Справа № 825/3160/14
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/3160/14
інстанції: Смірнова О.Є.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого - судді
Літвіної Н.М.

Суддів
Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

при секретарі
Соловіцькій І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Козелецької об»єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області на постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 31
жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Приватного
підприємства «Агропрогрес» до
Козелецької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Козелецько ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2014
року адміністративний позов
задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення
Козелецької ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області №
від 08 травня 2014 року та №
від 30 липня 2014 року. В іншій частині
позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач - Козелецька ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області звернулося з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні адміністративного позову
відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, працівниками Козелецької
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області на підставі
наказу № 176 від 02 квітня 2014 року,
відповідно до п. п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 та ст. 79
ПК України проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
достовірності декларування ПП
«Агропрогрес» суми бюджетного
відшкодування у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість наступних звітних
(податкових) періодів за лютий 2014 року,
яка виникла за рахунок від'ємного
значення з ПДВ, що декларувалось в
період січня 2014 року, за результатами
якої складено акт № 000034/25-03-15/31174509 від 22
квітня 2014 року.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем п. 198.6 ст. 198, п. 203.1 ст. 203, п. 200.4
ст.200, п. 50.2 ст. 50 ПК України, у зв'язку з
чим ПП «Агропрогрес» за лютий 2014 року
завищено заявлену суму бюджетного
відшкодування на 459 812, 00 грн. та від'ємне
значення між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту у сумі 262 678, 00 грн. (рядок 19)
декларації за січень 2014 року).

На підставі вказаного акту податковим
органом винесено податкові
повідомлення-рішення:

- № від 07 травня 2014 року (форма В3),
яким позивачу відмовлено у наданні
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 459 812, 00 грн.;

- № від 08 травня 2014 року (форма В4),
яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 262 678, 00 грн.

Вказані податкові
повідомлення-рішення ПП «Агропрогрес»
оскаржено до Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області.

Рішенням Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області №
1695/10/25-01-10-05-15 від 05 червня 2014 року
відповідно до п. п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК
України призначено проведення
документальної позапланової перевірки
ПП «Агропрогрес» з питань, що стали
предметом оскарження.

На виконання рішення Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області № 1695/10/25-01-10-05-15 від 05 червня 2014
року відповідачем проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку достовірності декларування
ПП «Агропрогрес» суми бюджетного
відшкодування у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість наступних звітних
(податкових) періодів за лютий 2014 року,
яка виникла за рахунок від'ємного
значення з ПДВ, що декларувалось в
період січня 2014 року, за результатами
якої складено акт № 429/22/31174509 від 27
червня 2014 року.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог п. 198.6, ст. 198, п. 203.1, ст.
203, п. 200.4, ст. 200 ПК України, в зв'язку з
чим ПП «Агропрогрес» за лютий 2014 року
завищено заявлену суму бюджетного
відшкодування на 459 812, 00 грн. та від'ємне
значення між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту у сумі 262 678, 00 грн. (рядок 19)
декларації за січень 2014 року); п. 198.6 ст.
198 ПК України, у зв'язку з чим ПП
«Агропрогрес» за січень 2014 року було
віднесено до складу податкового
кредиту податкову накладну № 443 від 07
вересня 2011 року по ТОВ «УніКредит
Лізинг» - 370 113, 67 грн.; п. 50.2 ст. 50 ПК
України, у зв'язку з чим ПП
«Агропрогрес» збільшено суму
податкового кредиту на 277 882, 00 грн. по
податковій накладній з датою виписки -
листопад 2013 року в сумі ПДВ 277 882, 59 грн.;
п. 203.1 ст. 203 ПК України, у зв'язку з чим ПП
«Агропрогрес» зменшено значення рядка
16.3 податкової декларації за січень 2014
року на 102 104, 00 грн.

Рішенням Головного управління
Міндоходів в Чернігівській області №
2198/10/25-01-10-05-15 від 17 липня 2014 року
частково скасовано податкове
повідомлення-рішення № від 07
травня 2014 року (форма В3), а саме про
відмову у наданні ПП «Агропрогрес»
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 370 114, 00 грн.;
залишено без змін податкове
повідомлення-рішення № від 07
травня 2014 року (форма В3), а саме в
частині про відмову у наданні
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість в розмірі 89 698, 00 грн. та
податкове повідомлення-рішення №
від 08 травня 2014 року (форма В4) про
зменшення ПП «Агропрогрес» розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 262 678, 00 грн.

