Справа № 826/17623/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 грудня 2014 року № 826/17623/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Келеберди В.І.,
суддів Данилишин В.М. Качура І.А.
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техно Серт Україна"
до Міністерства економічного
розвитку і торгівлі провизнання
протиправним рішення, зобо'язання
вчинити дії О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Техно Серт Україна»
звернулось до суду з позовом до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України про визнання
протиправним та скасування рішення від
28.10.2014 №3431-09/37589-07, зобов'язання
призначити/уповноважити ТОВ «Техно
Серт Україна» органом із сертифікації
продукції в державній системі
сертифікації та органом із
сертифікації систем управління в
державній системі сертифікації.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що висновки про порушення
позивачем принципу незалежності від
виробника, постачальника чи споживача,
відповідно до п. 4.1 п. 4.4 ДСТУ 3411:2004
«Система УкрСЕПРО. Вимоги до органів
сертифікації продукції та порядок їх
призначення і надання повноважень на
діяльність у системі», п. 4.1, п. 4.3 ДСТУ
3420:96 «Система УкрСЕПРО. Вимоги до
органів з сертифікації систем якості
та порядок їх акредитації»
спростовується висновками експертизи
від 17.09.2014 №1-3/03-07-5634, №1-3/03-07-5635 від 17.09.2014
проведеної ДП «Український
науково-дослідний і навчальний центр
проблем стандартизації, сертифікації
якості». Крім того, позивач вказує, що
чинним законодавством не передбачено
створення Комісії з питань розгляду
пропозицій щодо
призначення/уповноваження органів із
сертифікації продукції, персоналу,
послуг, органів із сертифікації систем
управління в державній системі
сертифікації».

Відповідач - Міністерство економічного
розвитку і торгівлі України -
заперечував проти задоволення
позовних вимог з підстав викладених у
письмових запереченнях, які долучено
до матеріалів справи.

В судовому засіданні за згодою сторін
відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
ухвалено про вирішення справи в
порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

19.08.2014 ТОВ «Техно Серт Україна» було
надіслано до Департаменту технічного
регулювання Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України заявку на
призначення (уповноваження) органу
сертифікації продукції та послуг та
заявку на призначення з сертифікації
систем управління в державній системі
сертифікації УкрСЕПРО.

Листом від 28.10.2014 відповідачем
повернуто вказані вище заявки та
комплекти документів для усунення
встановлених невідповідностей.

Зі змісту листа від 28.10.2014 вбачається,
що у розділі 2 статуту зазначено, що
предметом діяльності позивача є, в тому
числі, розроблення, виробництво,
торгівля (розповсюдження) поставлення
на виробництво різноманітної
продукції та надання широкої сфери
послуг, що суперечить вимогам п. 4.1 п. 4.4
ДСТУ 3411:2004 «Система УкрСЕПРО. Вимоги до
органів сертифікації продукції та
порядок їх призначення і надання
повноважень на діяльність у системі»,
п. 4.1, п. 4.3 ДСТУ 3420:96 «Система УкрСЕПРО.
Вимоги до органів з сертифікації
систем якості та порядок їх
акредитації».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України визначено, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до абзацу п'ятого пункту 2
Указу Президента України № 634/2011 від
31.05.2011 «Про Міністерство економічного
розвитку і торгівлі України»
Міністерство економічного розвитку
і торгівлі України є
правонаступником Державної служби
технічного регулювання України в
частині формування та реалізації
державної політики у сфері технічного
регулювання (стандартизації,
метрології, сертифікації, оцінки
(підтвердження) відповідності,
управління якістю).

Згідно абзацу дев'ятого пункту 3
Положення про Міністерство
економічного розвитку і торгівлі
України затвердженого Указом
Президента України № 634/2011 від 31.05.2011
«Про Міністерство економічного
розвитку і торгівлі України» (далі -
Положення про Мінекономрозвитку)
основним завданням Мінекономрозвитку,
зокрема, є формування та забезпечення
реалізації державної політики у сфері
технічного регулювання
(стандартизації, метрології,
сертифікації, оцінки (підтвердження)
відповідності, акредитації органів з
оцінки відповідності, управління
якістю).

Мінекономрозвитку відповідно до
покладених на нього завдань забезпечує
формування та реалізацію державної
політики у сфері технічного
регулювання (стандартизації,
метрології, сертифікації, оцінки
(підтвердження) відповідності,
акредитації органів з оцінки
відповідності, управління якістю),
зокрема, призначає органи із
сертифікації (абзаци перший та сорок
четвертий підпункту десятого пункту 4
Положення про Мінекономрозвитку).

Наказом Мінекономрозвитку від 15.04.2014 №
432 «Про затвердження інформаційної та
технологічної карток адміністративних
послуг із призначення/уповноваження
органу із сертифікації в державній
системі сертифікації» визначено,
зокрема, порядок
призначення/уповноваження органу із
сертифікації в державній системі
сертифікації.

