Справа № 2а-11461/11/2070
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2014 р. м. Київ
К/9991/64923/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Приходько І.В. Костенка М.І.
Кошіля В.В.

при секретарі судового засідання
Єгоровій І.В.

за участю представників сторін: від
позивача - ОСОБА_4

від
відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 28.02.2012 р.

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11.09.2012 р.

у справі № 2а-11461/11/2070

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5

до Основ'янської міжрайонної державної
податкової інспекції м. Харкова
Харківської області Державної
податкової служби

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2011 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_5 (далі -
позивач, ФОП ОСОБА_5) звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Червонозаводському районі м. Харкова
(далі - відповідач, ДПІ у
Червонозаводському районі м. Харкова),
в якому просив суд скасувати податкове
повідомлення-рішення від 12.05.2011 р. №
.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 28.02.2012 р.,
яка залишена без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11.09.2012 р., в
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій, позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, з
посиланням на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 28.02.2012 р. та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11.09.2012 р. і
направити справу на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Відповідач у письмових запереченнях
проти доводів касаційної скарги
заперечував, вважає оскаржувані судові
рішення законними, обґрунтованими та
прийнятими у відповідності до норм
діючого законодавства, а тому просив
суд касаційну скаргу позивача залишити
без задоволення, рішення судів першої
та апеляційної інстанцій залишити без
змін.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в період з 12.04.2011 р. по
19.04.2011 р., на підставі наказу від 06.04.2011 р.
№ 633, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78,
статті 79 Податкового кодексу України,
посадовою особою ДПІ у
Червонозаводському районі м. Харкова
була проведена документальна невиїзна
перевірка ФОП ОСОБА_5 з питання
правильності відображення даних
декларацій з податку на додану
вартість за період з липня 2008 року по
грудень 2008 року, з січня 2009 року по
грудень 2009 року, з січня 2010 року по
травень 2010 року, за результатами якої
складено акт від 26.04.2011 р. № 1721/172/НОМЕР_2
та зроблено висновок про порушення
позивачем вимог підпункту 7.2.3 пункту 7.2,
підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7,
підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», статті 187, пункту 198.6 статті
198 Податкового кодексу України,
внаслідок заниження податкових
зобов'язань в сумі 374 925,18 грн. та
завищення податкового кредиту у сумі 827
698,71 грн.

На підставі вказаного акту перевірки
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення від 12.05.2011 р. №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у загальному розмірі 1
503 279,86 грн., з яких 1 202 623,89 грн. - за
основним платежем та 300 655,97 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами).

Суд першої інстанції, рішення якого
залишено без змін судом апеляційної
інстанції, відмовляючи в задоволенні
позовних вимог виходив з того, що
висновки податкового органу викладені
в акті перевірки щодо порушення
позивачем положень податкового
законодавства в частині формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість за періоди, що
перевірялись є обґрунтованими, а тому
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення не підлягає
скасуванню.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не може
погодитись з такими висновками судів,
вважаючи їх передчасними та такими, що
винесені з неповним з'ясуванням всіх
обставин справи, виходячи з наступного.

Відповідно до статі 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Згідно зі статтею 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним
вимогам не відповідають.

Як слідує з матеріалів справи на
обґрунтування правомірності прийняття
оспорюваного податкового
повідомлення-рішення податковий орган
послався на недостовірність даних
податкового обліку позивача щодо
формування податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає
за необхідне наголосити, що для
правильного вирішення цього спору
судам слід було дослідити, за якими
саме операціями у податковому обліку
позивача виникло право на податковий
кредит, перевірити реальність
виконання цих операцій, порядок їх
документального оформлення та факт
дотримання позивачем умов формування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту, визначених відповідними
нормами податкового законодавства
України.

Отже, предметом доказування у
відповідній категорії спорів є
реальність господарських операцій, що
є підставою для виникнення права на
податковий кредит; добросовісність дій
платника податку, яка полягає у
відповідності вчинених ним дій
господарській меті, а також реальність
усіх даних, наведених у документах, що
надають право на податковий кредит.

При цьому формування суб'єктом
господарювання податкового кредиту та
валових витрат не може ставитись у
пряму залежність від додержання
податкової дисципліни третіми особами,
а пов'язане з призначенням придбаних
товарів (послуг) для використання у
господарській діяльності та наявності
податкової накладної (накладних).

Аналіз реальності господарської
діяльності повинен здійснюватися на
підставі даних податкового,
бухгалтерського обліку платника
податків та відповідності їх дійсному
економічному змісту.

Ухвалюючи судові рішення по справі,
суди попередніх інстанцій посилались
на докази, які є обов'язковими але не
вичерпними, оскільки предмет
доказування у справі, що розглядається,
становлять обставини, що підтверджують
або спростовують реальність
здійснення самих господарських
операцій (виконання робіт, придбання
товарів), а відтак і обґрунтованість
визначення податкового кредиту
позивача, який, між іншим,
безпосередньо впливає на об'єкт
оподаткування.

Відповідно до частин четвертої та
п'ятої статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд вживає передбачені законом заходи,
необхідні для з'ясування всіх обставин
у справі, у тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

В даному випадку, визнаючи правомірним
спірне податкове повідомлення-рішення,
судами попередніх інстанцій не в
повній мірі досліджено обставин, що
підтверджують або спростовують
реальність здійснення самих
господарських операцій між позивачем
та його контрагентами, не розглянуто
належним чином докази, що містяться в
матеріалах справи, обмежившись
дослідженням лише акту податкової
перевірки, без фактичного дослідження
обставин, що стосуються питання
формування спірних сум податкових
зобов'язань та податкового кредиту.

Касаційна ж інстанція згідно з частини
другої статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
не може досліджувати докази,
встановлювати або визнавати
доведеними обставини, що не були
встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Враховуючи викладене, касаційна
інстанція на підставі статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
дійшла висновку про неповне
встановлення обставин справи та
обумовлену цим неможливість надання
належної юридичної оцінки всім
обставинам у справі, порушень норм
процесуального права, у зв'язку з чим
оскаржувані судові рішення підлягають
скасуванню, а справа підлягає
направленню на новий розгляд для
достовірного з'ясування та правильного
вирішення спору по суті.

Під час нового судового розгляду
справи судам необхідно врахувати
викладене, повно та об'єктивно
дослідити обставини справи, дати їм
належну юридичну оцінку, в залежності
від встановленого, правильно
застосувати до спірних правовідносин
норми матеріального права та ухвалити
законне і обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 221, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 - задовольнити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 28.02.2012 р. та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11.09.2012 р. у
справі № 2а-11461/11/2070 - скасувати.

Справу № 2а-11461/11/2070 направити на новий
судовий розгляд до Харківського
окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя підпис І.В. Приходько
Судді підпис М.І. Костенко підпис В.В.
Кошіль