Справа № 1519/19001/2012
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1519/19001/2012

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції:
Поліщук І.О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

Суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Реставратор - 1946» на
постанову Малиновського районного
суду м. Одеси від 20 лютого 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Малиновському районі міста
Одеси про визнання дій неправомірними
та призначення пенсії на пільгових
умовах,-

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси, та після
уточнення позовних вимог просив
визнати протиправним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі міста Одеси про
відмову у призначенні йому пенсії за
віком на пільгових умовах, а також
зобов'язати відповідача призначити
пенсію за віком на пільгових умовах з
часу його звернення до УПФ України в
Малиновському районі міста Одеси,
тобто з 2 листопада 2011 року.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 26 жовтня 2012 року
адміністративний позов ОСОБА_1 за
період з 02 листопада 2011 року по 25 квітня
2012 року залишено без розгляду у зв'язку
з пропуском строку звернення до суду.

Постановою Малиновського районного
суду м. Одеси від 20 лютого 2013 року
адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено частково. Визнано
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси щодо
відмови у призначенні ОСОБА_1 пільгової
пенсії за віком. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси
зарахувати ОСОБА_1 трудовий стаж роботи
на посаді майстра у Одеському
міжобласному спеціальному
науково-реставраційному
проектно-виробничому управлінні
«Укрреставрація» з 17.10.1985 року по 04.03.1987
року та на посаді виконроба з 05.11.1990
року по 19.03.2002 року у ТОВ «Реставратор»
до пільгового стажу за Списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, зайнятість на яких дає
право на пенсію на пільгових умовах.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Малиновському районі м.
Одеси нарахувати ОСОБА_1 пенсію на
пільгових умовах з 25.04.2012 року.

21 лютого 2013 року Управління Пенсійного
фонду України в Малиновському районі м.
Одеси подало апеляційну скаргу на
вказану постанову Малиновського
районного суду м. Одеси від 20.02.2013 року.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 29 травня 2013
року апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси залишено
без задоволення, а постанову
Малиновського районного суду м. Одеси
від 20.02.2013 року - без змін.

Не погоджуючись із постановленим у
справі судовим рішенням ТОВ
«Реставратор - 1946» подав апеляційну
скаргу, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права та неповне з'ясування обставин
справи, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову,
якою відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_1.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи, що зазначених клопотань не
надходило, справа розглянута в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено,
ОСОБА_1 має загальний трудовий стаж 35
років та один місяць, що
підтверджується розрахунком трудового
стажу та трудовою книжкою. Позивач 2
листопада 2011 року звернувся із заявою
до Управління Пенсійного фонду України
в Малиновському районі м. Одеси про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах за списком №2.
Відповідно до протоколу №4435 позивачу
було відмовлено у призначенні пенсії
за віком на пільгових умовах за списком
№2 через відсутність пільгового стажу
у розмірі 12 років 6 місяців. Період
роботи ОСОБА_1 на посаді майстра в
Одеській міжобласній спеціальній
науково-реставраційній виробничій
майстерні у період з 17 жовтня 1985 року по
04 березня 1987 року підтверджено
довідкою про підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсії
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній від 02
листопада 2011 року №103-п, виданою TOB
«Рестовратор-1946», який є
правонаступником ВАТ «Рестовратор»,
оскільки як вбачається з наданої
трудової книжки, записи у ній
розпочинаються лише з 03 квітня 1990 року,
у зв'язку з тим, що наявна у позивача
трудова книжка була видана замість
іншої, яка згоріла під час пожежі в
Об'єднаній раді масиву «Дорожник».

