Справа № 826/12929/14
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Дегтярьова
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді: Петрика
І.Й.Суддів:Борисюк Л.П., Собківа Я.М.,При
секретарі судового засідання:Валяєвій
Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 10 листопада 2014 року у справі
за адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві до Публічного
акціонерного товариства «КСУМ» про
надання дозволу на погашення
податкового боргу за рахунок майна
платника податків,-

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(далі - позивач, ДПІ) з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«КСУМ» (далі - відповідач, ПАТ «КСУМ»)
про надання дозволу на погашення
податкового боргу в сумі 1 217 100, 49 грн. за
рахунок платника податків, що
перебуває у податковій заставі.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 10
листопада 2014 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення
яким позовні вимоги задовольнити. В
обґрунтування апеляційної скарги
апелянт вказує, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи, судове
рішення прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню з ухваленням нового рішення
у справі з таких підстав.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 198, 202, п. 4 ч. 1ст. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ПАТ «КСУМ» (ідентифікаційний код 23705016)
зареєстроване як юридична особа 25
березня 1996 року Святошинською районною
у місті Києві державною
адміністрацією, що підтверджується
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 12 вересня 2014
року), та перебуває на обліку в ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві як платник податків за
основним місцем обліку.

За даними електронної бази даних ДПІ
станом на 27.10.2014р. у відповідача наявні
відкриті розрахункові рахунку у
наступних банках: № 865 (українська
валюта) в АТ «БМ Банк» (МФО 380913); №
103 (долар США, українська гривня) в
АТ «Єврогазбанк» (МФО 380430); № 5059
(українська гривня) та № 8138
(українська гривня) в ПАТ КБ
«Правекс-банк» (МФО 380838); № 0299
(українська гривня) в АТ «Сбербанк
Росії» (МФО 320627); № 8165 (українська
гривня) та № 8164 (долар США) в ПАТ
«Укрсоцбанк» (МФО 300023); № 0196 і №
0502 (українська гривня) в
Шевченківській філії ПАТ ПІБ в м. Києві
(МФО 322216).

Згідно даних ДПІ та витягів з облікових
карток платника податків - ПАТ «КСУМ»
станом на 28 серпня 2014 року за вказаним
підприємством обліковувався
податковий борг перед бюджетом на
загальну суму 1 217 100,49 грн. (в т.ч. по
податку на прибуток приватних
підприємств в сумі 77 757,00 грн., по
податку на додану вартість - 1 078 574,82 грн.
та з авансових внесках по податку на
прибуток - 60 768,67 грн.), що не
заперечується відповідачем.

Вказана сума податкової
заборгованості виникла внаслідок
несплати ПАТ «КСУМ» сум податкових
зобов'язань з названих податків і
податкових платежів, задекларованих
підприємством у наступній податковій
звітності: Податкових деклараціях з
податку на додану вартість за вересень
2013 року (вх. № від 18.10.2013р.), за
жовтень 2013 року (від 18.11.2013р.), за
листопад 2013 року (вх. № від
20.12.2013р.), за грудень 2013 року (вх. №
від 20.01.2014р.), за січень 2014 року (вх. №
від 20.02.2014р.), за лютий 2014 року (вх.
№ від 20.03.2014р.), за березень 2014
року (вх. № від 22.04.2014р.), за
квітень 2014 року (вх. № від
20.05.2014р.), за травень 2014 року (вх. №
від 20.06.2014р.), за червень 2014 року (вх. №
від 21.07.2014р.); Податкових
деклараціях з податку на прибуток
підприємства за 2012 року (вх. № від
11.02.2013р.) та за 2013 рік (вх. № від
10.02.2014р.).

Також, 26 лютого 2014 року працівником ДПІ
була проведена камеральна перевірка з
питань своєчасності подання ПАТ «КСУМ»
платіжних доручень до установи банку
по сплаті податку на додану вартість,
за результатами якої складений акт від
26.02.2014р. за № 448/26-57-15-01-20. На підставі
вказаного акта перевірки ДПІ прийняла
податкове повідомлення-рішення від
26.02.2014р. за № (форми «Ш»), яким
підприємству визначено до сплати суму
штрафу за названим платежем в розмірі
107 735,82 грн. Дане податкове
повідомлення-рішення отримане
уповноваженим представником ПАТ
«КСУМ» 11 березня 2014 року, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи, і не заперечується самим
відповідачем. Сума штрафу за таким
податковим повідомленням-рішенням від
26.02.2014р. № відповідачем в
досудовому та/або судовому порядку не
оскаржувалося і до відповідного
бюджету сплачено не було.

При цьому як вбачається з наявних
матеріалів справи та усних пояснень
представника позивача податкова
вимога на заявлену до стягнення суму
податкової заборгованості відповідно
до ч. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу
України не виставлялася з урахуванням
існування непогашеної суми
податкового боргу з попередніх
періодів.

Доказів погашення заявленої суми
податкового боргу чи звернення до
органу державної податкової служби із
заявами про розстрочення/відстрочення
грошових зобов'язань або податкового
боргу до суду не надано.

Таким чином, станом на день розгляду
даної справи в суді податкова
заборгованість в заявленій до
стягнення суми залишається
непогашеною, що не заперечується
відповідачем.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд першої
інстанції дійшов висновку про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується із огляду на наступне.

Нормами п. 57.3 ст. 57 Податкового Кодексу
встановлено, що у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

В силу підпункту 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК
України сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання набуває статусу
податкового боргу.

У разі невиконання платником податків
грошового зобов'язання, забезпеченого
податковою заставою, орган стягнення у
порядку, визначеному цим Кодексом,
звертає стягнення на майно такого
платника, що є предметом податкової
застави (абзац другий підпункту 14.1.155 п.
14.1 ст. 14 ПК України).

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України
передбачено, що контролюючі органи
мають право до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини.

Пунктами 87.1 та 87.2 ст. 87 ПК України
визначено, що джерелами самостійної
сплати грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків є будь-які власні кошти, у тому
числі ті, що отримані від продажу
товарів (робіт, послуг), майна, випуску
цінних паперів, зокрема корпоративних
прав, отримані як позика (кредит), та з
інших джерел, з урахуванням
особливостей, визначених цією статтею,
а також суми надміру сплачених
платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

В силу приписів норм п. 88.1 і п. 88.2 ст. 88
цього ж Кодексу з метою забезпечення
виконання платником податків своїх
обов'язків, визначених цим Кодексом,
майно платника податків, який має
податковий борг, передається у
податкову заставу.

В силу п. 95.1 ст. 95 ПК України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК
України).

Зокрема, стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини (ч. 1 п. 95.3 ст. 95 ПК України).

Якщо ж достатні для погашення
податкового боргу кошти відсутні,
контролюючий орган відповідно до норми
абз. 2 п. 95.3 статті 95 Податкового кодексу
України звертається до суду з позовом
про надання дозволу на погашення всієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
податковій заставі. Таке погашення
здійснюється на підставі зазначеного
рішення суду та прийнятого на його
підставі рішення органу доходів і
зборів шляхом продажу майна платника
податків на публічних торгах та/або
торгівельними організаціями в порядку,
визначеному пунктами 95.7 - 95.21 статті 95
цього Кодексу.

Відповідно до п. 12.4 глави 12 Інструкції
про безготівкові розрахунки в Україні
в національній валюті, затвердженої
постановою правління Національного
банку України від 21.01.2004 № 22, (далі -
Інструкція) стягувач для стягнення
коштів оформляє не менше ніж у трьох
примірниках інкасове доручення
(розпорядження) за формою, наведеною в
додатку 24 до цієї Інструкції, згідно з
вимогами щодо заповнення
розрахункових документів, що викладені
в додатку § до цієї Інструкції. Банк, що
обслуговує стягувача, приймає інкасові
доручення (розпорядження) протягом 10
календарних днів з дати їх складання, а
банк платника - протягом 30 календарних
днів з дати їх складання.

Стягувач доставляє інкасове доручення
(розпорядження) в банк платника
самостійно (через працівника
стягувача, рекомендованим або цінним
листом тощо).

Відповідно до п. 12.6, 12.9 глави 12
Інструкції банк платника приймає до
виконання інкасове доручення
(розпорядження) стягувача незалежно
від наявності достатнього залишку
коштів на рахунку платника. Банк у разі
недостатності коштів на рахунку
платника виконує інкасове доручення
(розпорядження) у межах залишку коштів.

Згідно п. 12.11 глави 12 Інструкції банк
платника в разі відмови виконати
інкасове доручення (розпорядження),
оформлене стягувачем, у день його
надходження має зробити на його
зворотному боці напис про причину
повернення документа без виконання (з
обов'язковим посиланням на статтю
закону України, відповідно до якої
інкасове доручення (розпорядження) не
може бути виконано, та/або главу/пункт
нормативно-правового акта
Національного банку, який порушено),
зазначити дату повернення (це
засвідчується підписами
відповідального виконавця і
працівника, на якого покладено функції
контролера, та відбитком штампа банку)
і не пізніше наступного робочого дня
надіслати (рекомендованим або цінним
листом) / передати це інкасове вручення
(розпорядження) стягувану, від якого
воно надійшло.

На підтвердження відсутності коштів на
розрахункових рахунках ПАТ «КСУМ» до
матеріалів справи надано копії
інкасових доручень (розпоряджень),
повернутих банківськими установами
без виконання у зв'язку з: невірним
заповненням та/або заповнення не всіх
реквізитів, заповнення яких
передбачено формою інкасового
доручення (розпорядження), відсутністю
коштів на розрахункових рахунках та
через специфіку режиму використання
рахунку.

Проте більшість інкасових доручень
повернуто банківськими установами
саме через відсутність коштів на
рахунках та через специфіку режиму
використання рахунку.

Отже, на думку колегії суддів
відповідач довів належними та
допустимими доказами право останнього
на погашення усієї суми податкового
боргу за рахунок майна платника
податків - ПАТ «КСУМ», що перебуває у
податковій заставі, а твердження
відповідача про наявність коштів на
рахунках та передчасне звернення
податкового органу до суду з даним
позовом колегія суддів до уваги не
приймає, оскільки, за таких обставин
позивач мав можливість самостійно
погасити податкову заборгованість.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів дійшла висновку про те, що судом
першої інстанції при ухваленні
постанови було порушено норми
матеріального та процесуального права,
а висновок суду першої інстанції про
те, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню є помилковим.

Доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції, тому вбачаються підстави
для скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нової постанови
про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 94, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 10 листопада 2014 року
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 10 листопада 2014 року
скасувати та ухвалити нову, якою
позовну заяву Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві задовольнити.

Надати дозвіл на погашення усієї суми
податкового боргу Публічного
акціонерного товариства «КСУМ» у
розмірі 1 217 100, 49 грн. за рахунок майна
платника податків: Публічного
акціонерного товариства «КСУМ» (код
ЄДРПОУ-23705016), яке перебуває в
податковій заставі.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядку ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
І.Й. Петрик

Судді:
Л.П. Борисюк

Я.М. Собків

Головуючий суддя

Петрик І.Й.

Судді:

Борисюк Л.П.

Собків Я.М.