Справа № 825/2543/13-а
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2014 року
м. Київ К/800/7680/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Моторного О.А.

Суддів
Борисенко І.В.

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Черкасах
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області

на постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 20.08.2013

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.01.2014

у справі № 823/2543/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Черкаська м'ясна
компанія"

до Державної податкової інспекції у м.
Черкасах Головного управління
Міндоходів у Черкаській області

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 20.08.2013, яка
залишена без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21.01.2014, задоволено позовні вимоги:
визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Черкасах Головного управління
Міндоходів у Черкаській області від
08.02.2008 № /0 та №/0; від 26.02.2008
№/0.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судами норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем
проводились виїзні позапланові
перевірки фінансово-господарської
діяльності позивача з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника у
банку за вересень, жовтень та листопад
2007 року, за підсумками яких складено
акти № 233/23-4/21374213 від 04.02.2008, №234/23-4/21374213
від 04.02.2008 та № 320/23-4/2137423 від 18.02.2008,
якими зафіксовано порушення позивачем,
зокрема, вимог пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», що призвело до завищення
бюджетного відшкодування за вересень
2007 року на 419 832,00 грн., за жовтень 2007 року
на 370 702,00 грн., за листопад 2007 року на 460
827,00 грн.

На підставі зазначених актів
перевірок, відповідачем прийнято
податкові повідомлення-рішення від
08.02.2008 № /0, яким позивачу зменшено
суму бюджетного відшкодування податку
на додану вартість за вересень 2007 року
на 419 823,00 грн. та № /0, яким зменшено
позивачу суму бюджетного
відшкодування за жовтень 2007 року на 370
702,00 грн.; від 26.02.2008 № /0, яким
зменшено суму бюджетного
відшкодування за листопад 2007 року на 460
827,00 грн.

Задовольняючі позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з
наступного, з чим погоджується суд
касаційної інстанції.

Відповідно до п. 1.8 ст. 1 Закону України
«Про податок на додану вартість» (в
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), бюджетне
відшкодування - це сума, що підлягає
поверненню платнику податку з бюджету
у зв'язку з надмірною сплатою податку у
випадках, визначених цим Законом.

Згідно із пп. 6.2.6 п. 6.2 ст. 6 вказаного
Закону, за нульовою ставкою
оподатковуються до 1 січня 2008 року
поставки переробним підприємствам
молока та м'яса живою вагою
сільськогосподарськими
товаровиробниками всіх форм власності
і господарювання.

Підпунктом 7.2.8 п. 7.2 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
визначено, що платники податку
зобов'язані вести окремий облік
операцій з поставки та придбання
товарів (послуг), які підлягають
оподаткуванню цим податком, а також які
не є об'єктами оподаткування згідно із
статтею 3 та звільнених від
оподаткування згідно із статтею 5 цього
Закону. Зведені результати такого
обліку відображаються у податкових
деклараціях, форма і порядок
заповнення яких визначаються
відповідно до закону.

Згідно з п. 10.6 ст. 10 Закону України «Про
податок на додану вартість» форми
декларації та податкових розрахунків з
цього податку встановлюються
відповідно до закону.

У відповідності із положеннями п. 11.21
ст. 11 Закону до 1 січня 2008 року сума
податку на додану вартість, що повинна
сплачуватися до бюджету переробними
підприємствами усіх форм власності за
реалізовані ними молоко та молочну
продукцію, м'ясо та м'ясопродукти, у
повному обсязі спрямовується виключно
для виплати дотацій
сільськогосподарським
товаровиробникам за продані ними
переробним підприємствам молоко і
м'ясо в живій вазі.

Сума податку на додану вартість, що
підлягає сплаті до бюджету
сільськогосподарськими
підприємствами усіх форм власності за
реалізовані ними молоко, худобу, птицю,
вовну, а також за молочну продукцію та
м'ясопродукти, вироблені у власних
переробних цехах, повністю залишається
у розпорядженні цих
сільськогосподарських підприємств і
спрямовується на підтримку власного
виробництва тваринницької продукції
та продукції птахівництва.

Відповідно до пункту 1 Порядку
нарахування, виплат і використання
коштів, спрямованих для виплати
дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам за поставлені ними
переробним підприємствам молоко та
м'ясо в живій вазі, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.05.1999 № 805 (у редакції постанови
Кабінету Міністрів України від 28.03.2007
№ 596), цей Порядок встановлює механізм
нарахування та виплат дотацій
переробними підприємствами
сільськогосподарським
товаровиробникам незалежно від форми
власності і господарювання, включаючи
особисті селянські господарства, за
поставлені ними у період з 1 січня 2007 р.
до 1 січня 2008 р. переробним
підприємствам молоко та м'ясо в живій
вазі.

