Справа № 2а-0870/3523/11 (9101/3608/12)
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/66614/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Голубєвої Г.К.

Карася О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Руденко А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової служби
України у Запорізькій області

на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 04 жовтня 2012 року

у справі № 2а-0870/3523/11

за позовом Заступника прокурора
Запорізької області в інтересах
держави в особі Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової служби України у
Запорізькій області

до Дочірнього підприємства «Імідж
Холдинг» Акціонерної компанії «Імідж
Холдинг АпС»,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, - Головне
управління Державного казначейства
України у Запорізькій області,

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 31 жовтня
2011 року адміністративний позов
Заступника прокурора Запорізької
області в інтересах держави в особі
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової служби
України у Запорізькій області (далі -
Заступник прокурора Запорізької
області в інтересах держави в особі РУ
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПС України у
Запорізькій області; позивач) до
Дочірнього підприємства «Імідж
Холдинг» Акціонерної компанії «Імідж
Холдинг АпС» (далі - ДП «Імідж Холдинг»
АК «Імідж Холдинг АпС»; відповідач)
задоволено. Стягнуто з ДП «Імідж
Холдинг» АК «Імідж Холдинг АпС» кошти в
розмірі 2 279 695,30 грн.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано порушенням відповідачем
частини 8 статті 22 Закону України від 03
липня 1996 року № 270/96-ВР «Про рекламу»
(далі - Закон № 270/96-ВР) з огляду на
невідрахування на рахунок Головного
управління Державного казначейства
України у Запорізькій області 5
відсотків від суми коштів, витрачених
на розповсюдження реклами алкогольних
напоїв у межах України.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, ДП «Імідж Холдинг»
АК «Імідж Холдинг АпС»
оскаржило її в апеляційному порядку.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 04 жовтня 2012 року
апеляційну скаргу задоволено.
Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2011
року скасовано. В задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням у справі, РУ Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів ДПС України у Запорізькій
області оскаржило його в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України.

В поданій касаційній скарзі, з
посиланням на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права ставиться питання
про скасування постанови
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 04 жовтня 2012
року та залишення в силі постанови
Запорізького окружного
адміністративного суду від
31 жовтня 2011 року.

В запереченні на касаційну скаргу
відповідач просить залишити її без
задоволення, а рішення суду
апеляційної інстанції - без змін.

Крім того, у зв'язку з реорганізацією РУ
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПС України у
Запорізькій області заявлено
клопотання про заміну позивача у
справі - РУ Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
ДПС України у Запорізькій області на
Головне управління Міндоходів у
Запорізькій області, а Головним
управлінням Державного казначейства
України у Запорізькій області заявлено
клопотання про заміну третьої особи у
справі - Головного управління
Державного казначейства України у
Запорізькій області на Головне
управління Державної казначейської
служби України у Запорізькій області.

Згідно із статтею 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
зазначені клопотання підлягають
задоволенню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з таких
підстав.

Відповідно до частини 8 статті 22 Закону
№ 270/96-ВР рекламодавці алкогольних
напоїв та тютюнових виробів
зобов'язані у порядку, передбаченому
законами України, спрямовувати на
виробництво та розповсюдження
соціальної реклами щодо шкоди
тютюнопаління та зловживання
алкоголем не менше 5 відсотків коштів,
витрачених ними на розповсюдження
реклами тютюнових виробів та
алкогольних напоїв у межах України.
Розпорядники цих коштів щоквартально
оприлюднюють звіт щодо їх
використання.

Пунктом 3 Розділу V «Прикінцеві
положення» Закону № 270/96-ВР
законодавець зобов'язав Кабінет
Міністрів України подати на розгляд
Верховної Ради України пропозиції щодо
внесення змін до законів України, які
випливають із цього Закону, а пунктом 4
Постанови Верховної Ради України від 03
липня 1996 року № 271/96-ВР «Про порядок
введення в дію Закону України «Про
рекламу» Комісії Верховної Ради
України з питань фінансів і
банківської діяльності доручалось
проаналізувати пропозиції про
додаткове оподаткування в галузі
реклами і зробити висновки щодо
можливості внесення відповідних змін і
доповнень до Закону України від 25
червня 1991 року № 1251-XII «Про систему
оподаткування» (в редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин; далі -
Закон № 1251-XII).

На момент виникнення спірних
правовідносин зміни до відповідних
законів, зокрема, Закону № 1251-XII не
вносились.

В зв'язку з цим, статті 13 - 15 Закону №
1251-XII, що встановлюють види податків і
зборів (обов'язкових платежів), які
справляються на території України, не
містять у своєму переліку спірного
платежу (не менше 5 відсотків коштів,
витрачених на розповсюдження реклами
тютюнових виробів та алкогольних
напоїв у межах України).

В свою чергу, частина 2 статті 16 Закону
№ 1251-XII закріплює правило, за яким
державні та інші цільові фонди, які не
передбачені цим Законом, мають своїм
джерелом виключно прибуток
підприємств, який залишається після
сплати всіх податків і зборів
(обов'язкових платежів), передбачених
статтями 14 і 15 цього Закону.
Відрахування до цих фондів
здійснюється на добровільних засадах.

Сукупність податків і зборів
(обов'язкових платежів) до бюджетів та
до державних цільових фондів, що
справляються у встановленому законами
України порядку, становить систему
оподаткування, яка базується на
принципах оподаткування, закріплених у
статті 3 Закону № 1251-XII.

Норми саме цього Закону є спеціальними
стосовно визначення обов'язковості
платежів до бюджету України, державних
та інших цільових фондів, встановлених
різними нормативно-правовими актами.
Саме вони обґрунтовано, як такі, що
кореспондують принципам податкового
права, яким має бути підпорядковане все
податкове регулювання, застосовані
судом апеляційної інстанції у справі,
що розглядається.

Крім того, норми Закону № 1251-XII, які
дотичні до регулювання спірних
відносин, були прийняті пізніше.

А відтак, враховуючи те, що ні в Законі
№ 1251-XII, ні в інших законах України у
сфері оподаткування не було закріплено
порядок обчислення та сплати
відрахувань від суми коштів,
витрачених на рекламу тютюнових
виробів та/або алкогольних напоїв у
межах України, через що такі
відрахування не мають статусу
обов'язкового платежу на рівні сплати
податків, підстави для задоволення
адміністративного позову в наведеній
ситуації відсутні.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 04 жовтня 2012
року такою, що прийнята з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, а тому суд
касаційної інстанції не знаходить
підстав, які могли б призвести до її
зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Замінити в даній справі позивача -
Регіональне управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової служби
України у Запорізькій області його
правонаступником - Головним
управлінням Міндоходів у Запорізькій
області.

Замінити в даній справі третю особу -
Головне управління Державного
казначейства України у Запорізькій
області його правонаступником -
Головним управлінням Державної
казначейської служби України у
Запорізькій області.

Касаційну скаргу Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області
залишити без задоволення, а постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 04 жовтня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, встановленими главою 3 розділу
IV Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Голубєва Г.К.

Карась О.В.