Справа № 2а/259/11/13
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року м. Київ
К/800/37034/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Головуючого судді: Мороза В.Ф.

Суддів: Логвиненка А.О.

Донця О.Є

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 червня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Куйбишевської районної у м.
Донецьку ради, Управління Держкомзему
у м.Донецьку Донецької області, третя
особа - ОСОБА_3 про визнання
протиправними дій та нечинним акту,

встановила:

Позивач звернувся з позовом визнання
нечинним акту комісії виконавчого
комітету Куйбишевської районної у
місті Донецьку ради щодо обстеження
меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 від
16.03.2011 року та неправомірними дій щодо
складання цього акту. У зв'язку з
неправомірним, на думку позивача,
складанням такого акту, вважав, що є
підстави для визнання нечинним
присвоєння кадастрового номеру
земельній ділянці та встановлення її
меж в натурі. В обґрунтування позову
послався на незаконність складеного
акту обстеження земельної ділянки.

Постановою Куйбишевського районного
суду м. Донецька від 28 лютого 2013 року
позов було задоволено. Визнано
протиправними дії Куйбишевської
районної у м. Донецьку ради з приводу
оформлення акту від 16.03.2011 року. Визнано
нечинним акт комісії виконавчого
комітету Куйбишевської районної у м.
Донецьку ради від 16.03.2011 року щодо
обстеження меж земельної ділянки по
АДРЕСА_1. Визнано нечинним присвоєння
кадастрового номеру :00:037:0398 та
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості ) для будівництва
та обслуговування жилого будинку по
вул. Д. Козака, 119 у м. Донецьку.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 червня 2013
року рішення суду першої інстанції
скасовано та прийнято нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

До Вищого адміністративного суду
надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 в
якій посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить оскаржуване рішення скасувати,
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

16 березня 2011 року комісією виконавчого
комітету Куйбишевської районної у м.
Донецьку ради було проведено
обстеження земельної ділянки по вул. Д.
Козака, 119 та складено акт. Відповідно
до цього акту, комісією внаслідок
проведеного обстеження було з'ясовано,
що ОСОБА_2 невмотивовано відмовляється
від погодження меж суміжної земельної
ділянки, що робить неможливим
оформлення право встановлювальних
документів на земельну ділянку. У
зв'язку з цим зроблено висновок про
можливість оформлення документів на
земельну ділянку по АДРЕСА_1 без
погодження меж з власником суміжного
домоволодіння по АДРЕСА_2.

Відповідно до статті 73 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
акти ради, сільського, селищного,
міського голови, голови районної в
місті ради, виконавчого комітету
сільської, селищної, міської, районної
у місті (у разі її створення) ради,
прийняті в межах наданих їм
повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

При цьому вирішуючи питання місцевого
значення, органи місцевого
самоврядування, можуть приймати
нормативні та ненормативні акти.
Ненормативними (актами індивідуальної
дії) є акти, які передбачають конкретні
приписи, звернені до окремого суб'єкта
чи юридичної особи, породжують права і
обов'язки тільки у того суб'єкта (чи
визначеного ними певного кола
суб'єктів), якому вони адресовані.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Акт комісії щодо обстеження земельної
ділянки не є рішенням суб'єкта владних
повноважень у розумінні статті 17 КАС
України, оскільки стосується
встановлення та підтвердження певних
фактичних обставин, однак не породжує
будь-яких прав та обов'язків для
суб'єктів відносин, не містить
обов'язкових до виконання приписів та
має виключно характер рекомендацій,
обумовлених зазначеними у ньому
обставинами.

За змістом п. 14-3 Тимчасового порядку
присвоєння кадастрового номера
земельній ділянці, затв. постановою
Кабінету Міністрів України від 18
серпня 2010 р. № 749 кадастровий номер
присвоюється земельній ділянці після
погодження документації із
землеустрою та прийняття рішення про
надання земельної ділянки у власність
(користування) під час здійснення
державної реєстрації земельної
ділянки в Поземельній книзі в
установленому порядку. Датою
присвоєння кадастрового номера є дата
відкриття Поземельної книги.

Таким чином присвоєння кадастрового
номеру земельній ділянці, як і
встановлення її меж в натурі не
обумовлюється складанням акту
обстеження земельної ділянки та його
оскарженням. За змістом статті 116 ЗК
України підставою для набуття
земельної ділянки у власність
(користування) є рішення органу
виконавчої влади або місцевого
самоврядування, прийняте у межах
повноважень, визначених цим Кодексом.

Отже висновок суду апеляційної
інстанції про відмову у позові є
правомірним, тоді як доводи касаційної
скарги не дають підстав вважати що
судом апеляційної інстанції було
допущено порушення норм матеріального
чи процесуального права, які можуть
мати наслідком скасування судового
рішення.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без змін, якщо визнає,
що суд не допустив порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтею 222, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 19 червня 2013 року - без змін.

Рішення набирає законної сили через 5
днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав передбачених ст.ст.
237-239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець