Справа № 823/3564/14
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2014-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 року
справа № 823/3564/14

17 год. 10 хв.
м.
Черкаси

Черкаський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Демченко Н.Ю.,

представника позивача - не прибув,

відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом Звенигородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Черкаській області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Звенигородська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області (далі-позивач) звернулась у
Черкаський окружний адміністративний
суд з адміністративним позовом, в якому
просила стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
(далі-відповідач) на користь бюджету
через позивача податковий борг з
податку на доходи фізичних осіб в сумі
2256грн. 37коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач у добровільному порядку не
сплатив вищевказані узгоджені
зобов'язання.

Позивач просив розгляд справи
проводити без участі його представника
за наявними у справі матеріалами.

Відповідач явку свого представника в
судове засідання не забезпечив,
заперечень на позов не надав, хоча
повідомлений про час та місце судового
розгляду справи в установленому
законом порядку.

Згідно з ч.1 ст.41 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) не здійснювалось
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, у зв'язку з неявкою у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі.

Дослідивши письмові докази в
матеріалах справи, оцінивши
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що відповідач
зареєстрований як фізична
особа-підприємець з 17.12.2003
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Вказана в позовній заяві
заборгованість відповідача з податку
на доходи фізичних осіб виникла у
зв'язку з таким.

З письмових доказів у справі суд
встановив, що відповідач не сплатив
самостійно задекларовані зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб
згідно з декларацією від 04.02.2014 №,
якою самостійно визначив до сплати в
бюджет суму 2256,34грн.

П.54.1. ст.54 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України)
визначено, що сума грошового
зобов'язання та/або пені вважається
узгодженою, у разі якщо платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Грошове
зобов'язання, яке самостійно визначене
платником податків, оскарженню не
підлягає (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

Абз.1 п.57.1 статті 57 розділу II ПК України
встановлено обов'язок платника
податків самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

За змістом підп.14.1.175 п.14.1 статті 14 ПК
України сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання визнається
податковим боргом.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що грошове зобов'язання,
визначене вищевказаною декларацією, є
податковим боргом відповідача.

Відповідно до підп.129.1.1. п.129.1. ст.129 ПК
України після закінчення встановлених
цим Кодексом строків погашення
узгодженого грошового зобов'язання на
суму податкового боргу нараховується
пеня.

Суд встановив, що відповідачу згідно з
підп.129.1.1. п.129.1. ст.129 ПК України на суму
заборгованості з податку на доходи
фізичних осіб нарахована пеня в
розмірі 0,03грн. за період з 20.02.2014 до
24.03.2014, що підтверджується даними
зворотного боку облікової картки
відповідача з відповідного податку.

Отже, заборгованість відповідача з
податку на доходи фізичних осіб станом
на час розгляду справи згідно з
підставами позову становить 2256,37грн.,
що підтверджується даними зворотного
боку облікової картки відповідача.

Відповідно до п.59.1. ст.59 ПК України у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

У зв'язку з несплатою узгодженої суми
грошового зобов'язання позивач прийняв
податкову вимогу форми «Ф» від 03.09.2014
№72-19 на загальну суму 28957грн. 72коп.
Вказана вимога направлена відповідачу
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення, однак в установленому
законом порядку не оскаржена, а грошове
зобов'язання, визначене нею, не
сплачене, що підтверджується даними
зворотного боку облікової картки
відповідача.

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у
разі коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

З даних зворотного боку облікової
картки суд встановив, що податковий
борг відповідача з часу прийняття
податкової вимоги та до часу судового
розгляду справи не переривався, а
недоїмка збільшувалась. Тому погашенню
підлягає вся сума податкового боргу
відповідача, у т.ч. яка виникла після
прийняття податкової вимоги.

П.95.2. ст.95 ПК України встановлено, що
стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позовна вимога про
стягнення з відповідача податкового
боргу з податку на доходи фізичних осіб
в сумі 2256,37грн. є обґрунтованою та
підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги стягнути
податковий борг з відповідача через
орган податкової служби (через
позивача) суд взяв до уваги таке.

Підп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України
встановлено право контролюючого
органу звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини.

На підставі п.87.11 ст.87 ПК України орган
стягнення може звернутися до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. При цьому, за рішенням суду він
стягується державною виконавчою
службою відповідно до закону про
виконавче провадження.

Тому, зазначений позивачем спосіб
виконання рішення не відповідає
вищевказаній нормі ПК України, а отже в
цій частині позов задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст.11, 159-163, 254-256 КАС України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
Звенигородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області - задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Державного
бюджету України податковий борг з
податку на доходи фізичних осіб в сумі
2256грн. 37коп. (дві тисячі двісті
п'ятдесят шість гривень 37коп.)
відповідно до декларації від 04.02.2014
№, у тому числі пеня.

У задоволенні позовної вимоги щодо
стягнення податкового боргу через
Звенигородську об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області відмовити.

2. Постанова набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, яка може бути
подана до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з моменту
проголошення постанови. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

3. Копію постанови направити
сторонам.

Суддя
А.М. Бабич