у
неналежному розмірі, що не відповідає
вимогам ст.ст. 49, 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі
Закон).

Просила суд визнати незаконними дії
відповідача щодо застосування ним під
час нарахування/перерахунку пенсій
позивача положень Бюджетних законів, а
також підзаконних нормативно-правових
актів, якими у порушення та розріз
встановлених Конституцією і Законами
вимог і норм, визначено розміри пенсій
для осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, до того, ще
й значно менші, ніж передбачені ст. 50
Закону для відповідної категорії
громадян;

призначити та нараховувати в
подальшому згідно вимог ч. 4 ст. 54 Закону
основну державну щомісячну пенсію в
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
та згідно ст. 50 Закону додаткову пенсію
за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі
75% мінімальної пенсії за віком,
розраховуючи з розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленого на рівні
прожиткового мінімуму;

визнати бездіяльність відповідача
щодо нарахування, перерахунку та
виплати ним позивачу недоотриманих сум
додаткової пенсій, передбаченої ст.ст.
49, 50 Закону протиправною;

зобов'язати відповідача зробити
нарахування, перерахунок та виплату
додаткової пенсії позивача відповідно,
на підставі, у порядку та розмірах,
встановлених Законом у редакції діючих
Законів №230/96, №231 та пов'язаними із ним
Законами, а саме у розмірі не нижчому 75%
мінімальної пенсії за віком, за період,
починаючи з 01.01.2005 року і до моменту
винесення рішення у цій справі, де
розмір пенсії за віком визначається у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
встановленого законом одночасно
враховуючи вимоги ст. 67 Закону, за якими
розміри пенсії збільшуються у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, - без урахування
приписів Бюджетних законів, а також
підзаконних нормативно-правових актів
КМУ, якими визначено розміри пенсій для
осіб, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи, відмінні
від законодавчо встановлених, ще й у
бік зменшення.

Позивачка до суду не прибула, надіслала
до суду заяву про розгляд справи за її
відсутності, просила про задоволення
позову з викладених в цьому підстав.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, надіслав до суду
письмові заперечення, в яких проти
задоволення позову заперечив,
посилаючись на те, що пенсія їй
виплачується відповідно до вимог
Закону, крім того позивачка пропустила
шестимісячній строк для звернення до
адміністративного суду.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов
наступного.

Встановлено, що позивачка є
постраждалою особою внаслідок аварії
на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом ІІ
групи, внаслідок захворювання, яке
пов'язане з наслідками аварії на
Чорнобильській АЕС, що підтверджується
довідкою МСЕК серії 2-18 АВ від 19 січня 1998
року.

Перебуваючи на обліку у відповідача,
позивачка звернулася із заявою про
здійснення перерахунку пенсії
відповідно до розмірів, визначених
ст.ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Однак, листом відповідача від 02.04.2014 р.
№ 47/к-01-02 у проведенні перерахунку їй
відмовлено. Зокрема, свою позицію
відповідач обґрунтував тим, що
нарахування та виплата пенсії позивача
проводиться у розмірах, визначених
постановами Уряду України.

Виходячи із змісту ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: - інвалідам II групи - 75
процентів мінімальної пенсії за
віком.

Також, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
II групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком.

Відповідно до п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного
кодексу України, до видатків, що
здійснюються з Державного бюджету
України (з урахуванням особливостей,
визначених пунктом 5 частини другої
статті 67-1 цього Кодексу), належать
видатки на державні програми з
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи, охорони навколишнього
природного середовища та ядерної
безпеки, запобігання виникненню та
ліквідації надзвичайних ситуацій та
наслідків стихійного лиха.

Згідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної
частини Рішення Конституційного Суду
України від 25.01.2012 року №3-рп/2012
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 Бюджетного кодексу України.
Отже, суди загальної юрисдикції
України під час вирішення справ щодо
соціального захисту прав громадян
повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону України «Про статусі і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету,
коштів, які враховуються при
визначенні міжбюджетних трансфертів,
та інших джерел, не заборонених
законодавством.

Починаючи з 01.01.2014р., Закон України «Про
державний бюджет України на 2014 рік» від
16.01.2014 р. в редакції Закону України від
06.07.2014 р. №1534-18 не містить жодної норми,
яка б обмежувала у 2014 р. пряме
застосування Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», зокрема
ст. ст. 50, 54 вказаного
Закону.

Проте, Законом України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. в
редакції Закону України від 03.08.2014 р.
№1622-18, встановлено, що норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Вказана норма діє з 16.08.2014 року.

Таким чином, з 16.08.2014 року, розміри
пенсій передбачених ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
обмежується вимогами Закону України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» в редакції Закону України від
03.08.2014 р. №1622-18.

Отже, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами, суд
вважає, що за період з 01.01.2014 року по
15.08.2014 року позивачка має право на
нарахування, перерахунок та виплату
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та основної пенсії в
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
згідно ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, дії відповідача щодо
відмови в проведені перерахунку та
виплати щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі
75% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
основної пенсії в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком згідно ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 01.01.2014 року по 15.08.2014 року - є
протиправними.

Також, суд звертає увагу на те, що
зазначена в адміністративному позові
вимога позивача про зобов'язання
відповідача перераховувати в
подальшому пенсії у зазначених
розмірах відповідно до ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» - не може бути задоволена в
судовому порядку, так як КАС України не
передбачено можливості захисту прав та
інтересів осіб, які станом на момент
звернення до суду не порушені.

Крім того, необхідно зазначити про те,
що позивач звернулася за захистом прав,
свобод та інтересів тільки 30 вересня 2014
року, що підтверджується відбитком
штампом вхідної кореспонденції суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Приписами ч. 2 ст. 99 КАС України
передбачено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Частиною 2 ст. 100 КАС України
встановлено, що позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Доводи позову про те, що позивачка
дізналася про порушення своїх прав
тільки 02 квітня 2014 року є
неприйнятними.

Так, спірні правовідносини стосовно
виплати пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, є
загальновідомими у державі, що мають
широке розповсюдження в засобах
масової інформації.

При цьому всі без виключення Закони
України, підзаконні нормативно-правові
акти, Рішення Конституційного суду
України у відповідний час оприлюднені
стосовно спірних правовідносин і є
загальновідомими, коли виплата пенсії
здійснюється щомісячно.

З огляду на зазначене, суд дійшов
висновку, що позивачем пропущено
шестимісячний строк звернення до
адміністративного суду та відсутні
підстави для визнання причин пропуску
строку звернення до такого суду
поважними, а тому позовні вимоги
позивача за період з 2005 року по 30
березня 2014 року - необхідно залишити
без розгляду.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Такими чином, позов підлягає
частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 160-163 КАС України,

постановив:

позовну заяву задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області в частині зобов'язання вчинити
дії щодо перерахунку пенсії з 01 січня
2005 року по 29 березня 2014 року - залишити
без розгляду.

Визнати неправомірними дії Управління
пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області щодо відмови в перерахунку та
призначенні пенсії ОСОБА_1 в розмірі не
меншому ніж вісім мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії у розмірі
75% мінімальної пенсії за віком, які
передбачені ст.ст. 50 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 року № 796-XII за період з 30
березня 2014 року по 15 серпня 2014 року.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України у Вишгородському районі
Київської області провести
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в
розмірі не меншому ніж вісім
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком, які
передбачені ст.ст. 50 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 року № 796-XII за період з 27
лютого 2014 року по 15 серпня 2014 року, з
урахуванням фактично виплачених
коштів.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів
з дня отримання копії постанови в
повному обсязі, шляхом подання
апеляційної скарги через
Вишгородський районний суд Київської
області.

Суддя