Справа № 334/6411/14-а
Суддя: Мусієнко Н. М.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 10.11.2014
Справа № 334/6411/14-а
Провадження № 2-а/334/221/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014р. Ленінський районний
суд м. Запоріжжя в складі головуючого

судді
Мусієнко Н.М.,

при секретарі
Петракей Р.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, суд, -

В С Т А Н О
В И В :

Позивачка звернулася з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання дій
неправомірними, зазначивши в позові, що
17.04.2014р. у зв'язку з досягненням
пенсійного віку та наявності
загального трудового стажу, що дає їй
право на пенсію, вона звернулася до
відповідача із заявою про призначення
пенсії за віком із додатками до, згідно
до ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Відповідно до рішення №118 від 26.06.2014р.
засідання Комісії для розгляду питань,
пов'язаних з призначенням та виплатою
пенсій УПФ в Ленінському районі м.
Запоріжжя, їй було відмовлено у
призначенні пенсії за віком, у зв'язку з
тим, що вона не має паспорта
громадянина України.

Згідно ст.1 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» громадяни України мають
право на державне пенсійне
забезпечення за віком, по інвалідності,
у зв'язку з втратою годувальника та в
інших випадках, передбачених цим
Законом. Пенсійне забезпечення
громадян України, що проживають за її
межами, провадиться на основі
договорів (угод) з іншими державами.

У відповідності до ч.1 ст. 8 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» громадяни України, які
застраховані із цим Законом та досягли
встановленого цим Законом пенсійного
віку чи визнані інвалідами в
установленому порядку і мають
необхідний для призначення
відповідного віку пенсії страховий
стаж, а в разі смерті цих осіб - члени
їхніх сімей, зазначені у ст.36 цього
Закону, та інші особи, передбачені цим
законом.

Частиною 1 ст.44 Закону передбачено, що
заява про призначення пенсії та
необхідні документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду.

Пунктом 16 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України №22-1 від 25.11.2005р. визначено, що
особа, яка звертається за пенсією
(незалежно від виду пенсії) повинна
пред'явити паспорт (або інший документ,
що засвідчує цю особу, місце її
проживання (реєстрації) та вік.)

Відповідно до п.3 ст.5 ЗУ «Про
громадянство України» документом, що
підтверджує громадянство України, є
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон.

Рішенням Конституційного Суду України
№25рп/2009 від 07.10.2009р. визнано такими, що
не відповідають Конституції України
положення пункту 2 ч.1 ст.49, другого
речення ст.51 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003р. №1058-1У.

Зазначеним рішенням встановлено, що
конституційне право на соціальний
захист включає і право громадян на
забезпечення їх у старості. Пенсія за
віком, вислугу років та інші її види, що
призначаються у зв'язку з трудовою
діяльністю, заслужені попередньою
працею і є однією з форм соціального
захисту. Цим зазначається зміст і
характер обов'язку держави стосовно
тих громадян, які набули право на
одержання пенсії. Конституційне право
на соціальний захист поставлене в
залежність від факт у укладення
Україною з відповідною державою
міжнародного договору з питань
пенсійного забезпечення. Право
громадян на одержання пенсії не може
пов'язуватися з такою умовою, як
постійне проживання в Україні, держава
відповідно до конституційних
принципів зобов'язана гарантувати це
право незалежно від того, де проживає
особа, якій призначена пенсія, - в
Україні чи за її межами.

Відповідно до ст..46 Конституції
України, визначено, що громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, в втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та інших
випадках, передбачених законом.

Позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4, є
громадянкою України, до виїзду за
кордон з 13.07.1988р. по 26.03.2003р. проживала та
була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2,
з 15.09.1975р. по 01.01.2002р. працювала в
Україні, що підтверджується її
трудовою книжкою, має загальний
трудовий стаж, який дає їй право на
призначення пенсії за віком.

Із липня 2002р. позивачка переїхала на
постійне місце проживання до Німеччини
та з 04.09.2002р. була прийнята на облік у
Генконсульстві України у
Франкфурті-на-Майні, що
підтверджується відповідними
відмітками в її паспорті громадянина
України для виїзду за кордон.

З 2013р. позивачка фактично мешкає в
Україні, за адресою: АДРЕСА_1, ? частина
якої належить їй на праві спільної
часткової власності на підставі
договору купівлі-продажу квартири від
03.07.2002р., та зареєстровано в ЗМБТІ зі
складанням технічного паспорту
інв.№44564 від 02.07.2002р.

