Справа № 279/7557/14-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"16" грудня 2014 р.
Справа № 279/7557/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Іваненко Т.В.

суддів:
Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Коростені
та Коростенському районі Житомирської
області на постанову Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від "07" листопада 2014 р. у справі
за позовом ОСОБА_3 до Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Коростенської
міської ради Житомирської області,
Управління Пенсійного фонду України в
м.Коростені та Коростенському районі
Житомирської області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
коштів ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 07.11.2014 року позов ОСОБА_3
задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Коростенської
міської ради по виплаті позивачу
щомісячної грошової допомоги у зв'язку
з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства та
дії Управління Пенсійного фонду
України в місті Коростені та
Коростенському районі Житомирської
області по нарахуванню та виплаті
позивачу доплати до пенсії в менших
законодавчовстановленим розмірах.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Коростенської
міської ради виплатити позивачу
щомісячну грошову допомогу у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства
відповідно до ст.37 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 40
відсотків мінімальної заробітної
плати за період з 20.04.2014 року по 03.08.2014
року з урахуванням виплачених сум,
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати, встановленого
Законом України "Про державний бюджет
України на 2014 рік" на відповідний час.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в місті Коростені та
Коростенському районі Житомирської
області нарахувати та виплатити
позивачу доплату до пенсії за роботу у
зоні гарантованого добровільного
відселення на територіях
радіоактивного забруднення відповідно
до ст.39 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у розмірі двох мінімальних
заробітних плат за період з 20.04.2014
року по 03.08.2014 року з урахуванням
виплачених сум, виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленого Законом України "Про
державний бюджет України на 2014 рік" на
відповідний час.

В апеляційній скарзі відповідач - УПФУ
в м. Коростені та Коростенському районі
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позову -
відмовити.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст.195 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Встановлено, що позивач перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в м. Коростені та
Коростенському районі Житомирської
області, віднесена до 3 категорії
громадян, які потерпіли від
Чорнобильської катастрофи та проживає
в зоні гарантованого добровільного
відселення.

Позивач отримує доплату до пенсії,
передбачену ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", але у
меншому розмірі, ніж визначено Законом,
що підтверджується довідкою №2696/04 від
17.10.2014.

Згідно ст.39 вищевказаного Закону
громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата в таких розмірах:
у зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - три мінімальні заробітні
плати; у зоні гарантованого
добровільного відселення - дві
мінімальні заробітні плати; у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
- одна мінімальна заробітна плата.
Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на цих територіях,
підвищуються у таких же розмірах.

Водночас суми, з яких здійснювався
розрахунок виплат позивачу,
передбачених Законом № 796-XII,
визначалися згідно постанови Кабінету
Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року "
Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Зазначеною постановою, всупереч
вимогам Закону № 796-ХІІ, який
встановлює розмір доплати як величину,
кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати або пенсії,
визначеної Законом на час здійснення
виплати, установлено конкретні розміри
доплат в твердій грошовій сумі та у
розмірах до прожиткового мінімуму.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону) не
встановлено обмеження щодо
застосування положень Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що при визначенні розміру
вказаної доплати застосуванню
підлягає саме ст. 39 Закону №796-ХІІ, а не
постанова КМУ за № 1210 від 23.11.2011 року,
яка істотно звужує обсяг встановлених
законом прав.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що наведені в
апеляційній скарзі доводи не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Коростені
та Коростенському районі Житомирської
області залишити без задоволення, а
постанову Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від "07" листопада 2014 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Т.В. Іваненко

судді:
Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,11500

3- відповідачу/відповідачам:
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Коростенської міської ради
Житомирської області вул.Кірова,8,
м.Коростень, Житомирська область,11500

4- Управління Пенсійного фонду України
в м.Коростені та Коростенському районі
Житомирської області
вул.Грушевського, 16/1, м.Коростень,
Коростенський район, Житомирська
область,11501

- ,