На підставі рішення Головного
управління Міндоходів в Чернігівській
області № 2198/10/25-01-10-05-15 від 17 липня 2014
року відповідачем винесено податкові
повідомлення-рішення:

- № /1 від 30 липня 2014 року (форма В3),
яким позивачу відмовлено у наданні
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 89 698, 00 грн.;

- № від 30 липня 2014 року (форма В1),
яким позивачу зменшено суму бюджетного
відшкодування (у тому числі заявленого
в рахунок зменшення податкових
зобов'язань наступних періодів) на
додану вартість у розмірі 370 114, 00 грн. за
основним платежем та 185 057, 00 грн. за
штрафними санкціями.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП
«Агропрогрес» (код ЄДРПОУ - 31174509)
зареєстровано в якості юридичної
особи, про що 14 лютого 2007 зроблено запис
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 22
вересня 2014 року. Позивач
зареєстрований суб'єктом спеціального
режиму оподаткування ПДВ.

Основним видом діяльності ПП
«Агропрогрес» є вирощування зернових
культур (крім рису), бобових культур і
насіння олійних культур, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 22
вересня 2014 року.

Пунктом 209.2 ст. 209 ПК України
передбачено, що згідно із спеціальним
режимом оподаткування сума податку на
додану вартість, нарахована
сільськогосподарським підприємством
на вартість поставлених ним
сільськогосподарських товарів/послуг,
не підлягає сплаті до бюджету та
повністю залишається в розпорядженні
такого сільськогосподарського
підприємства для відшкодування суми
податку, сплаченої (нарахованої)
постачальнику на вартість виробничих
факторів, за рахунок яких сформовано
податковий кредит, а за наявності
залишку такої суми податку - для інших
виробничих цілей.

Зазначені суми податку на додану
вартість акумулюються
сільськогосподарськими
підприємствами на спеціальних
рахунках, відкритих в установах банків
та/або в органах, які здійснюють
казначейське обслуговування бюджетних
коштів у порядку, затвердженому
Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. 3 Порядку акумулювання
сільськогосподарськими
підприємствами сум податку на додану
вартість на спеціальних рахунках,
відкритих у банках та/або органах, які
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 11 від 12 січня 2011
року - на підставі даних
бухгалтерського та податкового обліку
сільськогосподарське підприємство
веде реєстри виданих та отриманих
податкових накладних в електронному
вигляді, складає податкову декларацію
і в строки, встановлені статтею 203
Кодексу, подає її разом з копіями
записів у зазначених реєстрах за
відповідний період в електронному
вигляді до органу державної податкової
служби.

Сума податку на додану вартість, що
підлягає сплаті (перерахуванню)
сільськогосподарським підприємством
відповідно до податкової декларації за
операціями з постачання вироблених
(наданих) ним сільськогосподарських
товарів (послуг) на власних або
орендованих основних фондах, а також на
давальницьких умовах (крім підакцизних
товарів, за винятком виноматеріалів за
кодами згідно з УКТЗЕД 2204 29 і 2204 30, які
поставляються підприємствами
первинного виноробства), тобто різниця
між сумою податкового зобов'язання за
звітний (податковий) період та сумою
податкового кредиту за такий період
перераховується
сільськогосподарським підприємством з
поточного рахунка на спеціальний
рахунок у строки, встановлені статтею
203 Кодексу для перерахування суми
податку на додану вартість до
державного бюджету.

Сільськогосподарське підприємство
подає за місцем своєї реєстрації не
пізніше останнього календарного дня
місяця, що настає за звітним
(податковим) періодом, органові
державної податкової служби копії
платіжних доручень про фактично
зараховані на спеціальний рахунок суми
податку на додану вартість за кожний
звітний (податковий) період.