Всі необхідні документи з додатками
позивачка надала УПФ Ленінського
району м. Запоріжжя, але їй було
неправомірно відмовлено в призначенні
пенсії за віком.

Вважаючи дії відповідача
неправомірними і такими, що суперечать
засадам Конституції України, Закону
України «Про громадянство України»,
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (із змінами),
затвердженому постановою правління
Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р.
№22-1, позивачка просить скасувати
рішення засідання Комісії для розгляду
питань, пов'язаних з призначенням та
виплатою пенсії УПФУ в Ленінському
районі м. Запоріжжя №118 від 26.06.2014р.,
зобов'язати відповідача призначити їй
пенсію за віком з 17.06.2014р. відповідно до
чинного законодавства.

У судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_2 позов підтримав,
просив його задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач позов не визнав, просив в
його задоволенні відмовити з відстав
викладених в письмових запереченнях.

У судовому засіданні представник
Управління пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя
пояснив, що призначення ОСОБА_1 пенсії
за віком на підставі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон є незаконним, оскаржуване
рішення прийнято в межах діючого
законодавства. В судовому засіданні
додатково пояснив, що єдиним
документом, який засвідчує особу, її
громадянство України та місце
проживання є лише паспорт громадянина
України у відповідності до ст. 5 Закону
України «Про громадянство України»,
згідно п.16 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій має надаватися
виключно паспорт громадянина України,
оскільки на підставі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон не можливо встановити особу, а
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон на території України не
чинний.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, оцінивши
докази в їх сукупності, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що право на
пенсію за віком мають жінки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 20 років.

Згідно з ч.1 ст. 26 Закону право на пенсію
за віком мають жінки 1961 року народження
і старші після досягнення ними такого
віку: 55 років - які народилися до 30
вересня 1956 року включно. Статтею 44
Закону передбачено, що заява про
призначення (перерахунок) пенсії та
необхідні документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону,
документи про призначення пенсії
розглядає територіальний орган
Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з
дня їх надходження приймає рішення про
призначення або про відмову в
призначенні пенсії.

Статтею 2 КАС України визначено, що
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових осіб,
інших суб'єктів при здійснені ними
владних управлінських функцій.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 17.06.2014р.
звернулася до Управління пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Запоріжжя з особистою заявою про
призначення пенсії за віком згідно
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Для призначення пенсії за віком подала
такі документи: закордонний паспорт
громадянина України, ідентифікаційний
номер, копію свідоцтва про народження,
копію атестату про навчання, копію
трудової книжки, довідку про фактичне
місце проживання на території України
за адресою АДРЕСА_2., довідку про
фактичне місце проживання за адресою
АДРЕСА_1, копію договору
купівлі-продажу квартири, та технічний
паспорт на неї.

Рішенням комісії для розгляду питань,
пов'язаних з призначенням та виплатою
пенсій УПФУ в Ленінському районі м.
Запоріжжя №118 від 26.06.2014р. ОСОБА_1
відмовлено у призначенні пенсії згідно
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій, затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України №22-1 від 25.11.2005р., ст.47 п.1 Закону
України «Про загальнообов'язкове
пенсійне державне страхування»,
оскільки ОСОБА_1 не має паспорту
громадянина України у відповідності до
п.1 Положення про паспорт громадянина
України, затвердженого постановою
Верховної Ради України від 26.06.1992 р.
№2503-ХІІ.

Рішення ґрунтується на тому, що згідно
п.1 Положення про паспорт громадянина
України, затвердженого постановою
Верховної Ради України від 26.06.1992р.
№2503-ХІІ, документом, що посвідчує особу
власника та підтверджує громадянство
України, є паспорт громадянина України.

Відповідно до п.2 Положення про паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, затвердженого постановою
Верховної Ради України від 23.02.2007р.
№719-V, паспорт громадянина України для
виїзду за кордон - це документ, що
посвідчує особу громадянина України
під час перетину ним державного
кордону України та перебування за
кордоном.

Рішення №118 від 26.06.2014р., додаткові
пояснення представника відповідача, що
на території України паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон не чинний, єдиним документом,
який засвідчує особу, її громадянство
України та місце проживання є лише
паспорт громадянина України у
відповідності до ст.5 Закону України
«Про громадянство України», і згідно
п.16 Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій має надаватися
виключно паспорт громадянина України,
оскільки на підставі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон не можливо встановити особу
через відсутність у ньому зазначення
по-батькові особи, не відповідають
вимогам чинного законодавства.

