Справа № 464/7563/13-а
Суддя: Борачок М. В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/7563/13-а
пр.№ 2-а/464/174/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2014 року Сихівський районний суд
м.Львова

в складі: головуючого Борачка М.В.

при секретарі Гарасимович Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у Галицькому районі м.Львова
про зобов'язання провести перерахунок
пенсії та відшкодування моральної
шкоди, -

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з позовом, в
якому просить зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м.Львова провести перерахунок
пенсії за період з 1992 року по
теперішній час та виплатити не
донараховані суми пенсії, повернути в
матеріали пенсійної справи вилучені
первинні документи, стягнути з
відповідача моральну шкоду в сумі
20000грн. В обґрунтування своїх вимог
покликається на те, що 01.02.1190 року вона
вийшла на пенсію у віці 45 років на
пільгових умовах. В день пред'явлення
документів для призначення пенсії -
01.02.1990 року її загальний трудовий стаж
становив 30 років 5 місяців 18 днів, стаж
роботи - 25 років 4 місяці, з них
неперервний стаж на одному
підприємстві для 20% надбавки до пенсії -
22 роки 10 місяців. Весь стаж її роботи
був неперервним. Станом на 01.01.1992р. її
загальний трудовий стаж становив 32
роки 4 місяці. Проте, з 1992 року по
теперішній час відповідач
неправомірно занижує належні до
виплати суми пенсії та порушує
пенсійне законодавство при
призначенні пенсії, зменшує загальний
трудовий стаж, нарахований їй при
первинному призначенні пенсії та
вчиняє інші неправомірні дії, завдаючи
їй неправомірну моральну шкоду, яку
вона оцінює у розмірі 20000грн. Крім того,
в письмових поясненнях до позовної
заяви уточнює перелік вилучених
матеріалів із пенсійної справи,
зокрема: 1) виписка із постанови РМ СРСР
№779/258/23.10.73р., №354/275/03.10.73р. та виписка із
Інструкції Держкомпраці СРСР та ВЦРПС
№94/14с/1974р., вручені при звільненні з
представництва ВО «ВажПЕ», долучено до
дов.№14-30; 2)копія диплому від 01.02.1990р.; 3)
свідоцтво про народження доньки в 1967
році; 4) «Перелік пред'явлених комісії
документів», долучений комісією
Калуського відділу соцзабезпечення
01.02.90р.; 5) виписка з трудової книжки,
записи із №23-№26/13.07.92р.; 6) довідка про
заробіток за період роботи на
Львівському ізоляторному заводі
№319/13.07.92р.; 7) довідка Управління
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м.Львова №180 від 07.10.09р.

Ухвалою Сихівського районного суду
м.Львова від 20 вересня 2013 року позовні
вимоги в частині щодо зобов'язання
відповідача провести перерахунок та
виплату належної позивачу пенсії за
період з 01.01.1992 року по 26.03.2010 року
включно, та позовну вимогу про
повернення відповідачем в матеріали
пенсійної справи вилучених первинних
документів залишено без розгляду.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10 липня 2014
року ухвалу Сихівського районного суду
м.Львова від 20 вересня 2013 року в частині
позовних вимог ОСОБА_1 щодо
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату пенсії
починаючи з 27 вересня 2009 року та щодо
повернення в матеріали пенсійної
справи вилучених первинних документів
скасовано, в решті ухвалу залишено без
змін.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала, дала пояснення аналогічні
змісту позовної заяви, додатково
пояснила, що відповідачем з 1992 року
неправомірно нараховувалась та
виплачувалась їй пенсія в меншому
розмірі, натомість не заперечує того,
що з 27 вересня 2009 року відповідач
здійснює нарахування та виплату їй
пенсії в розмірі, встановленому
законодавством. Зазначає, що в
матеріалах пенсійної справи
Калуського відділу соціального
забезпечення населення
Івано-Франківської області 31.12.1991 року
були наявними 29 аркушів, доказом чого
вважає те, що в подальшому Галицьким
районним відділом соціального
забезпечення м.Львова присвоєно
першому документу в цих матеріалах,
зокрема розпорядженню про призначення
пенсії з 01.01.1992 року, наступний
порядковий номер аркуша 30. Загальний
стаж при призначенні їй пенсії
Галицьким районним відділом
соціального забезпечення м.Львова
зараховано в розмірі, визначеному
Калуським відділом соціального
забезпечення населення
Івано-Франківської області при
первинному призначенні пенсії, а саме 30
років 5 місяців. Відтак, доказом
наявності в матеріалах пенсійної
справи зниклих документів вважає факт
зарахування їй стажу 30 років 5 місяців,
який визначено на підставі документів,
які в подальшому були вилучені з
пенсійної справи, а саме: копії диплому
від 01.02.1990р. та виписки з трудової
книжки. У зв'язку з наведеним просить
позов задоволити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги заперечила,
пояснила, що позивачу нараховано та
виплачується розмір пенсії відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а тому просить в позові
відмовити.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, з'ясувавши дійсні обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Як вбачається яз матеріалів справи, з
01.02.1990р. позивачу ОСОБА_1 була
призначена пенсія за віком на
пільгових умовах Калуським відділом
соціального забезпечення населення
Івано-Франківської області. На момент
призначення пенсії загальний стаж
позивача становив 25 років 3 місяці 21
день, в тому числі стаж роботи за
Списком № 1 складав 7 років 11 місяців (з
01.03.1982р. по 01.02.1990р.). Зокрема, до
загального стажу були зараховані
наступні періоди:

- з 16.07.1962р. по 15.01.1965р. - інспектор,
економіст статуправління
Станіславської обл.;

- з 17.01.1965р. по 27.01.1978р. - робота в
Калуському калійному комбінаті;

- з 19.03.1980р. по 06.09.1981р. - робота у
Туреччині;

- з 08.10.1981р. по 01.02.1990р. - робота в
Калуському ВО «Хлорвініл».

Пенсія позивачу призначена у
максимально встановленому на той час
розмірі - 132 крб.

Починаючи з 01.06.1990р., у зв'язку із
переїздом на постійне місце проживання
до м.Львова, позивач перебувала на
обліку у Відділі соціального
забезпечення населення Галицького
району м.Львова.

Протягом 1992-2009рр. до загального
трудового стажу позивача були
зараховані наступні періоди:

- в 1992 році - період навчання з 01.09.1959р. по
05.07.1962р. та період роботи з 01.02.1990р. по
31.12.1991р, при цьому загальний (страховий)
стаж склав 30 років 29 днів, в тому числі
стаж роботи за Списком № 1 становив 7
років 11 місяців;

- з 01.02.2008р. період роботи з 01.01.1992р. по
06.07.1992р., при цьому загальний трудовий
стаж становив 30 років 7 місяців 1 день, в
тому числі стаж роботи за Списком № 1
склав 7 років 11 місяців (долучено копію
трудової книжки із записом про
звільнення);

- з 01.05.2008р. - на підставі поданої
позивачем заяви від 21.04.2008р. та наданої
довідки № 32 від 01.03.2008р. про
підтвердження пільгового характеру
роботи за Списком № 1 у ВАТ «Оріана» ДП
«Калійний завод» проведено
перерахунок пенсії із зарахуванням
додатково до пільгового стажу за
Списком № 1 періоду з 01.02.1990р. по 01.06.1990р.,
при цьому загальний трудовий стаж
становив 30 років 7 місяців 1 день, в тому
числі робота за Списком № 1 склала 8
років 3 місяці 1 день;

- враховуючи лист Пенсійного фонду
України № 22552/П-Ю від 22.12.2008р., а також те,
що довідка № 14-30 від 03.08.1981р. про період
перебування закордоном видана після
завершення роботи за кордоном
відповідно до Інструкції про порядок
обчислення стажу, який дає право на
пенсію дружинам радянських
працівників установ СРСР і міжнародних
організацій за кордоном, затвердженої
постановою Державного комітету Ради
Міністрів СРСР з питань праці та
заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС
№ 94/14с від 07.05.1974р., до трудового стажу
зараховано період перебування з
чоловіком в Туреччині з 03.02.1978р. по
22.07.1981р., при цьому загальний (страховий)
стаж становив 32 роки 6 місяців 29 днів;

- згідно листа Міністерства праці та
соціальної політики України №1015/0/039/98-09
від 18.09.2009р. до загального (страхового)
стажу зараховано період перебування у
відпустці (з 22.07.1981р. по 06.09.1981р.), з
01.01.2009р. загальний (страховий) стаж
склав 32 роки 8 місяців 13 днів, в тому
числі робота за Списком № 1 становила 8
років 3 місяці 1 день.

Дані правовідносини регулюються
Законом України «Про пенсійне
забезпечення», статтею 98 якого
передбачено, що перерахунок пенсії
провадиться на підставі документів про
вік, стаж, заробіток та інших, наявних
на час перерахунку в пенсійній справі,
а також додаткових документів, поданих
пенсіонером на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть
додаткові документи, які дають право на
подальше підвищення пенсії у зв'язку з
введенням у дію цього Закону (про стаж
роботи, заробіток, сімейний стан та
інші), то пенсія знову перераховується
за нормами цього Закону. При цьому
перерахунок провадиться за минулий
час, але не більш як за 12 місяців перед
поданням додаткових документів і не
раніше ніж з дня введення в дію цього
Закону.

Матеріалами справи стверджується, що
на підставі поданих позивачем заяв та
додаткових документів пенсійним
органом у відповідності до вимог
законодавства про пенсійне
забезпечення проводилися перерахунки
її пенсії. Представлені позивачем
додаткові документи разом із її
заявами долучені до матеріалів
пенсійної справи, яка оглянута в
судовому засіданні.

Окрім цього, як вбачається з пояснень
позивача, остання не заперечує того, що
з 27 вересня 2009 року відповідачем в
повному обсязі здійснюється
нарахування та виплата призначеної їй
пенсії.

Відтак, позовна вимога ОСОБА_1 про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у Галицькому районі
м.Львова здійснити перерахунок та
виплату їй пенсії за період з 27 вересня
2009 року задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
відповідача повернути в матеріали
пенсійної справи вилучені первинні
документи, то така задоволенню не
підлягає виходячи з наступного.

Як стверджує позивач, в матеріалах
пенсійної справи були наявні, однак
вилучені відповідачем такі документи:
1) виписка із постанови РМ СРСР
№779/258/23.10.73р., №354/275/03.10.73р. та виписка із
Інструкції Держкомпраці СРСР та ВЦРПС
№94/14с/1974р., вручені при звільненні з
представництва ВО «ВажПЕ», долучено до
дов.№14-30; 2) копія диплому від 01.02.1990р.; 3)
свідоцтво про народження доньки в 1967
році; 4) «Перелік пред'явлених комісії
документів», долучений комісією
Калуського відділу соцзабезпечення
01.02.90р.; 5) виписка з трудової книжки,
записи із №23-№26/13.07.92р.; 6) довідка про
заробіток за період роботи на
Львівському ізоляторному заводі
№319/13.07.92р.; 7) довідка Управління
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м.Львова №180 від 07.10.09р.

З матеріалів пенсійної справи
вбачається, що з перелічених позивачем
документів наявні, зокрема копія
диплому (а.с.28 пенсійної справи);
довідка Управління Пенсійного фонду
України у Галицькому районі м.Львова
№180 від 07.10.09р.; виписка з трудової
книжки, записи із №23-№26 (з пояснень
позивача долучена в січні 2009 року).

Щодо інших документів, про наявність в
матеріалах пенсійної справи яких
стверджує позивач, то останньою не
надано, а судом не здобуто доказів того,
що позивач надала такі документи
відповідачу, не встановлено також
фактів їх знищення або підроблення.

Крім того, як вбачається з пояснень
позивача, остання вважає доказом
наявності в матеріалах пенсійної
справи перелічених вище документів
факт зарахування їй стажу 30 років 5
місяців, який визначено на підставі цих
документів розпорядженням Галицького
районного відділу соціального
забезпечення м.Львова, наявним в
матеріалах пенсійної справи за номером
аркуша 30 (Т.1 а.с.152-153).

Проте, як вбачається з даного
розпорядження, на підставі такого
здійснено лише перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з 01.01.1992 року у зв'язку з
набранням чинності Закону України «Про
пенсійне забезпечення» та обчислено
розмір пенсії з врахуванням середнього
заробітку в розмірі 293,69 крб. згідно
довідки про заробітну плату (а.с. 16
пенсійної справи), а не зарахування
загального стажу при призначенні
пенсії, як стверджує позивач. Відтак,
при винесенні зазначеного
розпорядження відповідачем не брались
вихідні дані, які на переконання
позивача могли міститись лише в
втрачених документах, а тому посилання
позивача про те, що дане розпорядження
підтверджує вилучення відповідачем з
матеріалів пенсійної справи ряду
документів є безпідставним.

Згідно з п.3 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р.
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Позивачем не надано суду належних
доказів заподіяння їй діями
відповідача моральної шкоди, а тому
позовна вимога про стягнення з
відповідача моральної шкоди в сумі 20000
грн. не підлягає до задоволення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що позов є безпідставним
та в задоволенні такого слід відмовити.

На підставі Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ст.ст.40, 43
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та керуючись ст.ст. 9, 11, 70,
159-163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Галицькому районі м.Львова про
зобов'язання провести перерахунок
пенсії та відшкодування моральної
шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня її проголошення.

Головуючий
Борачок М.В.