Відповідно до п. 4 Порядку - сума податку
на додану вартість, що акумулюється на
спеціальному рахунку, не підлягає
вилученню до державного бюджету і
використовується
сільськогосподарським підприємством
відповідно до пункту 209.2 статті 209
Кодексу, а починаючи з 1 січня 2018 року
перераховується на поточний рахунок
сільськогосподарського підприємства.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, ПП «Агропрогрес» 07 вересня
2011 року на виконання договору
фінансового лізингу № 2815 L11/00-LD від 20
червня 2011 року отримано від ТОВ
«УніКредит Лізинг»
навантажувач-очишувач для цукрових
буряків марки «Ropa euro-Maus-3» за ціною 5 076
000, 00 грн., у т.ч. ПДВ - 846 000, 00 грн., що
підтверджується:

- договором фінансового лізингу № 2815
L11/00-LD від 20 червня 2011року;

- додатком № 2815L11/03 до договором
фінансового лізингу № 2815 L11/00-LD від 20
червня 2011 року;

- актом приймання-передачі від 07
вересня 2011 року;

ТОВ «УніКредит Лізинг» видано на даний
навантажувач-очищувач для цукрових
буряків податкову накладну на № 443 від
07 вересня 2011 року.

Податок на додану вартість згідно
вказаної податкової накладної
включено позивачем до податкового
кредиту, що підтверджується податковою
декларацією з податку на додану
вартість (скорочена) за вересень 2011
року.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України -
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну
територію України товарів датою
виникнення права на віднесення сум
податку до податкового кредиту є дата
сплати податку за податковими
зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8
статті 187 цього Кодексу, а для операцій
з постачання послуг нерезидентом на
митній території України - дата сплати
(нарахування) податку за податковими
зобов'язаннями, що були включені
отримувачем таких послуг до податкової
декларації попереднього періоду.

Датою виникнення права орендаря
(лізингоотримувача) на збільшення
податкового кредиту для операцій
фінансової оренди (лізингу) є дата
фактичного отримання об'єкта
фінансового лізингу таким орендарем.

Датою виникнення права замовника на
віднесення сум до податкового кредиту
з договорів (контрактів), визначених
довгостроковими відповідно до пункту
187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата
фактичного отримання замовником
результатів робіт (оформлених актами
виконаних робіт) за такими договорами
(контрактами).

Для товарів/послуг, постачання
(придбання) яких контролюється
приладами обліку, факт постачання
(придбання) таких товарів/послуг
засвідчується даними обліку.

27 січня 2014 року між позивачем та ТОВ
«УніКредит Лізинг» укладено додаткову
угоду до договору фінансового лізингу
№ 2815 L11/00-LD від 20 червня 2011 року про
достроковий викуп предмету лізингу. ПП
«Агропрогрес» сплатило необхідну суму,
що підтверджується платіжним
дорученням від 27 січня 2014 року.

27 січня 2014 року позивач вищезазначений
навантажувач-очишувач на виконання
договору купівлі-продажу № 506-14 від 14
січня 2014 року передав ТОВ «РОПА
України» за ціною 2 220 682, 00 грн., у т.ч.
ПДВ 370 113, 67 грн., що підтверджується
договором купівлі-продажу № 506-14 від 14
січня 2014 року; специфікацією; актом
приймання-передачі від 27 січня 2014 року.

Відповідно ПП «Агропрогрес» видано
податкову накладну № 50 від 27 січня 2014
року на навантажувач-очищувач для
цукрових буряків.

Тобто, здійснено зміну напряму
використання основних фондів
(навантажувача- очищувача).

Відповідно до абз. а п. п. 209.15.1 п. 209.15 ст.
209 ПК України - до виробничих факторів,
за рахунок яких сформовано податковий
кредит, відносяться товари/послуги, які
придбаваються сільськогосподарським
підприємством для їх використання у
виробництві сільськогосподарської
продукції, а також основні фонди, які
придбаваються (споруджуються) з метою
їх використання у виробництві
сільськогосподарської продукції.

У разі якщо товари/послуги, основні
фонди, виготовлені та/або придбані,
використовуються
сільськогосподарським підприємством
частково для виготовлення
сільськогосподарських товарів
(послуг), а частково для інших
товарів/послуг, то сума сплаченого
(нарахованого) податкового кредиту
розподіляється виходячи з питомої ваги
вартості сільськогосподарських
товарів/послуг у загальній вартості
усіх товарів/послуг, поставлених за 12
попередніх послідовних звітних
(податкових) періодів.