Згідно пункту 16 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (із змінами),
затвердженому постановою правління
Пенсійного фонду України від 25.11.2005р.
№22-1, особа, яка звертається за пенсією,
повинна пред'явити паспорт (або інший
документ, що засвідчує цю особу, місце
її проживання (реєстрації) та вік).

Згідно Закону України «Про
громадянство України» від 18.01.2001р.
№2235-111, який діє на теперішній час, а
саме ст. 1 Закону передбачено, що
громадянство України - це правовий
зв'язок між фізичною особою і Україною,
що знаходить свій вияв у їх взаємних
правах та обов'язках, ст. 2 Закону
встановлено, що законодавство України
про громадянство ґрунтується на
принципах рівності перед законом
громадян України незалежно від
підстав, порядку і моменту набуття ними
громадянства України, збереження
громадянства України незалежно від
місця проживання громадянина України
та ст. 5 Закону закріплено, що
документами, які підтверджують
громадянство України є: 1) паспорт
громадянина України; 2) свідоцтво про
належність до громадянства України; 3)
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон; 4) тимчасове посвідчення
громадянина України; 5) проїзний
документ дитини; 6) дипломатичний
паспорт; 7) службовий паспорт; 8)
посвідчення особи моряка; 9)
посвідчення члена екіпажу; 10)
посвідчення особи на повернення в
Україну.

Пунктом 1 Правил оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документа
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, що затверджені постановкою
Кабінету Міністрів України від 31
березня 1995р. №231 (у редакції постанови
Кабінету Міністрів України від 24
березня 2004 р. №380) визначено, що
«Паспорт громадянина України для
виїзду за кордон (далі - паспорт) і
проїзний документ дитини (далі -
проїзний документ) є документами, що
посвідчують особу і підтверджують
громадянство України особи, на яку вони
оформлені, і дають право цій особі на
виїзд з України і в'їзд в Україну.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» реєстрація
місця проживання чи місця перебування
особи або її відсутність не може бути
умовою реалізації прав і свобод,
передбачених Конституцією, законами чи
міжнародними договорами України, або
підставою для їх обмеження.

Згідно пояснень представника
відповідача, ОСОБА_1 надала всі
необхідні для призначення пенсії
документи, крім документа, що посвідчує
її особу, єдиною перешкодою в
призначення пенсії ОСОБА_1 є ненадання
нею паспорту громадянина України. При
цьому, як встановлено судом, Порядок
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій (пункт
16) не містить вимоги про надання при
зверненні з питання призначення пенсії
виключно паспорта громадянина України.

Доводи представника відповідача про
нечинність паспорта громадянина
України для виїзду за кордон на
території України суперечить Закону
України «Про громадянство України»,
спростовується висновками
Міністерства юстиції України з питання
реалізації прав громадян України, які
виїхали на постійне місце проживання
за кордон під час їх перебування на
території України (лист Міністерства
юстиції України від 05.11.2010р. №15927-0-33-10-18).

При зверненні ОСОБА_1 з питання
призначення пенсії нею було надано
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон, який засвідчує особу ОСОБА_1,
що в повній мірі відповідає вимогам
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (із змінами),
затвердженому постановою правління
Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р.
№22-1, по-батькові ОСОБА_1 міститься в
інших наданих нею документах,
належність яких позивачці ніким не
заперечується.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку, що оскаржуване рішення не
відповідає вимогам закону, у зв'язку з
чим підлягає скасуванню із
зобов'язанням відповідача прийняти
рішення про призначення пенсії ОСОБА_1
з часу належного звернення за її
призначенням, тобто з 17.06.2014р., у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

Керуючись ст ст.9,69-71,94 ч.1, 158-163,167 КАС
України, суд, -

П
О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення засідання Комісії для розгляду
питань, пов'язаних з призначенням та
виплатою пенсії Управління пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Запоріжжя №118 від 26.06.2014р., яким
відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії
за віком.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Запоріжжя призначити ОСОБА_1, 06.11.1957р.н.
пенсію за віком у відповідності до
вимог ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне страхування» з 17.06.2014р.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі
73грн.08коп.

Постанова може бути оскаржена до
адміністративного апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м. Запоріжжя
протягом 10 днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя:
Мусієнко Н. М.