Справа № 2а/1570/8228/11
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/32932/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Південної митниці
на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 25 січня 2012
року та постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 25 квітня 2012 року в справі за позовом
ОСОБА_4 до Державної митної служби
України, Південної митниці, третя особа
ОСОБА_5, про поновлення на роботі та
стягнення середньої заробітної плати
за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2011 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з адміністративним позовом, в якому
зазначав, що з листопада 1996 року
проходив публічну службу в митних
органах. У жовтні 2011 року звільнений з
посади старшого інспектора відділу
митного оформлення №1 митного поста
«Одеса-аеропорт» Південної митниці на
підставі пункту 6 частини першої статті
30 Закону України «Про державну службу»
(за порушення Присяги державного
службовця). Підставою для звільнення
було подання про припинення
перебування на державній службі в
митних органах, відповідно до якого ним
порушено присягу державного службовця
в частині неналежного виконання
службових обов'язків.

Просив скасувати наказ про звільнення,
поновити на посаді старшого інспектора
відділу митного оформлення № 1 митного
поста «Одеса-аеропорт» Південної
митниці та стягнути середній заробіток
за час вимушеного прогулу.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 25 січня 2012
року позов задоволено: визнано
протиправним та скасовано наказ
Державної митної служби України від 13
жовтня 2011 року №2264-к в частині
припинення державної служби в митних
органах та звільнення з посади ОСОБА_4;
зобов'язано Державну митну службу
України поновити на посаді старшого
інспектора відділу митного оформлення
№ 1 митного поста «Одеса-аеропорт»
Південної митниці та на державній
службі з 13 жовтня 2011 року; зобов'язано
Південну митницю виплатити
заборгованість по заробітній платі за
час вимушеного прогулу з 13 жовтня 2011
року по час фактичного поновлення на
посаді; в частині зобов'язання поновити
на посаді старшого інспектора відділу
митного оформлення №1 митного поста
«Одеса-аеропорт» Південної митниці та
на державній службі з 13 жовтня 2011 року
та виплатити йому заробітну плату за
час вимушеного прогулу за один місяць
допущено негайне виконання постанови
суду.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25 квітня 2012
року рішення суду першої інстанції
змінено, абзаци третій-п'ятий викладено
в наступній редакції: «Поновити на
посаді старшого інспектора відділу
митного оформлення №1 митного поста
«Одеса-аеропорт» Південної митниці з 14
жовтня 2011 року. Стягнути з Південної
митниці Державної митної служби
України середній заробіток за час
вимушеного прогулу, в сумі 13538,58 грн.
Постанова суду в частині поновлення на
посаді старшого інспектора відділу
митного оформлення №1 митного поста
«Одеса-аеропорт» Південної митниці з 14
жовтня 2011 року та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу в
межах суми стягнення за один місяць - 4
080,30 грн. підлягає негайному виконанню».

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, Південна митниця
просила суд скасувати судові рішення
та постановити нове про відмову в
задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 проходив
публічну службу на посаді старшого
інспектора відділу митного оформлення
№1 митного поста «Одеса-аеропорт»
Південної митниці.

Начальником Південної митниці до
голови Держаної митної служби України
внесено подання про припинення
перебування на державній службі в
митних органах України ОСОБА_4

У даному поданні зазначено, що
відповідно до листа Управління Служби
безпеки України в Миколаївській
області від 10 жовтня 2011 року № 69/11-3227
встановлено, що Управлінням отримана
інформація щодо можливого порушення
діючого законодавства в зоні
діяльності Південної митниці під час
переміщення громадянами України
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сильнодіючих
лікарських засобів через кордон
України.

Під час проведення оперативних заходів
співробітниками Управління Служби
безпеки України в Миколаївській
області 12 жовтня 2011 року виявлені
порушення порядку здійснення митного
контролю та митного оформлення
громадян та речей, що переміщаються
ними через митний кордон України, з
боку посадових осіб митного поста
«Одеса-аеропорт». Так, старший
інспектор відділу митного оформлення
№ 1 митного поста «Одеса-аеропорт»
ОСОБА_4 під час проведення функцій
митного контролю пасажирів, які
здійснювали посадку на рейс
«Одеса-Прага», сприяв проведенню
процедур митного контролю громадянами
України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у найкоротший
термін, що є порушенням пунктів 2.1, 2.2
посадової інструкції старшого
інспектора відділу митного оформлення
№ 1 митного поста «Одеса-аеропорт».

У зв'язку з цим позивачем порушено
вимоги статі 5 Закону України «Про
державну службу», якою передбачено, що
державний службовець повинен сумлінно
виконувати свої службові обов'язки, не
допускати дій і вчинків, які можуть
зашкодити інтересам державної служби
чи негативно вплинути на репутацію
державного службовця.