У разі зміни напряму використання
товарів/робіт, основних фондів платник
податку проводить коригування
податкового кредиту виходячи з
вартості придбання товарів/послуг,
балансової (залишкової) вартості
основних фондів, що склалася станом на
початок звітного (податкового) періоду,
протягом якого здійснено зміну напряму
використання.

Станом на початок звітного
(податкового) періоду (01 січня 2014 року),
протягом якого здійснено зміну напряму
використання основних фондів
(навантажувача-очищувача) залишкова
вартість навантажувача - очишувача
становила 3 152 771, 85 грн., відповідно ПДВ
на залишкову вартість складає 630 554, 37
грн.

А тому, ПП «Агропрогрес» подано 20
лютого 2014 року податкову декларацію з
ПДВ за січень 2014 року та 04 березня 2014
року уточнюючий розрахунок до
декларації з ПДВ (загальної) за січень
2014 року, якими скориговано податковий
кредит на суму 370 114, 00 грн.

Згідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України - не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку контролюючим органом
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Платники податку, що застосовували
касовий метод до набрання чинності цим
Кодексом або застосовують касовий
метод, мають право на включення до
податкового кредиту сум податку на
підставі податкових накладних,
отриманих протягом 60 календарних днів
з дати списання коштів з банківського
рахунка платника податку.

Для банківських установ при одержанні
ними права власності на заставне майно
з метою подальшого продажу таке право
зберігається до моменту продажу такого
заставленого майна.

Позивачем протягом 365 днів включено до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманої
податкової накладної № 443 від 07 вересня
2011 року, за результатом господарської
операції з ТОВ «УніКредит Лізинг» у 2011
році.

Відповідно до п. 192.1 ст. 192 ПК України -
якщо після постачання товарів/послуг
здійснюється будь-яка зміна суми
компенсації їх вартості, включаючи
наступний за постачанням перегляд цін,
перерахунок у випадках повернення
товарів/послуг особі, яка їх надала, або
при поверненні постачальником суми
попередньої оплати товарів/послуг,
суми податкових зобов'язань та
податкового кредиту постачальника та
отримувача підлягають відповідному
коригуванню.

Згідно до п. 192.3 ст. 192 ПК України -
результат перерахунку податкових
зобов'язань і податкового кредиту
постачальника та отримувача
відображається у складі податкової
декларації за звітний податковий
період у порядку, визначеному
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що 04
березня 2014 року ПП «Агропрогрес»
уточнюючим розрахунком до декларації з
ПДВ (загальної) за січень 2014 року
здійснило саме коригування
податкового кредиту на вимогу п. 209.15 ст.
209 ПК України, а не включення до
податкового кредиту суми податку на
додану вартість на підставі податкової
накладної № 443 від 07 вересня 2011 року, а
тому суд не вбачає у діях позивача
порушення строків, передбачених п. 198.6
ст. 198 ПК України.

Отже, податковий орган протиправно
виніс податкове повідомлення-рішення
№ від 30 липня 2014 року (форма В1),
яким позивачу зменшено суму бюджетного
відшкодування (у тому числі заявленого
в рахунок зменшення податкових
зобов'язань наступних періодів) на
додану вартість у розмірі 370 114, 00 грн. за
основним платежем та 185 057, 00 грн. за
штрафними санкціями.

ПП «Агропрогрес» є сільгоспвиробником,
податкові зобов'язання та податковий
кредит за операціями, пов'язаними з
виробництвом сільгосппродукції,
відображаються відповідно до
спеціального режиму оподаткування
діяльності у сфері сільського
господарства.

З набранням чинності з 01 січня 2014 року
Законом України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України щодо
ставок окремих податків» № 713 від 19
грудня 2013 року сільськогосподарські
підприємства отримали право на
відшкодування податку на додану
вартість при реалізації
сільгосппродукції за кордон.

