Справа № 2а-9608/11/1370
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 р.
Справа № 147864/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Клюби В. В., Кухтея Р. В.;

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу колективного виробничого
підприємства "Енергомонтаж" на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 28 жовтня 2011
року в справі за позовом колективного
виробничого підприємства
"Енергомонтаж" до Личаківського
відділу Державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

1 серпня 2011 року Львівським окружним
адміністративним судом зареєстровано
позовну заяву колективного
виробничого підприємства
"Енергомонтаж" до Личаківського
відділу Державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про зобов'язання
Личаківського відділу Державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції повернути
незаконно стягнуті кошти КВП
"Енергомонтаж"; визнання
неправомірними дій державного
виконавця Личаківського відділу
Державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Ховрях Ж. А.

В обґрунтування вимог позовної заяви
зазначено, що позивачем було вжито всіх
заходів для погашення боргу у строк для
добровільного виконання; на його
адресу не надходило жодного
повідомлення про стягнення коштів; з
рахунків позивача знято кошти на
підставі неіснуючої постанови.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 28 жовтня 2011
року в задоволенні позову відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору № 22401316 від 18 березня
2011 року та про відкриття виконавчого
провадження з її виконання не
скасовані, а державний виконавець
Личаківського ВДВС Львівського МУЮ
здійснював виконання постанови про
стягнення виконавчого збору згідно
вимог Закону України «Про виконавче
провадження».

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, позивачем - колективним
виробничим підприємством
"Енергомонтаж", подано апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій
висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказано, що КВП "Енергомонтаж" до
12 листопада 2010 року було здійснено
добровільне виконання виконавчого
документу, ще до відкриття виконавчого
провадження.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явились, про дату,
час і місце апеляційного розгляду
повідомлені належним чином, а тому, суд,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає можливим проведення розгляду
справи за їхньої відсутності в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами та на основі
наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції не
знаходить підстав для задоволення
такої.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною першою статті 69 КАС
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 70 КАС України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Докази, одержані з порушенням закону,
судом при вирішенні справи не беруться
до уваги. Обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Встановлено, що на виконанні у
Личаківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції
перебувала вимога про сплату боргу №
Ю-614У, видана управлінням Пенсійного
фонду України у Личаківському районі м.
Львова про стягнення з КВП
«Енергомонтаж» на користь управління
Пенсійного фонду України у
Личаківському районі м. Львова
заборгованості зі сплати недоїмки з
страхових внесків, штрафів (фінансових
санкцій) та пені на загальнообов'язкове
пенсійне страхування в розмірі 492774,49
грн. (ВП № 22401316).

Постановою від 18 березня 2011 року у
зв'язку з невиконанням у наданий
державним виконавцем строк
виконавчого документа (вимоги про
сплату боргу № Ю-614У) стягнуто з
боржника виконавчий збір у розмірі
49277,45 грн.

16 червня 2011 року відкрито виконавче
провадження ВП № 27139027 з виконання
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору № 22401316 від 18 березня
2011 року.

Державним виконавцем Личаківського
ВДВС Львівського МУЮ на виконання
постанови від 18 березня 2011 року про
стягнення з КВП «Енергомонтаж»
виконавчого збору було винесено
платіжну вимогу № В-4638 від 22 серпня 2011
року, на підставі якої 26 серпня 2011 року
списано кошти в сумі 49332,58 грн.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору підлягають
виконанню державною виконавчою
службою.

Державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. (ст. 25 Закону)

Відповідно до положень частини третьої
та четвертої статті 65 Закону державний
виконавець звертає стягнення на кошти
боржника - юридичної особи, що
перебувають у банках або інших
фінансових установах, у порядку,
встановленому цим законом. Інформацію
про наявні у боржника рахунки і вклади
державний виконавець отримує в
податкових органах, інших органах
державної влади, підприємствах,
установах, організаціях, які
зобов'язані надати йому інформацію у
триденний строк, а також за
повідомленнями стягувача.

Державний виконавець може звернути
стягнення на кошти боржника юридичної
особи, що знаходяться на його рахунках,
а також на рахунках, відкритих
боржником юридичною особою через свої
філії, представництва та інші
відокремлені підрозділи.

Відповідно до пункту 1.39 статті 1 Закону
України «Про платіжні системи та
переказ грошей в Україні»списання
примусове - списання коштів, що
здійснюється стягувачем без згоди
платника на підставі встановлених
законом виконавчих документів у
випадках, передбачених законом.
Стягувач - особа, яка може бути
ініціатором переказу коштів з рахунка
платника на підставі виконавчих
документів, визначених законом (п.1.40
вказаної статті).

Судом встановлено, що постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
№ 22401316 від 18 березня 2011 року та про
відкриття виконавчого провадження з її
виконання скасовані не були, тому
державний виконавець Личаківського
ВДВС Львівського МУЮ здійснював
виконання постанови про стягнення
виконавчого збору згідно вимог Закону
України «Про виконавче провадження».

Відтак суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що в задоволенні
позову про визнання неправомірними дій
державного виконавця Личаківського
ВДВС Львівського МУЮ Ховряк Ж.А.,
зобов'язання відповідача повернути
стягнені кошти КВП «Енергомонтаж» слід
відмовити.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції переконаний, що
судом першої інстанції надано належну
оцінку наявним у справі доказам, а їх
достатня кількість та взаємний зв'язок
у сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для відмови в
задоволенні позову.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції визнає, що судом
першої інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу колективного
виробничого підприємства
"Енергомонтаж" залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного судувід 28
жовтня 2011 року в справі № 2а-9608/11/1370 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
С. П.
Нос

Судді:
В. В.
Клюба

Р. В.
Кухтей