Справа № 760/19953/14-а
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

10 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді
Петрика І.Й

суддів:
Борисюк Л.П., Собківа Я.М.,

При секретарі:
Валяєвій Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
Управління праці та соціального
захисту населення Солом'янської
районної у м. Києві державної
адміністрації та Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат на постанову
Солом'янського районного суду м. Києва
від 15 жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Солом'янської
районної у м. Києві державної
адміністрації та Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести нарахування та виплату
недоотриманих сум щорічної допомоги на
оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Солом'янської
районної у м. Києві державної
адміністрації та Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат та просив визнати
дії відповідача неправомірними та
зобов'язати провести нарахування та
виплату недоотриманих сум щорічної
допомоги на оздоровлення, відповідно
до ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2013 рік.

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року позов
задоволено.

На вказану постанову відповідачі
подали апеляційні скарги, в яких
просять її скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 1)
та інвалідом ІІ групи та має право на
отримання щорічної допомоги на
оздоровлення згідно ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в розмірі 5-ти мінімальних заробітних
плат.

Проте, щорічна допомогу на
оздоровлення позивачу виплачувалась
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України N 562 від 12.07.2005 року
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Згідно з частиною першою статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Так, пунктом 4 «;Прикінцевих положень»
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» встановлено, що у 2013
році норми і положення ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік, отже, вказаним пунктом цього
Закону КМУ надано право встановлювати
розміри соціальних виплат, які
відповідно до законодавства
визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати, в
абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними
бюджетними програмами.

Кабінетом Міністрів України станом на
24.07.2013 року (дата виплати позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення за
2013 рік) таке право використано не було,
оскільки відповідного
нормативно-правового акта КМУ на
виконання вимог пункту 4 «;Прикінцевих
положень» Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
щодо встановлення розмірів щорічної
допомоги на оздоровлення прийнято не
було, тому до прийняття вищезгаданого
нормативно-правового акта КМУ при
визначенні розміру виплат щорічної
допомоги на оздоровлення за 2013 рік
застосуванню підлягають безпосередньо
положення ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року №3-рп2012 дано тлумачення,
що нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України під час
вирішення-справ про соціальний захист
підлягають застосуванню тоді, коли
вони видані у межах його компетенції на
основі і на виконання Бюджетного
кодексу України, закону про Державний
бюджет України на відповідний рік та
інших законів України.

Ураховуючи особливість дії в часі
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік, нормативно-правовий
акт Кабінету Міністрів України,
виданий на його виконання, також діє у
межах бюджетного року.

Отже, постанова КМУ №562 від 12 липня 2005
року «Про щорічну допомогу на
здоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» була видана на виконання
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2005 рік» і була розрахована
на бюджетний період 2005 року, а тому
вказані норми даної постанови не
підлягають застосуванню при
визначенні розміру виплат щорічної
допомоги на здоровлення у бюджетному
періоді 2013 року.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України, тобто, відповідачем
неправомірно, зокрема, у порушення ст. 19
Конституції України, занижений розмір
соціального забезпечення, обов'язок
виплати якого покладено на
відповідача, у зв'язку з чим дії
відповідача є такими, що порушують
права позивача на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення за 2013 рік
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Отже, дії відповідача щодо не виплати у
повному розмірі щорічної допомоги на
оздоровлення, відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України N 562 від
12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є неправомірними.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Управління праці та
соціального захисту населення
Солом'янської районної у м. Києві
державної адміністрації та Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат на
постанову Солом'янського районного
суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року
залишити без задоволення.

Постанову Солом'янського районного
суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя суддя
суддя І.Й. Петрик Л.П.
Борисюк Я.М. Собків

.

Головуючий суддя
Петрик І.Й.

Судді:
Борисюк Л.П.

Собків Я.М.