Судом встановлено, що ПП «Агропрогрес»
на підставі бухгалтерської довідки від
31 січня 2014 року щодо коригування
податкового кредиту із постачання
сільгосппродукції в митному режимі
експорту за січень 2014 року, яка містить
перелік податкових накладних і митних
декларацій уточнюючим розрахунком
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок від 01 квітня 2014 року частину
від суми ПДВ по податкових накладних
Київської філії ТОВ «Золотий екватор»
в розмірі 262 678, 00 грн. перенесено з рядка
16.3 податкового кредиту декларації
(спецрежим) до рядка 16.3 декларації
(загальної), в результаті чого
збільшено суму податкового кредиту та
суму від'ємного значення податку на
додану вартість по декларації
(загальної) за січень 2014 року.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України - у
разі якщо у майбутніх податкових
періодах (з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу) платник податків самостійно (у
тому числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо відповідні
уточнені показники зазначаються ним у
складі податкової декларації за
будь-який наступний податковий період,
протягом якого такі помилки були
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявлені.

Платник податків, який самостійно (у
тому числі за результатами електронної
перевірки) виявляє факт заниження
податкового зобов'язання минулих
податкових періодів, зобов'язаний, за
винятком випадків, установлених
пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок
і сплатити суму недоплати та штраф у
розмірі трьох відсотків від такої суми
до подання такого уточнюючого
розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у
складі декларації з цього податку, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання, збільшену на суму штрафу
у розмірі п'яти відсотків від такої
суми, з відповідним збільшенням
загальної суми грошового зобов'язання
з цього податку.

Якщо після подачі декларації за
звітний період платник податків подає
нову декларацію з виправленими
показниками до закінчення граничного
строку подання декларації за такий
самий звітний період або подає у
наступних податкових періодах
уточнюючу декларацію внаслідок
виконання вимог пункту 169.4 статті 169
цього Кодексу, то штрафи, визначені у
цьому пункті, не застосовуються.

Згідно до п. 50.2 ст. 50 ПК України - платник
податків під час проведення
документальних планових та
позапланових перевірок не має права
подавати уточнюючі розрахунки до
поданих ним раніше податкових
декларацій за будь-який звітний
(податковий) період з відповідного
податку і збору, який перевіряється
контролюючим органом.

Це правило не поширюється на випадки,
встановлені статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 50.3 ст. 50 ПК України - у
разі якщо платник податків подає
уточнюючий розрахунок до податкової
декларації, поданої за період, що
перевірявся, або не подає уточнюючий
розрахунок протягом 20 робочих днів
після дати складення довідки про
проведення електронної перевірки, якою
встановлено порушення податкового
законодавства, відповідний
контролюючий орган має право на
проведення позапланової перевірки
платника податків за відповідний
період.

Як вбачається з матеріалів справи, в
період з 17 лютого 2014 року по 28 лютого 2014
року проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ПП
«Агропрогрес» з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01 липня 2013 року по 31 грудня 2013
року, валютного та іншого
законодавства за період з 01 липня 2013
року по 31 грудня 2013 року, результати
якої оформлені актом № 170/22-31174509 від 07
березня 2014 року.

Податковий орган посилається на те, що
в порушення п. 50.2 ст. 50 ПК України ПП
«Агропрогрес» у квітні 2014 року подано
уточнюючі розрахунки, якими
скориговано суму податкового кредиту
по податкових накладних з датою
виписки листопад 2013 року за період,
який перевірено контролюючим органом
згідно вищезазначеного акту перевірки,
оскільки, ст. 50 ПК України не забороняє
платнику податків подавати уточнюючий
розрахунок до податкової декларації,
поданої за період, що перевірявся, а
лише зазначає, що якщо платник податків
подає уточнюючий розрахунок до
податкової декларації, поданої за
період, що перевірявся, відповідний
контролюючий орган має право на
проведення позапланової перевірки
платника податків за відповідний
період.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
податкове повідомлення-рішення №
від 08 травня 2014 року (форма В4) про
зменшення ПП «Агропрогрес» розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 262 678, 00 грн.
податковим органом винесено
протиправно.

Відповідно до п. 55.1 ст. 55 ПК України -
податкове повідомлення - рішення про
визначення суми грошового зобов'язання
платника податків або будь-яке інше
рішення контролюючого органу може бути
скасоване контролюючим органом вищого
рівня під час проведення процедури
його адміністративного оскарження та в
інших випадках у разі встановлення
невідповідності таких рішень актам
законодавства.

Згідно до п. 56.1 ст. 56 ПК України -
рішення, прийняті контролюючим
органом, можуть бути оскаржені в
адміністративному або судовому
порядку.

Відповідно до п. п. 60.1.3 п. 60.1 ст. 60 ПК
України - податкове
повідомлення-рішення вважається
відкликаним, якщо контролюючий орган
зменшує нараховану суму грошового
зобов'язання раніше прийнятого
податкового повідомлення - рішення.

Згідно до п. 60.4 ст. 60 ПК України - у
випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і
60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога вважаються відкликаними з дня
надходження до платника податків
податкового повідомлення-рішення або
податкової вимоги, які містять
зменшену суму грошового зобов'язання
або податкового боргу.

Отже, відповідно до положень п. п. 60.1.3. п.
60.1. ст. 60 ПК України податкове
повідомлення-рішення № від 07
травня 2014 року (форма В3) вважається
відкликаним (є нечинним) з дня
надходження до ПП «Агропрогрес»
податкового повідомлення-рішення №
/1 від 30 липня 2014 року (форма В3),
яким позивачу відмовлено у наданні
бюджетного відшкодування з ПДВ у
розмірі 89 698, 00 грн.

Відповідно до п. п. 200.1, 200.2 ст. 200 ПК
України - сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені цим
розділом.

Згідно до п. 200.3 ст. 200 ПК України - при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 ПК
України - якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має
від'ємне значення, то: а) бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем товарів/послуг; б)
залишок від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Відповідно до п. 49.15 ст. 49 ПК України -
податкова декларація, надіслана
платником податків або його
представником поштою або засобами
електронного зв'язку, вважається
неподаною за умови її заповнення з
порушенням норм п. 48.3, п. 48.4 ПК України
та надсилання податковим органом
платнику податків письмової відмови у
прийнятті його податкової декларації.

Уточнюючий розрахунок має всі
формальні ознаки податкової
декларації, що визначені у п. 46.1 ст. 46 ПК
України, а тому положення п. 49.15 ст. 49
ПК України можна застосувати і до
уточнюючого розрахунку.

Якщо після отримання уточнюючих
розрахунків (підтвердженням їх
отримання є квитанції про отримання
податкової звітності з реєстраційними
номерами) податковим органом не було
надіслано письмової відмови у
прийнятті таких уточнюючих звітів -
вони вважаються прийнятими.

Таким чином, після подання уточнюючих
розрахунків механічні помилки у
номерах місяців виникнення залишків
від'ємного значення буде усунуто.

Судом встановлено, що позивачем подано
до відповідача податкову декларацію з
податку на додану вартість за лютий 2014
року, згідно якої у рядку 22 «Залишок
від'ємного значення попереднього
звітного (податкового) періоду, за
вирахуванням позитивного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду (рядок 21 - рядок
18)» відображено суму 459 812, 00 грн.

Однак у Додатку 2 до зазначеної
податкової декларації «Довідці про
залишок суми від'ємного значення
попередніх податкових періодів, що
залишається непогашеним після
бюджетного відшкодування, отриманого у
звітному податковому періоді, та
підлягає включенню до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (Д2)» ПП
«Агропрогрес» у графі 1 колонки 2
«Залишок від'ємного значення
попереднього звітного (податкового)
періоду, за врахуванням суми податку,
яка підлягає сплаті до бюджету за
підсумками поточного звітного періоду
(рядок 22 декларації звітного
(податкового) періоду» не зазначено
звітний (податковий) період, у якому
виникла вказана сума від'ємного
значення в розмірі 459 812, 00 грн.

ПП «Агропрогрес» не подано до
відповідача уточнюючого розрахунку
податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок у Додатку 2, а саме зазначення
звітного (податкового) періоду, у якому
виникла вказана сума від'ємного
значення.

Отже, позивачем порушено порядок
заповнення Додатку 2 до податкової
декларації з податку на додану
вартість за лютий 2014 року, а тому
відповідачем правомірно винесено
податкове повідомлення-рішення №
/1 від 30 липня 2014 року (форма В3),
яким позивачу відмовлено у наданні
бюджетного відшкодування з ПДВ у
розмірі 89 698, 00 грн.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Козелецької
об»єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області -
залишити без задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя
Літвіна Н.М.

Судді
Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Повний текст ухвали виготовлений 18
грудня 2014 року.

Головуючий суддя
Літвіна Н. М.

Судді:
Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.