Наказом голови Державної митної служби
України від 13 жовтня 2011 року №2264-к за
порушення Присяги державних
службовців припинено 14 жовтня 2011 року
перебування позивача на державній
службі в митних органах України
відповідно до пункту 6 частини першої
статті 30 Закону України «Про державну
службу».

Вирішуючи спір суд першої інстанції
виходив з того, що під час судового
розгляду не було підтверджено
посилання Державної митної служби
України у наказі про звільнення на те,
що дії позивача призвели до
незаконного переміщення ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 через митний кордон України
сильнодіючих лікарських засобів, під
час прийняття оскаржуваного наказу про
звільнення відповідачем не було
встановлено невиконання позивачем
покладених на нього обов'язків,
несумлінного виконання службових
обов'язків та порушення Присяги
державного службовця, оскільки подання
на звільнення базувалося на
припущеннях.

Змінюючи рішення окружного суду
апеляційний суд виходив з того, що
судом помилково зазначено про
поновлення на службі з 13 жовтня 2011 року
з огляду на те, що у наказі про
звільнення зазначено дату звільнення 14
жовтня 2011 року, а також не визначено
суму середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин справи колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 413 Митного кодексу
України посадові особи митної служби
України, вперше прийняті на службу до
митних органів, приймають Присягу.

Пунктом 6 частини першої статті 30
Закону України «Про державну службу»
передбачено, що державна служба
припиняється у разі відмови державного
службовця від прийняття або порушення
Присяги, передбаченої у статті 17 цього
Закону.

Текст Присяги наведено у частині
другій статті 17 Закону України «Про
державну службу»: «Повністю
усвідомлюючи свою високу
відповідальність, урочисто присягаю,
що буду вірно служити народові України,
суворо дотримувати Конституції та
законів України, сприяти втіленню їх у
життя, зміцнювати їх авторитет,
охороняти права, свободи і законні
інтереси громадян, з гідністю нести
високе звання державного службовця,
сумлінно виконувати свої обов'язки».

З тексту Присяги вбачається, що в
основі поведінки державного службовця
закладені етичні, правові та
службово-дисциплінарні норми
поведінки, недодержання яких утворює
факт порушення Присяги. У зв'язку з цим
як порушення Присяги слід розуміти
скоєння державним службовцем
проступку (вчинку) проти інтересів
служби, який суперечить покладеним на
нього обов'язкам, підриває довіру до
нього як до носія влади, що призводить
до приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Тобто і порушення Присяги, і
дисциплінарне правопорушення можуть
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм, а
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Відповідно до частини першої статті 14
Закону України «Про державну службу»
за невиконання чи неналежне виконання
службових обов'язків, перевищення
своїх повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює, до державного службовця
застосовуються дисциплінарні
стягнення.

Частиною другою цієї статті
передбачено, що до службовців, крім
дисциплінарних стягнень, передбачених
чинним законодавством про працю
України, можуть застосовуватися такі
заходи дисциплінарного впливу, як
попередження про неповну службову
відповідність і затримка до одного
року у присвоєнні чергового рангу або у
призначенні на вищу посаду.

Відповідно до частини другої статті 9
Закону України «Про державну службу»
регулювання правового становища
державних службовців, що працюють в
апараті органів митного контролю,
здійснюється згідно з цим Законом, якщо
інше не передбачено законами України.

Згідно зі статтею 408 Митного кодексу
України правовий статус посадових осіб
митної служби України, їх права та
обов'язки визначаються Конституцією
України, цим Кодексом і лише в частині,
що ним не регулюється, - Законом
України «Про державну службу».

Відповідно до частини другої статті 410
зазначеного Кодексу у митній службі
України діє Статут, який
затверджується законом.

В абзаці першому преамбули Статуту
зазначено, що цей Статут визначає суть
службової дисципліни, права та
обов'язки посадових осіб митної служби
України, яким присвоєно спеціальні
звання, у тому числі керівників митних
органів, спеціалізованих митних
установ та організацій, щодо
забезпечення та додержання дисципліни,
а також види та порядок застосування
заохочень і дисциплінарних стягнень.

При цьому в абзаці другому преамбули
Статуту зазначено, що регулювання
правового становища державних
службовців, що працюють у митних
органах, здійснюється з урахуванням
вимог Закону України «Про державну
службу».

Відповідно до статті 21 Статуту
порушення службової дисципліни - це
протиправне, винне (умисне чи
необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема, невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

Згідно зі статтею 22 Статуту до
діянь, які є порушеннями службової
дисципліни, належать: 1) порушення вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи,
державної служби, а також наказів та
розпоряджень безпосередніх та/або
прямих керівників; 2) порушення порядку
здійснення митного контролю та митного
оформлення предметів, що переміщуються
через митний кордон України.

Відповідно до статті 31 Статуту з
метою з'ясування всіх обставин
вчинення посадовою особою митної
служби дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування.

З огляду на положення статей 21, частини
першої статті 22 Статуту, статей 14, 17, 30
Закону України «Про державну службу»
за вчинення посадовими особами митної
служби України порушень службової
дисципліни, дисциплінарних
правопорушень допускається
застосування дисциплінарних стягнень,
визначених у частині другій статті 22
Статуту, частині другій статті 9 Закону
України «Про державну службу»,
найбільш суворим з яких є звільнення. У
пункті 6 частини першої статті 30 Закону
України «Про державну службу»
визначено не окремий вид
відповідальності державних службовців
за порушення Присяги, а спеціальну
підставу для припинення державної
служби. Саме ж припинення державної
служби відбувається у формі
звільнення.

Таким чином, припинення державної
служби у зв'язку з порушенням Присяги
та дисциплінарна відповідальність
державних службовців можуть бути
наслідком існування схожих фактичних
підстав у разі вчинення державним
службовцем достатньо близьких за
характером одне до одного
дисциплінарного або іншого
правопорушень.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності має бути не меншим,
ніж під час звільнення з митного органу
за вчинення дисциплінарного
правопорушення, з дотриманням строків
притягнення до дисциплінарної
відповідальності.

Правовий статус посадових осіб митної
служби України, їх права та обов'язки
визначаються Конституцією України,
Митним кодексом України, а в частині, що
ним не регулюється, - Законом України
«Про державну службу». Тобто
дисциплінарна відповідальність
посадових осіб митної служби
врегульована спеціальним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту. Норми Закону України «Про
державну службу» можуть
застосовуватися щодо посадових осіб
митної служби у тій частині, що не
врегульована спеціальним митним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту.

Оскільки припинення державної служби
на підставі пункту 6 частини першої
статті 30 Закону України «Про державну
службу» є крайнім заходом
відповідальності державного службовця
за порушення службової дисципліни,
який виходить за межі дисциплінарної
відповідальності, то неможливість
застосування до посадової особи митної
служби України дисциплінарних
стягнень аж до звільнення з митного
органу має бути мотивовано.

Припинення державної служби за
порушення Присяги може
застосовуватися тільки у крайніх
випадках, коли дисциплінарний
проступок містить ознаки саме такого
порушення і заходи дисциплінарного
стягнення, на переконання
уповноваженої вирішувати питання про
відповідальність посадової особи, є
недостатніми чи попереднє їх вжиття не
дало бажаного результату.

Аналогічна правова позиція була
висловлена колегією суддів Судової
палати в адміністративних справах
Верховного Суду України, зокрема в
постанові від 30 вересня 2014 року в
справі № 21-415а14.

Враховуючи викладене, суди попередніх
інстанцій прийшли до обґрунтованого
висновку про задоволення позовних
вимог щодо поновлення позивача на
посаді, оскільки його звільнення на
підставі пункту 6 частини 1 статті 30
Закону України «Про державну службу»
не можна визнати законними та
обґрунтованим.

Також суди попередніх інстанцій
правомірно виходили з того, що не було
підтверджено посилання в наказі про
звільнення на те, що співробітниками
Управління служби безпеки України в
Миколаївській області 12 жовтня 2011 року
у громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виявлено
сильнодіючі лікарські засоби, що
незаконно переміщувалися через митний
кордон України. Так, згідно з актами
переогляду оформлених митними
органами транспортних засобів, товарів
та інших предметів, речей від 12 жовтня
2011 року сильнодіючих лікарських
засобів, які заборонені до переміщення
через митний кордон України не
виявлено; згідно з протоколами
особистого огляду ОСОБА_8 та ОСОБА_9
будь-яких предметів і речей, що
заборонені до переміщення через митний
кордон України не виявлено; згідно з
висновком Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Миколаївській області
від 14 жовтня 2011 року № 2437 надана на
дослідження рідина у чотирьох
ємностях, яка виявлена в сумках ОСОБА_8
та ОСОБА_9 12 жовтня 2011 року не містить у
своєму складі наркотичних,
психотропних речовин, їх аналогів,
отруйних, сильнодіючих речовин та
прекурсорів.

Судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для їх скасування та ухвалення
нового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Південної митниці
залишити без задоволення, а постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 25 січня 2012 року та постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25 квітня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/