Порядок обліку, звітування по податку
на додану вартість регулюється Законом
України «Про податок на додану
вартість». Разом з тим, окремий облік
операцій з придбання
сільськогосподарськими
товаровиробниками товарів (робіт,
послуг) для виробництва м'яса в живій
вазі та з поставки м'яса в живій вазі
цим Законом не передбачений.

Як вірно зазначено судами попередніх
інстанцій, чинне в 2007 році
законодавство, в тому числі й
затверджений наказом Державної
податкової адміністрації України від
30.05.1997 № 166 Порядок заповнення
податкової декларації з податку на
додану вартість, не передбачали
подання скороченої податкової
декларації платниками податку, які
застосовують нульову ставку податку на
додану вартість, передбачену пп. 6.2.6 п.
6.2 ст. 6 Закону України «Про податок на
додану вартість».

Отже, вірними є висновки судів про те,
що відображення позивачем обсягів
поставок м'яса в живій вазі та сум
податку на додану вартість, сплачених
(нарахованих) у зв'язку з придбанням
товарів (робіт, послуг), які
використовувалися для виробництва
м'яса в живій вазі, у загальній
декларації відповідає вимогам Закону
України «Про податок на додану
вартість».

Пункт 1 Порядку нарахування, виплат і
використання коштів, спрямованих для
виплати дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам за поставлені ними
переробним підприємствам молоко та
м'ясо в живій вазі, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.05.1999 року №805, встановлює механізм
нарахування та виплат дотацій
переробними підприємствами
сільськогосподарським
товаровиробникам незалежно від форми
власності і господарювання, включаючи
особисті селянські господарства (далі -
сільськогосподарські
товаровиробники), за поставлені ними у
період з 01.01.2007 до 01.01.2008 переробним
підприємствам молоко та м'ясо в живій
вазі.

У відповідності із п. 5 зазначеного
Порядку, перерахування коштів
сільськогосподарським
товаровиробникам за поставлені ними
молоко та м'ясо в живій вазі
здійснюється за платіжними
дорученнями з поточного рахунка
переробного підприємства за цінами
відповідно до укладених договорів, а
сум дотацій - з його небюджетного
рахунка, відкритого в територіальному
органі Державного казначейства (далі -
небюджетний рахунок), на окремі рахунки
сільськогосподарських
товаровиробників (крім тих, що ведуть
особисте селянське господарство), які
вони повинні відкрити в обслуговуючих
банках протягом одного звітного
періоду. Оплата особистим селянським
господарствам вартості поставлених
ними переробному підприємству молока
та м'яса в живій вазі і виплата дотацій
здійснюються готівкою безпосередньо з
каси переробного підприємства або
згідно з договорами доручення.
Переробні підприємства у кінці кожного
робочого тижня перераховують половину
зарахованої їм на поточний рахунок
суми податку на додану вартість,
нарахованого на обсяги поставленої
ними готової продукції, на небюджетні
рахунки. Остаточний розрахунок
належної до перерахування на
небюджетний рахунок суми податку на
додану вартість здійснюється щомісяця
відповідно до окремої податкової
декларації.

З матеріалів справи, а саме з довідок
Державної податкової інспекції у м.
Черкасах та Головного управління
статистики у Черкаській області,
вбачається, що позивач у 2007 році був
сільськогосподарським
товаровиробником, до видів діяльності
якого віднесено, зокрема, розведення
свиней, розведення великої рогатої
худоби.

Таким чином, суд касаційної інстанції
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, що позивачем
правомірно задекларовано податковий
кредит та заявлені суми до бюджетного
відшкодування.

Доводи, наведені скаржником в
касаційній скарзі, колегією суддів
відхиляються, оскільки вони не
спростовують обставин, що на підставі
належних та допустимих доказів
встановлені судами першої та
апеляційної інстанцій.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку, що судами попередніх
інстанцій належним чином з'ясовані
обставини справи та дано їм відповідну
правову оцінку. Порушень норм
матеріального чи процесуального права,
які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів, не
встановлено.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Черкасах Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області - відхилити.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 20.08.2013 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.01.2014
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, установленому статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль