Справа № 825/2985/14
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/2985/14
інстанції: Кашпур О.В.
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Костюк Л.О.,

за участю секретаря
Погребняк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві апеляційну скаргу
Чернігівської об"єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Чернігівській
області на постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 17
жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2 до
Чернігівської об"єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Чернігівській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень, вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до
Чернігівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Чернігівської об"єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Чернігівській
області (далі - Відповідач) про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 06.05.2014
року, податкової вимоги про сплату
боргу (недоїмки) №Ф-53 від 17.07.2014 року,
податкових повідомлень-рішень №
від 06.05.2014 року та № від 06.05.2014
року.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17 жовтня 2014
року адміністративний позов
задоволено частково, скасовано
податкове повідомлення-рішення №
від 06.05.2014 року та вимогу про сплату
боргу (недоїмки) №Ф-53 від 17.07.2014 року. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, Відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить його в частині
задоволення позовних вимог скасувати
та прийняти в цій частині нове, яким в
задоволенні адміністративного позову
відмовити повністю.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника Відповідача та
заперечення представника Позивача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, частково
задовольняючи заявлені позовні вимоги,
мотивував своє рішення тим, що
Позивачем обґрунтовано сформовано
показник чистого річного доходу з
врахуванням витрат за 2011-2013 роки та
здійснення витрат на придбання
будівельних матеріалів, які в
подальшому були використані для
виконання будівельних робіт на користь
третіх осіб.

Оскільки, за твердженням суду першої
інстанції, Позивачем вимоги
Податкового кодексу України щодо
заниження чистого річного доходу за
результатами господарської діяльності
за період з 2011 по 2013 роки не
порушувалися, суд дійшов висновку про
відсутність факту заниження Позивачем
бази обрахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Проте, колегія суддів не погоджується
із такими висновками суду першої
інстанції та вважає їх помилковими з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
Відповідачем проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку з
питань дотримання Позивачем вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 року по
31.12.2013 року, за результатами якої
складено акт від 11.04.2014 року
№102/17-НОМЕР_1.

В ході перевірки контролюючим органом
виявлено, зокрема, порушення Позивачем
вимог п.44.6 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового
кодексу України (далі - Кодекс), а саме:
не в повному обсязі надано документи
для проведення перевірки; п.п.164.1.3 п.164.1
ст.164, п.167.1 ст.167, п.177.2 ст.177 Кодексу, в
результаті чого Позивачем занижено
чистий дохід за перевіряємий період на

1 044 457,74 грн, в т.ч. за 2011 рік на 414 339,60 грн,
за 2012 рік - на 302 396,91 грн, за 2013 рік на 327
721,23 грн.

06.05.2014 року контролюючим органом
відносно позивача винесено податкове
повідомлення-рішення №, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку з доходів фізичних осіб на 214
715,64 грн, в т.ч. за основним платежем - 171
772,51 грн та за штрафними (фінансовими)
санкціями - 42 943,13 грн.

Також відповідачем на адресу Позивача
направлено податку вимогу №Ф-53 від
17.07.2014 року про сплату суми боргу
(недоїмки) зі сплати єдиного внеску,
штрафів та пені, що станом на 30.06.2014 року
складає 197 529,32 грн.

За наслідками адміністративного
оскарження податкового рішення
Головним управлінням Міндоходів в
Чернігівській області прийнято
рішення №669/д/25-01-10-05-15 від 04.08.2014 року,
яким податкове повідомлення-рішення
залишено без змін.

Згідно витягу з Єдиного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Позивач є Фізичною
особою-підприємцем. Видами діяльності
останнього є: будівництво будівель,
електромонтажні роботи та інші роботи
з завершення будівництва.

В період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року
Позивач працював на загальній системі
оподаткування.

Згідно п.п.164.1.3 п.164.1 ст.164 Кодексу
загальний річний оподатковуваний
дохід дорівнює сумі загальних місячних
оподатковуваних доходів, іноземних
доходів, отриманих протягом такого
звітного податкового року, доходів,
отриманих фізичною особою -
підприємцем від провадження
господарської діяльності згідно із
статтею 177 цього Кодексу та доходів,
отриманих фізичною особою, яка
провадить незалежну професійну
діяльність згідно із статтею 178 цього
Кодексу.

Відповідно п.167.1 ст.167 Кодексу ставка
податку становить 15 відсотків бази
оподаткування щодо доходів,
нарахованих (виплачених, наданих) (крім
випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5
цієї статті), у тому числі, але не
виключно у формі заробітної плати,
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат або інших виплат
і винагород, які нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику у
зв'язку з трудовими відносинами та за
цивільно-правовими договорами; виграшу
в державну та недержавну грошову
лотерею, виграш гравця (учасника),
отриманий від організатора азартної
гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена
з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164
цього розділу щодо доходів, зазначених
в абзаці першому цього пункту, в
календарному місяці перевищує
десятикратний розмір мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня звітного податкового року, до
суми такого перевищення
застосовується ставка 17 відсотків.

За правилами положень ст.177 Кодексу
доходи фізичних осіб - підприємців,
отримані протягом календарного року
від провадження господарської
діяльності, оподатковуються за
ставками, визначеними в пункті 167.1
статті 167 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та негрошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
підприємця.

До переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III цього Кодексу.

Фізичні особи - підприємці зобов'язані
вести Книгу обліку доходів і витрат та
мати підтверджуючі документи щодо
походження товару.

Приписами п.п.138.2, 138.4 ст.138 Кодексу
визначено, що витрати, які враховуються
для визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Витрати, що формують собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, крім нерозподільних
постійних загальновиробничих витрат,
які включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

На підтвердження понесених витрат за
2011 - 2013 роки Позивачем надані касові
чеки на придбання будівельних
матеріалів.

Проте, згідно зазначених чеків
неможливо пов»язати витрати з
отриманим доходом.

Позивачем у встановленому законом
порядку не велась Книга обліку доходів
та витрат; відсутні акти на списання
будівельних матеріалів та не надано
будь-яких інших документів у
підтвердження використання придбаних
будівельних матеріалів для проведення
ремонтних чи будівельних робіт та
використання їх у власній
господарській діяльності.

З огляду на вказане, колегія суддів
дійшла висновку про завищення
Позивачем валових витрат, пов»язаних з
господарською діяльністю на загальну
суму 605 112,73 грн, в т.ч. за 2012 рік - на 278 812,73
грн та за 2013 рік - на 326 300,00 грн.

Відповідно п.2 ст.7 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» єдиний внесок
нараховується для платників,
зазначених у пункті 4 (крім фізичних
осіб - підприємців, які обрали спрощену
систему оподаткування) та 5 частини
першої статті 4 цього Закону, - на суму
доходу (прибутку), отриманого від їх
діяльності, що підлягає обкладенню
податком на доходи фізичних осіб, та на
суму доходу, що розподіляється між
членами сім'ї фізичних осіб -
підприємців, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності. При цьому сума єдиного
внеску не може бути меншою за розмір
мінімального страхового внеску за
кожну особу за місяць, у якому отримано
дохід (прибуток).

З огляду на встановлення порушення
Позивачем вимог Кодексу щодо заниження
чистого річного доходу за результатами
господарської діяльності за період з
2011 року по 2013 рік та правомірності
податкового повідомлення-рішення від
06.05.2014 року №, також не підлягають
задоволенню позовні вимоги про
скасування вимоги №Ф-53 від 17.07.2014 року.

Згідно зі ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду, суд
апеляційної інстанції має право,
зокрема, скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

За ч.1 ст.202 КАС України підставами для
скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення є неповне з»ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
та порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови було неповно
з`ясовано обставини справи та порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити, постанову
суду першої інстанції в частині
задоволення позовних вимог скасувати
та ухвалити в цій частині нову про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.99, 100, 155, 157, 198, 202, 205, 207, 211,
212, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернігівської
об"єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Чернігівській області
задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17 жовтня 2014
року в частині задоволення позовних
вимог скасувати та прийняти в цій
частині нову постанову наступного
змісту.

Суб'єкту підприємницької діяльності
ОСОБА_2 в задоволенні
адміністративного позову до
Чернігівської об"єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Чернігівській
області про визнання протиправними та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 06.05.2014
року та вимоги Ф-53 від 17.07.2014 року
відмовити.

В решті постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Костюк Л.О.

Постанова складена в повному обсязі 15
грудня 2014 року.

Головуючий суддя

Твердохліб В.А.

Судді:

Троян Н.М.

Костюк Л.О.