Справа № 2а/463/216/13
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року
Справа №
876/13191/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Каралюса В.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Улиуького В.З.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Личаківського районного суду м.Львова
від 07 жовтня 2013 року у справі №2а/463/216/13
за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління МВС України у Львівській
області, в.о. начальника ВДАІ
Львівського міського управління
Головного управління МВС України у
Львівській області В.В. Казмірука про
зобов'язання вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Головного управління МВС
України у Львівській області, в.о.
начальника ВДАІ Львівського міського
управління Головного управління МВС
України у Львівській області В.В.
Казмірука, в якому просив встановити,
що лист відповідачів № 30/к-120 від 17.04.2013
року не є відповідним рішенням суб'єкта
владних повноважень в значенні КУпАП, а
є листом (інформаційним повідомленням
про таке прийняте рішення); зобов'язати
відповідачів на виконання вимог ст. 295
КУпАП надати позивачу копію
відповідного рішення по його скарзі.

Постановою Личаківського районного
суду м.Львова від 07 жовтня 2013 року
відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1
до Головного управління МВС України у
Львівській області, в.о. начальника
ВДАІ Львівського міського управління
Головного управління МВС України у
Львівській області В.В. Казмірука про
встановлення, що лист № 30/к-120 від 17.04.2013
рокуне є відповідним рішенням суб'єкта
владних повноважень в значенні КУпАП, а
є листом; зобов'язання відповідачів
надати позивачу копію відповідного
рішення по його скарзі.

Не погодившись із таким рішенням суду,
його оскаржив позивач, який в поданій
апеляційній скарзі просить
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нову, якою задовольнити
заявлені позовні вимоги.

В обгрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що судом першої
інстанції повністю залишено без уваги
її позовну вимогу і не наведено жодних
підстав відмови у її задоволенні;
встановлено обставини по справі, які
повністю не відповідають дійсності;
безпідставно застосовано
законодавство, яке не поширюється на
оспорювані правовідносини.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС
України, вважає за можливе розглядати
справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
12.03.2013р., відносно позивача було
винесено постанову у справі про
адміністративне правопорушення серії
НОМЕР_1, за якою його притягнено до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255 грн. 21.03.2013р.

На зазначену постанову позивачем було
подано скаргу до відділу ДАІ
Львівського міського управління ГУМВС
України у Львівській області.

17.04.2013р. ВДАІ Львівського міського
управління Головного управління МВС
України у Львівській області позивачу
надіслано лист за вих. № 30/к-120 за
підписом , в.о. начальника ВДАІ
Львівського міського управління
Головного управління МВС України у
Львівській області В.В. Казмірука про
наслідки розгляду його скарги, з якого
вбачається, що постанову залишено без
змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
звернення громадян» скаргою
називається звернення, з вимогою про
поновлення прав і захист законних
інтересів громадян, порушених діями
(бездіяльністю), рішенням державних
органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, обєднань громадян,
посадових осіб.

Обов'язок органів державної влади,
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, незалежно від
форм власності, обєднань громадян,
засобів масової інформації, їх
керівників та інших посадових осіб
щодо розгляду скарг закріплено в ст. 19
цього Закону. Згідно з вимогами ч. 7 цієї
статті, орган або посадова особа,
уповноважені розглядати скарги,
зобовязані письмово повідомляти
громадянина про результати перевірки
скарги та суть прийнятого рішення.

З врахуванням права особи на подання
скарги та обовязку органу державної
влади чи посадової особи її розглянути,
слід вважати встановленим, що скарга
вважається розглянутою лише тоді, якщо
розглянуті всі поставлені в ній
питання, прийнято обґрунтоване рішення
та вжиті потрібні заходи щодо його
виконання. У випадку, коли скарга
залишається без задоволення, таке
рішення необхідно довести до відома
громадянина в письмовій формі з
посиланням на чинне законодавство і
викладенням мотивів відмови, а також із
розясненням порядку оскарження
прийнятого рішення. При цьому,
необхідно також вказати заходи, які
вживались державним органом для
перевірки цієї скарги.

Форму рішення, яке прийнято за
наслідками розгляду скарги,
законодавством не встановлено, однак з
врахування правового змісту, яке
законодавець заклав в поняття «право
на подачу скарги», «обовязок її
розгляду» та «обовязок повідомляти
скаржника про наслідки такого
розгляду» слід вважати, що форма
рішення у виді листа, який доводить до
відома громадянина наслідки розгляду
його скарги з посиланням на чинне
законодавство і викладенням мотивів
відмови, з розясненням права на
оскарження та з посиланням на заходи,
які вживались для перевірки
обґрунтованості скарги не суперечить
чинному законодавству, оскільки
основна суть полягає в тому, щоб
довести до відома громадянина
результати розгляду його скарги, і
форма рішення, в такому випадку
значення не має.

Таким чином, суд першої інстанції вірно
прийшов до висновку про те, що
відповідачі діяли в межах повноважень
та у спосіб, визначений Конституцією та
Законами України, а тому
неправомірності в діях Головного
управління МВС України у Львівській
області, в.о. начальника ВДАІ
Львівського міського управління
Головного управління МВС України у
Львівській області В.В. Казмірука не
вбачається, і відтак в задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено обґрунтовано.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст.
205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Личаківського
районного суду м.Львова від 07 жовтня 2013
року у справі №2а/463/216/13 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.С. Затолочний

суддя
В.З. Улицький