Процедура призначення/уповноваження
органів із сертифікації продукції в
державній системі сертифікації
здійснюється відповідно до вимог ДСТУ
3411:2004 «Система сертифікації УкрСЕПРО.
Вимоги до органів з сертифікації
продукції та порядок їх призначення і
надання повноважень на діяльність у
системі» (далі - ДСТУ 3411).

Процедура призначення органів із
сертифікації систем управління в
державній системі сертифікації
здійснюється відповідно до вимог ДСТУ
3420-96 «Система сертифікації УкрСЕПРО.
Вимоги до органів, що здійснюють
сертифікацію систем управління» (далі
ДСТУ 3420).

Пунктом 6 «Технологічної картки
адміністративної послуги із
призначення/уповноваження органу із
сертифікації в державній системі
сертифікації» затвердженої Наказом
Мінекономрозвитку від 15.04.2014 № 432 та
пунктом 8.4.3. ДСТУ 3411 передбачено
визначення компетентної організації
та направлення їй комплекту наданої
документації для проведення
експертизи на відповідність вимогам
ДСТУ 3411:2004.

Судом встановлено, що для проведення
експертизи на відповідність вимогам
ДСТУ 3411:2004 було визначено експертну
організацію Державне підприємство
«Український науково-дослідний і
навчальний центр проблем
стандартизації, сертифікації та
якості» (надалі - ДП «УкрНДНЦ»).

Згідно пункту 8.4.5 ДСТУ 3411:2004 за
результатами експертизи Управління
готує, зокрема, висновок про можливість
призначення (уповноваження) та проект
Свідоцтва про призначення
(уповноваження) органу сертифікації
або висновок про відмову у призначенні
(уповноважені).

Відповідно до пункту 8.4.4 ДСТУ 3411
визначена організація повинна
провести експертизу у термін не більше
ніж 60 днів та надати Мінекономрозвитку
експертний висновок щодо
відповідності заявника вимогам цього
стандарту з рекомендацією щодо
доцільності його призначення
(уповноваження) з урахуванням наявної
чисельності чинних в Системі органів
сертифікації, їх можливості
задовольнити потреби промисловості та
забезпечити захист вітчизняних
споживачів, а також про необхідність
проведення інспекційного перевіряння.

З системного аналізу викладеного
вбачається, що експертний висновок
щодо доцільності призначення
(уповноваження) органом із
сертифікації продукції та органом із
сертифікації систем управління в
державній системі сертифікації носить
рекомендаційний характер.

З матеріалів справи вбачається, що ДП
«УкрНДНЦ» надано експертні висновки
про відповідність документів ТОВ
«Техно Серт Україна» вимогам ДСТУ, та
про можливість
уповноваження/призначення органом в
державній системі сертифікації і по
сертифікації продукції і по
сертифікації систем Управління (листи
№ 1-3/03-07-5634 та № 1-3/03-07-5635 від 17.09.2014).

Проте, враховуючи, що вказані висновки
ДП «УкрНДНЦ» мають рекомендаційний
характер, отже при прийняті
Мінекономрозвитку рішення щодо
призначення підприємства органом із
сертифікації, врахування експертного
висновку є не обов'язковим.

Відповідно до підпункту два пункту 5
Положення про Мінекономрозвитку, для
виконання покладених на нього завдань,
Мінекономрозвитку України має право в
установленому порядку скликати наради,
утворювати комісії та робочі групи.

Наказом від 21.07.2014 № 833 «Про утворення
комісії з питань розгляду пропозицій
щодо призначення (уповноваження)
органів із сертифікації продукції,
персоналу та послуг, органів із
сертифікації системи управління в
державній системі сертифікації та
органів з оцінки відповідності
продукції, процесів і послуг вимогам
технічних регламентів» (надалі - Наказ
№ 833), утворено комісію з питань
розгляду пропозицій щодо призначення
(уповноваження) органів із
сертифікації продукції, персоналу та
послуг, органів із сертифікації
системи управління в державній системі
сертифікації та органів з оцінки
відповідності продукції, процесів і
послуг вимогам технічних регламентів
(надалі - Комісія).

Відповідно до пункту 1 Наказу № 833,
Комісія є постійно діючим
консультативно-дорадчим органом
Мінекономрозвитку.

Основним завданням Комісії, відповідно
до абзацу другого пункту З Положення
про Комісію, зокрема, є надання
рекомендацій та пропозицій щодо
призначення (уповноваження) органів із
сертифікації продукції, персоналу та
послуг, органів із сертифікації
системи управління в державній системі
сертифікації (далі - ОС) та органів з
оцінки відповідності продукції,
процесів і послуг вимогам технічних
регламентів (далі - ООВ).

Відповідно до абзацу одинадцятого
пункту 4 Положення про Комісію за
результатами розгляду висновків
експертних організацій, пропозицій
центральних органів виконавчої влади у
визначених сферах технічного
регулювання, результатів
інспекційного перевіряння (нагляду,
контролю) за діяльністю ОС, моніторингу
діяльності ООВ та інших наданих
матеріалів комісія готує рекомендації
щодо можливості або неможливості
призначення (уповноваження) ОС та ООВ.

З огляду на викладене, твердження
позивача, що створення комісії не
передбачено чинним законодавством є
безпідставним.

З матеріалів справи вбачається, що
30.09.2014 на засіданні Комісії, відбулось
обговорення, зокрема, питання щодо
можливості або неможливості
призначення та уповноваження ТОВ
«ТЕХНО СЕРТ УКРАЇНА» органом із
сертифікації продукції (систем
управління) в державній системі
сертифікації з урахуванням виявлених
невідповідностей під час експертизи
пакету документів заявників та
встановлено, що у розділі 2 Статуту ТОВ
«ТЕХНО СЕРТ УКРАЇНА»( в редакції від
19.03.2013) зазначено, що предметом
діяльності підприємства є розроблення,
виробництво, торгівля (розповсюдження),
поставлення на виробництво
різноманітної продукції та надання
широкої сфери послуг.

До матеріалів справи долучено копію
статуту Статуту ТОВ «ТЕХНО СЕРТ
УКРАЇНА» ( в редакції від 19.03.2013), у
розділі 2 якого зазначено, що предметом
діяльності підприємства є розроблення,
виробництво, торгівля (розповсюдження),
поставлення на виробництво
різноманітної продукції та надання
широкої сфери послуг.

Відповідно до пункту 4.1 ДСТУ 3411
призначеним/уповноваженим органом із
сертифікації може бути організація -
резидент України, що відповідає
вимогам ДСТУ, має статус юридичної
особи та може бути визнана «третьою
стороною».

Згідно з пунктом 4.4 ДСТУ 3411 орган із
сертифікації може бути призначений за
умови, якщо він є незалежний від
виробника, розробника, постачальника,
споживача.

Органом із сертифікації систем
управління, відповідно до пункту 4.1
ДСТУ 3420, може бути призначено
організацію - резидента України, що має
статус юридичної особи та може бути
визнана третьою стороною.

Згідно з пунктом 4.3 ДСТУ 3420 орган із
сертифікації систем управління може
бути призначений за умови, якщо він є
незалежним від розробника, виробника,
постачальника, споживача.

Отже, здійснення ТОВ «ТЕХНО СЕРТ
УКРАЇНА» вищезазначених видів
діяльності не може бути сумісною із
проведенням робіт з оцінки
відповідності продукції та робіт з
сертифікації систем управління.

З огляду на викладене, висновок
відповідача про невідповідність
діяльності позивача вимогам пунктів 4.1
та 4.4 ДСТУ 3411 та пунктів 4.1 та 4.3 ДСТУ 3420
на думку суду є обґрунтованим.

Щодо посилання позивача на статут в
редакції від 29.09.2014 в якому в розділі 2
не зазначено, що предметом діяльності
підприємства є розроблення,
виробництво, торгівля (розповсюдження),
поставлення на виробництво
різноманітної продукції та надання
широкої сфери послуг, суд зазначає, що
вказана редакція статут зареєстрована
після прийняття оскарженого рішення, а
відтак не може бути доказом
відповідності діяльності позивача
вимогам пунктів 4.1 та 4.4 ДСТУ 3411 та
пунктів 4.1 та 4.3 ДСТУ 3420.

На думку суду позивач зареєструвавши
29.09.2014 статут у новій редакції фактично
усунув недоліки зазначені в
оскаржуваному рішенні.

Відповідно до Протоколу засідання
Комісії № 3 від 30.09.2014 за результатами
обговорення питання щодо призначення
(уповноваження) органів із
сертифікації продукції, персоналу та
послуг, органів із сертифікації систем
управління в державній системі
сертифікації та органів з оцінки
відповідності продукції, процесів і
послуг вимогам технічних регламентів
Комісією було рекомендовано відмовити
ТОВ «ТЕХНО СЕРТ УКРАЇНА» призначенні
(уповноважені) їх органами із
сертифікації продукції та органами із
сертифікації систем управління в
державній системі сертифікації.

З огляду на викладене, відповідачем
прийнято рішення про повернення заявок
позивача з доданими комплектами
документів для усунення встановлених
невідповідностей.

З системного аналізу викладеного
вбачається, що оскаржуване рішення
Мінекономрозвитку, яким відмовлено у
призначені ТОВ «ТЕХНО СЕРТ УКРАЇНА»
органом із сертифікації продукції та
органом із сертифікації систем
управління в державній системі
сертифікації, є законним,
обґрунтованим та таким, що прийняте в
межах повноважень визначених
Положенням про Мінекономрозвитку, ДСТУ
3411 та ДСТУ 3420, що свідчить про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, правомірність прийнятого
рішення доведена та належними
доказами підтверджена.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 122, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.І. Келеберда

Судді
В.М. Данилишин

І.А. Качур