Справа № 754/11880/14-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Галась І.А.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Міщука М.С.

при секретарі: Корінець Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
позивача - ОСОБА_3 на постанову
Деснянського районного суду міста
Києва від 16 жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва про
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії , -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2014 року позивач - ОСОБА_3
звернувся до Деснянського районного
суду міста Києва з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі міста
Києва, в якому просив зобов'язати
відповідача провести перерахунок та
виплату пенсії із застосуванням
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України за три роки що
передують року звернення за
призначенням пенсії, тобто за 2011-2013
роки (2700,98 грн) з 27 березня 2014 року.

Постановою Деснянського районного
суду міста Києва від 16 жовтня 2014 року у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, позивачем - ОСОБА_3 подано
апеляційну скаргу, в якій апелянт
просить скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити адміністративний
позов в повному обсязі, мотивуючи свої
вимоги тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи,
порушено норми матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
з'явившихся сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін, виходячи з
наступного.

Згідно з ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач - ОСОБА_3 перебуває
на обліку в управлінні Пенсійного
фонду України в Деснянському районі
міста Києва.

26 вересня 1992 року позивачу була
призначена пенсія за вислугою років
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», яка виплачувалась до 31 березня
2014 року.

Зокрема, 27 березня 2014 року ОСОБА_3
звернувся до відповідача із заявою, в
якій просив призначити йому пенсію по
інвалідності (військовослужбовець)
(а.с. 29).

Так, відповідно до Атестату про зняття
з обліку № 1082 від 27 березня 2014 року
Головним управлінням Пенсійного фонду
України в місті Києві позивачу було
припинено виплату пенсії у зв'язку з
«переходом на пенсію за іншим Законом».

Розпорядженням від 11 квітня 2014 року
позивачу було призначено пенсію за
Законом України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», як інваліду ІІ групи.

При цьому з листа управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва від 06
травня 2014 року № 2578/09/Б-422 вбачається, що
відповідачем при розрахунку пенсії
після переведення застосовано
показник середньої заробітної плати
(доходу) у середньому на одну
застраховану особу в цілому в Україні
за 2007 рік відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (а.с. 11-12).

Не погоджуючись із зазначеним
перерахунком із застосуванням
відповідачем показника середньої
заробітної плати (доходу) у середньому
на одну застраховану особу в цілому в
Україні за 2007 рік, вважаючи, що його
права та законні інтереси порушені,
позивач звернувся із відповідним
позовом до суду.

Даючи правову оцінку вищевикладеним
обставинам справи, колегія суддів
зазначає, що суд першої інстанції вірно
виходив з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб», особи офіцерського
складу, прапорщики і мічмани,
військовослужбовці надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особи, які мають право на
пенсію за цим Законом, при наявності
встановленої цим Законом вислуги на
військовій службі, службі в органах
внутрішніх справ і в державній
пожежній охороні, службі в Державній
службі спеціального зв'язку та захисту
інформації України, в органах і
підрозділах цивільного захисту,
податкової міліції, Державної
кримінально-виконавчої служби України
мають право на довічну пенсію за
вислугу років.

Приписами частини 2 вказаної вище
статті визначено, що
військовослужбовці, особи, які мають
право на пенсію за цим Законом, які
стали інвалідами за умов, передбачених
цим Законом, набувають право на пенсію
по інвалідності.

Дійсно, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», особам,
звільненим з військової служби, іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом, та членам їх сімей може
призначатися (за їх бажанням) пенсія на
умовах і в порядку, передбачених
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». При цьому для обчислення
пенсій враховуються всі види грошового
забезпечення, що отримували зазначені
особи, які мають право на пенсію за цим
Законом, перед звільненням зі служби.

Проте, колегія суддів апеляційної
інстанції звертає увагу, що позивачу не
було призначено нову пенсію, так як
відповідно до вимог ст. 7 зазначеного
вище Закону, військовослужбовцям,
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом, та членам їх сімей, які
одночасно мають право на різні
державні пенсії, призначається одна
пенсія за їх вибором. У разі, якщо особа
має право на отримання пенсії
відповідно до цього Закону та Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
призначається одна пенсія за її
вибором.

Як зазначалось вище, 26 вересня 1992 року
позивачу було призначено пенсію за
вислугу років відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб».

Таким чином, позивач використав своє
право на призначення пенсії ще в 1992
році.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме, з Розпорядження управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва № 4100
від 11 квітня 2014 року позивач отримує
пенсію як інвалід, відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб».

Крім того, 05 грудня 2014 року Київським
апеляційним адміністративним судом
направлено запит управлінню
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва, в
якому зобов'язано відповідача надати
суду у строк до 11 грудня 2014 року
належним чином завірені копії
документів та повідомити відповідно до
якого Закону ОСОБА_3 призначено пенсію
по інвалідності.

11 грудня 2014 року до апеляційного суду
надійшов лист від управління, в якому
зазначено, що ОСОБА_3 отримує пенсію по
інвалідності згідно Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб».

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», переведення з одного
виду пенсії на інший здійснюється з дня
подання заяви на підставі документів
про страховий стаж, заробітну плату
(дохід) та інших документів, що
знаходяться на час переведення з
одного виду пенсії на інший в пенсійній
справі, а також додаткових документів,
одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на
інший за бажанням особи може
враховуватися заробітна плата (дохід)
за періоди страхового стажу, зазначені
в частині першій ст. 40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», із
застосуванням показника середньої
заробітної плати (доходу), який
враховувався під час призначення
(попереднього перерахунку)
попереднього виду пенсії.

Отже, з аналізу зазначених норм та
наявних в матеріалах справи документів
вбачається, що позивачу не
призначалась пенсія за Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», а було
переведено з пенсії за вислугу років на
інший вид пенсії - по інвалідності в
рамках Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб».

А тому, у відповідача відсутні підстави
для здійснення перерахунку пенсії
ОСОБА_3 із застосуванням середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України за три роки
що передують року звернення за
призначенням пенсії, тобто за 2011-2013
роки (2700,98 грн) з 27 березня 2014 року.

Відповідно до статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального та
матеріального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції, у
зв'язку з чим підстав для скасування
постанови суду першої інстанції не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 199, 200, 205, 206, КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_3 на
постанову Деснянського районного суду
міста Києва від 16 жовтня 2014 року -
залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду
міста Києва від 16 жовтня 2014 року
-залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів, відповідно до
вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 18.12.2014
року.

Головуючий суддя
Л.В.Бєлова

Судді
Л.М. Гром,

М.С. Міщук

Головуючий суддя
Бєлова Л.В.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.