Крім того, довідкою Одеського
міжобласного спеціального
науково-реставраційного
проектно-виробничого управління від 04
грудня 1997 року підтверджено, що ОСОБА_1
працював в Одеській міжобласній
спеціальній науково-реставраційній
виробничій майстерні на посаді майстра
з 17 жовтня 1985 року згідно наказу № 124-к
від 17 жовтня 1985 року та був звільнений 04
березня 1987 року згідно наказу № 26-к від
04 березня 1987 року. В підтвердження
роботи у період з 17 жовтня 1985 року по 04
березня 1987 року на посаді майстра
позивачем надано членський квиток
профсоюзу, особову картку,
розрахункову відомість про виплату
заробітної плати, та наказ №95-К від 04
вересня 1986 року, виданий Одеським
міжобласним спеціальним
науково-реставраційнимпроектно -
виробничим управлінням
«Укрреставрація», з якого вибачається,
що ОСОБА_1 - майстру надається відпустка
за період роботи з 11 жовтня 1985 року на 25
робочих днів з 08 вересня 1986 року по 06
жовтня 1986 року, в тому числі 12 робочих
днів додаткової відпустки за роботу з
ненормованим робочим днем та один день
відпустки за роботу 11 травня 1986 року.

Період роботи позивача зі шкідливими і
важкими умовами праці з 05 листопада 1990
року по 19 березня 2002 року
підтверджується записами у трудові
книжці та довідкою про підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній від 02 листопада 2011 року №
103-п, виданою TOB «Рестовратор-1946».

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції посилався на
необґрунтованість висновків
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси щодо не
підтвердження факту пільгової роботи
ОСОБА_1 на роботах, що дають право на
призначення пільгової пенсії.

Колегія суддів такий висновок суду
першої інстанції вважає правильним з
огляду на наступне.

Відповідно п. «б» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах. Працівникам, які
мають не менше половини стажу роботи з
шкідливими і важкими умовами праці,
пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої
роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої
роботи - жінкам.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. З Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 р.
№637, за відсутності трудової книжки, а
також у тих випадках, коли в трудовій
книжці відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
трудовий стаж роботи позивача зі
шкідливими та важкими умовами праці,
який дає право на призначення
пільгової пенсії позивача на посаді
майстра у Одеському міжобласному
спеціальному науково-реставраційному
проектно-виробничому управлінні
«Укрреставрація» в період з 17 жовтня 1985
року по 04 березня 1987 року та у
товаристві з обмеженою
відповідальністю «Реставратор» з 05
листопада 1990 року по 19 березня 2002 року,
належним чином підтверджений
позивачем.

Посилання апеляційної скарги на
неможливість зарахування у пільговий
стаж період роботи позивача з 1992 року
по 2002 рік у зв'язку з відсутністю
відомостей про проведення атестації
робочого місця є необґрунтованим з
наступних підстав.

Відповідно п. 2 постанови Кабінету
Міністрів України «Про Порядок
проведення атестації робочих місць за
умовами праці» від 01 серпня 1992 року № 442
встановлено, що відповідно до статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» пенсії за віком на
пільгових умовах за списками № 1 і 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, що дають право на пільгове
пенсійне забезпечення,
затверджуваними Кабінетом Міністрів
України, а також пенсії, що можуть
встановлюватися підприємствами й
організаціями за рахунок власних
коштів працівникам інших виробництв,
професій та посад залежно від умов
праці, призначаються за результатами
атестації робочих місць.

Атестація робочих місць за умовами
праці - це комплексна оцінка всіх
факторів виробничого середовища і
трудового процесу, супутніх
соціально-економічних факторів, що
впливають на здоров'я і працездатність
працівників в процесі трудової
діяльності.

Атестація робочих місць за умовами
праці проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах.

Згідно п. З постанови Кабінету
Міністрів України «Про Порядок
проведення атестації робочих місць за
умовами праці» від 01 серпня 1992 року №442
проведення атестації робочих місць
доручено керівникам підприємств та
організацій незалежно від форм
власності й господарювання.

Відповідно пункту 4 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Отже, законодавцем покладений
обов'язок проведення атестації робочих
місць на керівників підприємств,
відповідно, не проведення атестації не
може позбавити громадян їх
конституційного права на соціальний
захист щодо вирішення питань надання
пенсій за віком на пільгових умовах
відповідно до статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про наявність підстав
для часткового задоволення позову
ОСОБА_1.

Колегія суддів вважає рішення суду
першої інстанції правильним і таким, що
відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71
КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та не
допустив порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність рішення суду не
спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Реставратор - 1946» задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Реставратор - 1946» - залишити без
задоволення, а постанову Малиновського
районного суду м. Одеси від 20 лютого 2013
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов