Справа № 670/747/14-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 670/747/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Волкова О.М.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

10 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Залімського І. Г. Полотнянка
Ю.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області на постанову Віньковецького
районного суду Хмельницької області
від 10 жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В :

18.09.2014 року позивач - ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії.

29.09.2014 року Віньковецьким районним
судом ухвалено постанову, якою позов
задоволено частково.

10.10.2014 року Віньковецьким районним
судом ухвалено додаткову постанову у
зв'язку з тим, що не було розглянуто
одну з позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати додаткову постанову
Віньковецького районного суду
Хмельницької області від 10.10.2014 року та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши доводи апеляційної скарги
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами та висновкам суду першої
інстанції, колегія суддів враховує
наступне.

Згідно ст. 168 КАС України суд, що ухвалив
судове рішення, може з власної
ініціативи прийняти додаткову
постанову, якщо щодо однієї із позовних
вимог, з приводу якої досліджувалися
докази, чи одного з клопотань не
ухвалено рішення.

Згідно матеріалів справи дійсно, судом
першої інстанції не було вирішено по
суті одну позовну вимогу, а саме, щодо
зобов'язання відповідача здійснити
позивача перерахунок пенсії
державного службовця починаючи з 18.03.2014
року у розмірі 85% з урахуванням суми
компенсації за невикористану
відпустку за квітень 2010 року.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з про
наявність підстав для задоволення
вказаної позовної вимоги, виходячи з
наступного.

Згідно зі ст.2 Закону України "Про
оплату праці" та Наказу Державного
комітету статистики України № 5 "Про
затвердження інструкції зі статистики
заробітної плати" від 13 січня 2004 року
структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у тому числі
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, суми виплат,
пов'язані з індексацією заробітної
плати, матеріальна допомога, яка
надається всім або більшості
працівників, та виплати соціального
характеру.

Тобто відповідач при перерахунку
пенсійного забезпечення позивачу
зобов'язаний був врахувати грошової
компенсації за невикористану
відпустку, матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
на яку нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування .

Вищевказаний висновок також
узгоджується з правовою позицією
Верховного суду України, викладеною в
Постанові від 20.02.2012 року у справі
21-430а11. Так, за правилами частини 1 ст. 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для усіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

З урахуванням вищевикладених норм
чинного законодавства, що регулюють
спірні правовідносини сторін, та
встановлених обставин даної справи,
колегія суддів дійшла висновку про
правомірність заявлених позивачем
вимог, які підтверджуються належними
доказами, а тому обґрунтовано
задоволені судом першої інстанції.

Апелянтом не надано достатніх доказів
в підтвердження доводів апеляційної
скарги, у зв'язку з чим остання
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваного рішення
правильно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку, та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстави для задоволення вимог
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області залишити без задоволення, а
постанову Віньковецького районного
суду Хмельницької області від 10 жовтня
2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий
Драчук Т. О.

Судді
Залімський І. Г.

Полотнянко Ю.П.