Справа № 804/18622/14
Суддя: Парненко Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Парненко В.С.,
розглянувши у місті Дніпропетровську у
порядку письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Головного управління
Держсанепідслужби у Дніпропетровській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма «Мушкетер» про
застосування заходів реагування, -
12.11.2014 р. Головне управління
Держсанепідслужби у Дніпропетровській
області (надалі - позивач) звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма «Мушкетер»
(надалі - відповідач), в якому просить
застосувати заходи реагування щодо
державного нагляду (контролю) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма «Мушкетер» у
вигляді зупинення роботи по
виробництву продуктів харчування у
виробничих приміщеннях, розташованих
за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.
Лоцманський узвіз, 6 до отримання
дозвільних документів, а саме
експлуатаційного дозволу операторам
потужностей (об'єктів), що здійснюють в
Україні діяльність з виробництва
та/або обігу харчових продуктів,
підконтрольних санітарній службі.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що обставини, виявлені в ході
перевірки є грубим порушенням чинного
законодавства, а отже такі дії є
забороненими та підлягають зупиненню.
Позивач надав заяву про розгляд справи
за його відсутності у порядку
письмового провадження.
Відповідач у судове засідання не
з'явився. Заперечень проти позову не
Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.
Частиною 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.
Згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Згідно положень п.1 ст.6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод кожен має право на справедливий
і публічний розгляд його справи
упродовж розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення. Відповідно до рішень
Європейського суду з прав людини, що
набули статусу остаточного, зокрема
«Іззетов проти України», «Пискал проти
України», «Майстер проти України»,
«Крюков проти України», «Крат проти
України», «Сокор проти України»,
«Кобченко проти України», «Шульга
проти України», «Лагун проти України»,
«Буряк проти України», «ТОВ «ФПК
«ГРОСС» проти України», «Гержик проти
України» суду потрібно дотримуватись
розумного строку для судового
З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності сторін, в порядку
письмового провадження.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Згідно Положення про Державну
санітарно-епідеміологічну службу
України, затвердженого Указом
Президента України від 06.04.2011 року №
400/2011 (надалі - Положення № 400/211)
Державна санітарно-епідеміологічна
служба України (Держсанепідслужба
України) є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Віце-прем'єр-міністра України -
Міністра охорони здоров'я України.
Держсанепідслужба України входить до
системи органів виконавчої влади у
галузі охорони здоров'я та утворюється
для забезпечення реалізації державної
політики у сфері санітарного та
епідемічного благополуччя населення.
Відповідно до п.7 даного Положення
Держсанепідслужба України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі і на
водному, залізничному, повітряному
Відповідно до приписів ст. 39 Закону
України «Про забезпечення санітарного
та епідемічного благополуччя
населення» державний
санітарно-епідеміологічний нагляд - це
діяльність органів державної
санітарно-епідеміологічної служби по
контролю за дотриманням юридичними та
фізичними особами санітарного
законодавства з метою попередження,
виявлення, зменшення або усунення
шкідливого впливу небезпечних
факторів на здоров'я людей та по
застосуванню заходів правового
характеру щодо порушників.
Основними завданнями цієї діяльності
є, зокрема, нагляд за дотриманням
санітарного законодавства.
Згідно п. 4.4 Положення про
територіальні органи Державної
санітарно-епідеміологічної служби
України, затвердженого наказом
Міністерства охорони здоров'я України
від 19.01.2012 року № 34, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 16.03.2012
№ 413/20/726 державний
санітарно-епідеміологічний нагляд та
контроль за дотриманням вимог
санітарного законодавства органами
виконавчої влади і органами місцевого
самоврядування, органами влади АР Крим,
підприємствами, установами,
організаціями, незалежно від їх форми
власності, фізичними особами та
громадянами, виконанням ними
санітарних та протиепідемічних
(профілактичних) заходів здійснюють
Головні управління Державної
санітарно-епідеміологічної служби в АР
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, на водному, залізничному,
повітряному транспорті.
Пунктом 7 Положення № 400/211 визначено, що
Держсанепідслужба України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі і на
водному, залізничному, повітряному
транспорті. Керівниками
територіальних органів
Держсанепідслужби України є головні
державні санітарні лікарі на
відповідній території, відповідному
Державний санітарно-епідеміологічний
нагляд здійснюється відповідно до
Положення про державний
санітарно-епідеміологічний нагляд в
Україні, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 1999 р. № 1109 (у редакції постанови
Кабінету Міністрів України від 19
серпня 2002 р. № 1217), вибірковими
перевірками дотримання санітарного
законодавства за планами органів
державної санітарно-епідеміологічної
служби, а також позапланово залежно від
санітарної, епідемічної ситуації та за
Згідно даного Положення метою
санітарно-епідеміологічного нагляду є
запобігання, виявлення та припинення
порушень санітарного законодавства.
Державний санітарно-епідеміологічний
нагляд здійснюється головними
державними санітарними лікарями, їх
заступниками, іншими посадовими
Результати перевірки оформлюються
актом, форма і порядок складання якого
визначаються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
Судом встановлено, що з 23.10.2014 р. по
29.10.2014 р. позивачем, на виконання
постанови слідчого СВ ДМУ ГУМВС
України у Дніпропетровській області
від 03.10.2014 р. про призначення по
позапланової перевірки, за
направленням на проведення заходу
контролю № 363 від 23.10.2014 р, було
проведено позапланову перевірку
дотримання санітарного законодавства
в ході провадження господарської
діяльності ТОВ Фірма «Мушкетер» в
цехах, розташованих за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Лоцманський
узвіз, 6 на предмет дотримання
санітарного законодавства.
В ході проведення заходу контролю було
встановлені факти порушення
санітарного законодавства, які
зафіксовані в Акті перевірки
дотримання санітарного законодавства
складеного за результатами перевірки
від 29.10.2014 р. № 02.22-363-29.10.2014 відповідно до
Інструкції про порядок накладення і
стягнення штрафів за порушення
санітарного законодавства,
затвердженого наказом МОЗ України від
14 квітня 1995 року №64.
Акт підписано відповідачем без
В ході проведення перевірки
встановлено, що у ТОВ «Фірма
«Мушкетер», яке є оператором
потужностей з виробництва харчових
продуктів, відсутній експлуатаційний
дозвіл, виданий державним санітарним
лікарем адміністративної території.
Закон України «Про безпечність та
якість харчових продуктів» регулює
відносини між органами виконавчої
влади, виробниками, продавцями
(постачальниками) та споживачами
харчових продуктів і визначає правовий
порядок забезпечення безпечності та
якості харчових продуктів, що
виробляються, знаходяться в обігу,
імпортуються, експортуються.
Відповідно до ч.1 ст. 5 вказаного закону
санітарна служба здійснює державний
санітарно-епідеміологічний нагляд) за
всіма об'єктами санітарних заходів.
Санітарна служба здійснює державний
контроль у визначених санітарним
законодавством випадках за такими
харчовими продуктами на потужностях
(об'єктах) з їх виробництва та/або обігу
(далі - харчові продукти, підконтрольні
санітарній службі): 1) усі харчові
продукти для спеціального дієтичного
споживання; 2) усі функціональні
харчові продукти; 3) усі харчові
продукти, крім визначених у частині
Оператор потужностей - виробник, який
здійснює передбачені цим Законом види
діяльності, використовуючи потужності
(об'єкти), які належать йому на правах
власності або користування (ст. 1 Закону
України «Про безпечність та якість
харчових продуктів»).
Відповідач відноситься до оператора
потужностей оскільки є юридичною
особою, що здійснює господарську
діяльність з вироблення харчових
продуктів підконтрольних санітарно
епідеміологічній службі, включаючи всі
стадії технологічного процесу, у тому
числі виготовлення, підготовку,
змішування та пов'язані з цим
процедури, обробку, наповнення,
пакування, переробку, відновлення та
інші зміни стану об'єкта виробництва
харчових продуктів та обігу продуктів
Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про
безпечність та якість харчових
продуктів» оператори потужностей
(об'єктів), що здійснюють в Україні
діяльність з виробництва та/або обігу
харчових продуктів, підконтрольних
санітарній службі, повинні отримати
експлуатаційний дозвіл відповідного
головного державного санітарного
лікаря, який видається на кожну з таких
потужностей (об'єктів), що
використовуються для здійснення
вищезазначеної діяльності.
Потужностям (об'єктам), які потребують
експлуатаційного дозволу,
присвоюється персональний
контрольний (реєстраційний) номер.
Потужності (об'єкти) та їх оператори
заносяться до реєстру потужностей
(об'єктів), який ведеться в порядку,
встановленому центральним органом
виконавчої влади у сфері охорони
У відповідності до ст. 1 Закону України
«Про безпечність та якість харчових
продуктів» експлуатаційний дозвіл -
дозвіл, який видається відповідним
головним державним санітарним лікарем
та/або відповідним головним державним
інспектором ветеринарної медицини
оператору потужностей (об'єкта) на
підставі перевірки дотримання цими
потужностями (об'єктами) санітарних
заходів і технічних регламентів, та
дозволяє оператору потужностей
(об'єкта) здійснювати господарську
діяльність згідно з цим Законом;
Правові та організаційні засади
функціонування дозвільної системи у
сфері господарської діяльності і
встановлення порядку діяльності
дозвільних органів, уповноважених
видавати документи дозвільного
характеру, та державних
адміністраторів регулюються Законом
України «Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності».
Відповідно Закону України «Про перелік
документів дозвільного характеру у
сфері господарської діяльності»
експлуатаційний дозвіл відноситься до
документів дозвільного характеру.
Згідно п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» документ
дозвільного характеру - дозвіл,
висновок, рішення, погодження,
свідоцтво, інший документ, який
дозвільний орган зобов'язаний видати
суб'єкту господарювання у разі надання
йому права на провадження певних дій
щодо здійснення господарської
діяльності або видів господарської
діяльності та/або без наявності якого
суб'єкт господарювання не може
проваджувати певні дії щодо здійснення
господарської діяльності або видів
господарської діяльності.
За приписами ст.1 Закону України «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» об'єкт, на
який видається документ дозвільного
характеру - природні ресурси, земельна
ділянка, ґрунтовий покрив земельних
ділянок, споруда, будівля, приміщення,
устаткування, обладнання та механізми,
що вводяться в експлуатацію або
проектуються, окрема операція,
господарська діяльність певного виду,
робота та послуга, а також документи,
які використовуються суб'єктом
господарювання у процесі проходження
погоджувальної (дозвільної) процедури
(проектна документація на будівництво
об'єктів, землевпорядна документація,
містобудівна документація, гірничий
З огляду на викладене вище суб'єкт
господарювання набуває право на
проведення певних дій щодо здійснення
господарської діяльності або видів
господарської діяльності з моменту
отриманням дозвільного документа.
Отже, за відсутності експлуатаційного
дозволу відповідач не має права
проводити певні дії щодо здійснення
господарської діяльності або видів
господарської діяльності.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» державний нагляд
(контроль) - діяльність уповноважених
законом центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
органів, державних колегіальних
органів, органів виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища; засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності.
Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» повне або часткове
зупинення виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування. Вжиття інших заходів
реагування, передбачених законом,
допускається за вмотивованим
письмовим рішенням керівника органу
державного нагляду (контролю) чи його
заступника, а у випадках, передбачених
законом, - із наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.
Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» на підставі Акта,
складеного за результатами здійснення
заходу, в ході якого виявлено порушення
вимог законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду. У
разі необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках, передбачених
законом, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.
За наведених обставин, суд приходить до
висновку, що позивачем надані усі
необхідні докази, які підтверджують
обґрунтованість заявленого позову. В
свою чергу відповідачем в порушення
ст.71 Кодексу адміністративного
судочинства України жодних заперечень
та доказів в обґрунтування своєї
Таким чином, позов підлягає
Разом з тим, суд роз'яснює, що
відповідно до ч. 12 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
особа має право подати заяву про
скасування заходів реагування,
застосованих судом за результатом
розгляду справи, передбаченої пунктом 5
частини першої цієї статті, якщо
обставини, які стали підставою для
вжиття заходів реагування, перестали
існувати або усунуті, що
підтверджується відповідними
доказами. Така заява подається до
адміністративного суду, який прийняв
постанову про застосування
відповідних заходів реагування у сфері
державного нагляду (контролю).
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
Адміністративний позов Головного
управління Держсанепідслужби у
Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма «Мушкетер» про
застосування заходів реагування, -
Застосувати заходи реагування щодо
державного нагляду (контролю) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма «Мушкетер» у
вигляді зупинення роботи по
виробництву продуктів харчування у
виробничих приміщеннях, розташованих
за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.
Лоцманський узвіз, 6 до отримання
дозвільних документів, а саме
експлуатаційного дозволу операторам
потужностей (об'єктів), що здійснюють в
Україні діяльність з виробництва
та/або обігу харчових продуктів,
підконтрольних санітарній службі.
Постанова набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у десятиденний
строк з дня отримання копії постанови,
виготовленої у повному обсязі.

Суддя (підпис) Постанова
не набрала законної сили 08.12.14 Суддя З
оригіналом згідно Помічник судді
В.С. Парненко В.С. Парненко
Ю.Ю. Ковтун