Справа № 2а-9511/12/2670
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року
м. Київ К/800/2926/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 08.10.2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 13.12.2012 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного
управління комунальної власності м.
Києва виконавчого органу Київської
міської ради, третя особа - ДП «Соларіс
Трейд Інвестментс Україна» про
зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Головного
управління комунальної власності м.
Києва виконавчого органу Київської
міської ради, третя особа - ДП «Соларіс
Трейд Інвестментс Україна» про
зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08.10.2012 року у задоволенні позову ОСОБА_2
було відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 13.12.2012 року
апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08.10.2012 року - без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, не
погоджуючись з даними рішеннями,
посилаючись на допущені судами першої
та апеляційної інстанцій порушення
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 08.10.2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 13.12.2012 року
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не надають підстав,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Судами встановлено, що 07.04.2010 року між
ОСОБА_2 та ДП «Соларіс Трейд
Інвестментс Україна» було укладено
договір № 07/04 дольової участі в
інвестуванні будівництва нежитлового
приміщення площею 41,7 м2, яке
знаходиться на другому поверсі будівлі
за адресою: м. Київ. вул. Героїв Дніпра,
34.

На виконання умов п.п. 2.3., 2.4
інвестиційного договору позивач
сплатив на користь ДП «Соларіс Трейд
Інвестментс Україна» 170 000 грн., в тому
числі ПДВ 28 333,33 грн., в якості дольової
участі в будівництві, що
підтверджується квитанцією від 07.04.2010
року № NOX2P47556, а останній передав
позивачу нежитлове приміщення площею
41,7 м2, що оформлено актом
прийому-передачі частини нежитлового
приміщення в м. Київ, вул. Героїв Дніпра,
34, по договору № 07/04 дольової участі в
інвестуванні будівництва від 07.04.2010
року.

01.11.2011 року ОСОБА_2 звернувся до
Головного управління комунальної
власності м. Києва виконавчого органу
Київської міської ради із заявою про
видачу свідоцтва про право власності
на нежитлове приміщення.

Листом № 042/13/1-12823 від 11.11.2011 року
відповідачем було відмовлено ОСОБА_2 в
реєстрації права власності та видачі
свідоцтва, з тих підстав, що на час
укладення інвестиційного договору
будівля, в якій знаходиться об'єкт
інвестування вже була введена в
експлуатацію, відповідно кошти не
могли бути спрямовані на інвестування
і в даному випадку, фактично мало місце
не інвестування будівництва нежилого
приміщення, а його купівля - продаж, яка
відповідно мала бути оформлена не
договором дольової участі в
інвестуванні будівництва, а договором
купівлі -продажу.

09.12.2011 року між ОСОБА_2 та ДП «Соларіс
Трейд Інвестментс Україна» було
укладено угоду про заміну договору №
07/04 дольової участі в інвестуванні
будівництва від 07.04.2010 року на Договір
купівлі - продажу майнових прав
(новація). За умовами угоди новації
сторони змінили зобов'язання, що
виникли за інвестиційним договором на
зобов'язання з купівлі-продажу
майнових прав на об'єкт інвестування.

В березні 2012 року позивач повторно
звернувся до відповідача з метою
оформлення права власності на
приміщення та отримання відповідного
свідоцтва.

Листом № 042/13/1 - 4509 від 11.04.2012 року
Головне управління комунальної
власності м. Києва виконавчого органу
Київської міської ради відмовило у
оформленні права власності, з підстав,
що надані документи не усувають
зауваження, повідомлені позивачу
попереднім листом, оскільки, договір
дольової участі в інвестуванні
будівництва від 07.04.2012 року № 07/04
укладено після введення в експлуатацію
будівлі за адресою: м. Київ, вул. Героїв
Дніпра, 34, складовою частиною якого є
об'єкт інвестування. Крім цього,
зазначив, що у відповідності до вимог
статей 656 та 657 Цивільного кодексу
України угода новації має бути
нотаріально посвідчена.

Згідно із статтею 331 Цивільного кодексу
України, право власності на
новостворене нерухоме майно (житлові
будинки, будівлі, споруди тощо) виникає
з моменту завершення будівництва
(створення майна).

Якщо договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Згідно із пунктом 1 частини 1 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, що
підтверджує виникнення права
власності при здійсненні державної
реєстрації прав на нерухоме майно,
видається фізичним та юридичним особам
на новозбудовані, реконструйовані
об'єкти нерухомого майна.

Відповідно до абзацу 1 статті 9 Закону
України «Про інвестиційну діяльність»,
основним правовим документом, який
регулює взаємовідносини між суб'єктами
інвестиційної діяльності, є договір
(угода). Об'єктами інвестиційної
діяльності можуть бути будь-яке майно,
в тому числі основні фонди і оборотні
кошти в усіх галузях економіки, цінні
папери (крім векселів), цільові грошові
вклади, науково-технічна продукція,
інтелектуальні цінності, інші об'єкти
власності, а також майнові права (абз. 1
ст. 4 Закону).

З матеріалів справи вбачається, що під
час укладення інвестиційного договору
та угоди новації будівля вже була
введена в експлуатацію згідно з
свідоцтвом № про відповідність
збудованого об'єкта проектній
документації, вимогам державних
стандартів, будівельних норм і правил
від 29.12.2009 року, виданим на підставі
акта готовності об'єкта до
експлуатації від 12.08.2009 року на ім'я ДП
«Соларіс Трейд Інвестментс Україна».

Враховуючи, що в даному має укладатися
договір купівлі-продажу об'єкта
нерухомості з дотримання вимог про
його нотаріальне посвідчення, що
встановлено статтею 657 Цивільного
кодексу України, суд першої інстанції,
з яким погодився суд апеляційної
інстанції, дійшов вірного висновку,
відмовивши в задоволенні позовних
вимог.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій є законними і не підлягають
скасуванню, оскільки суди, всебічно
перевіривши обставини справи, вирішили
спір у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин; в
них повно відображені обставини, що
мають значення для справи, висновки
судів щодо встановлених обставин і
правові наслідки є правильними, а
доводи касаційної скарги їх не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08.10.2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13.12.2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
комунальної власності м. Києва
виконавчого органу Київської міської
ради, третя особа - ДП «Соларіс Трейд
Інвестментс Україна» про зобов'язання
вчинити дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.