Справа № 872/10147/13
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Юхименка О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Лівобережної міжрайонної Державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби

за позовом Лівобережної міжрайонної Державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби

до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рекорд" №144"

про застосування арешту рахунків платника податків,-

встановив:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 січня 2013 року у задоволенні позову відмовлено. Постанова мотивована тим, що за умови відсутності майна, за рахунок якого можливо погашення податкового боргу, встановлена п.п. 20.1.17. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України норма надає право податковому органу звертатися до суду з позовом про накладення арешту на кошти платника податків. Проте, реалізація цього права можлива лише за умови дотримання підстав, встановлених п. 94.2. ст. 94 Податкового кодексу України, які, відповідно до матеріалів справи, відсутні.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. В обґрунтування апеляційної скарги позивач, зокрема зазначив, що п.п. 20.1.17. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України є нормою прямої дії.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В судове засідання представники учасників процесу не з’явилися, повідомлені належним чином, справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів

апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідач зареєстрований як юридична особа та згідно довідки про взяття на облік платника податків від 17.10.2012 № 9341 знаходиться на обліку в органах державної податкової служби та з 20.07.1995 року за № 1313.

У відповідача наявний податковий борг у розмірі 4046 гри. 64 коп.

З метою погашення податкового боргу підприємству направлено податкову вимогу від 11.11.2011 року за № 1740.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 20.1.17. п. 20.1. ст.20 ПК України, в редакції на час звернення позивача до суду першої інстанції, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Отже, для застосування судом арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку податковий орган має довести одну з таких обставин:

1) у відповідача відсутнє інше майно;

2) балансова вартість майна менша суми податкового боргу;

3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано докази відсутності у власності відповідача лише нерухомого майна та сільськогосподарської техніки. Щодо відсутності у власності відповідача іншого майна позивач суду будь-яких доказів не надав.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову податкового органу.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, яким обставини в справі встановлені правильно та порушень норм матеріального і процесуального права не допущено, тому підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Лівобережної міжрайонної Державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: О.В. Юхименко