Справа № 310/12890/13-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року м. Київ
К/800/53588/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі :

Пасічник С.С.

Винокурова К.С.

Кочана В.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11 вересня 2014 року за заявою ОСОБА_4
про зміну способу і порядку виконання
судового рішення у справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Бердянську Запорізької
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із заявою про зміну способу і
порядку виконання рішення суду у
справі №2а-9695/10 за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Бердянську Запорізької області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, в якому
просив змінити спосіб виконання
рішення суду у вказаній справі,
стягнувши з відповідача на користь
позивача 192066,99грн.

Ухвалою Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 28.01.2014р.
заяву ОСОБА_4 задоволено; змінено
спосіб та порядок виконання постанови
Бердянського міськрайонного суду від
10.12.2010р. у справі №2а-9695/10, що змінена
постановою Дніпропетровського
апеляційного суду від 14.06.2011р., шляхом
стягнення з Управління Пенсійного
фонду України в м.Бердянськ та
Бердянському районі Запорізької
області на користь ОСОБА_4 нарахованих
коштів для погашення заборгованості по
державній та додатковій пенсії за
шкоду завдану здоров'ю з 19.02.2007р. по
31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 22.07.2011р. у розмірі
192066,99 грн.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11.09.2014р. ухвалу суду першої
інстанції скасовано та постановлено
нову ухвалу, якою залишено без
задоволення заяву ОСОБА_4 про зміну
способу виконання судового рішення.

В касаційній скарзі позивач (ОСОБА_4),
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права й неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, просив рішення суду
апеляційної інстанції скасувати,
залишивши в силі рішення суду першої
інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що постановою
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 10.12.2010р.
адміністративний позов ОСОБА_4
задоволено частково: визнано
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
м.Бердянську Запорізької області щодо
нарахування та виплати ОСОБА_4 з 19.02.2007р.
державної та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у меншому
розмірі, ніж передбачено ст.ст.50,54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з урахуванням розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування»; зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
м.Бердянську Запорізької області
нарахувати з 19.02.2007р. та виплатити
ОСОБА_4 відповідно до ст.ст.50,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
державну пенсію у розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком та щомісячну додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 75%, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
визначеного залежно від розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність відповідно до
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»; в іншій частині позову
відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 14.06.2011р. постанову Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області в частині зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
м.Бердянську Запорізької області
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_4 пенсії по інвалідності -
основної та додаткової відповідно до
вимог ст.ст.50,54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» із
розрахунку 8 мінімальних пенсій за
віком та 75% мінімальної пенсії за віком,
що розраховується залежно від
прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб, за період з
01.01.2008р. по 22.05.2008р. скасовано та
відмовлено в задоволенні позовних
вимог в цій частині; в іншій частині
постанову залишено без змін.

Листом від 27.09.2011р. №843/с-2 Управління
Пенсійного фонду України в
м.Бердянську повідомило, що
нарахування сум, що підлягають виплаті
ОСОБА_4 за виконавчим листом №2а-9695/10,
Управлінням здійснено й сума таких
коштів становить 192066,99грн.

Згідно ж з поясненнями Бердянського
управління Державної казначейської
служби України Запорізької області
Державною казначейською службою
України відповідно до чинного
законодавства виконуються рішення про
стягнення коштів з державного та
місцевих бюджетів або боржників,
рахунки яких відкриті в органах
Казначейства, але забезпечити виплату
коштів не представляється можливим з
огляду на те, що постанова має
зобов'язальний характер, тому не
підлягає виконанню органами
Казначейства.

Наведені обставини і спонукали ОСОБА_4
звернутись до суду із заявою про зміну
способу виконання судового рішення.

Судова колегія Вищого
адміністративного суду України вважає
за необхідне вказати на таке.

Як і в цивільному судочинстві, поняття
способів захисту прав, свобод та
інтересів особи в адміністративному
судочинстві охоплюється визначеним
законом механізмом
матеріально-правових засобів
здійснення охорони цих прав, свобод та
інтересів, що приводиться в дію за
рішенням суду у разі їх порушення чи
реальної небезпеки такого порушення.
Стаття 263 КАС України містить не тільки
механізм процесуальної процедури
розгляду питань зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення, а й підстави для розгляду цих
питань. Оскільки ці підстави є
матеріально-правовими, то їх слід
розглядати у сукупності з положеннями
статей 105 та 162 КАС України, які
визначають зміст способів захисту
порушеного права в адміністративному
судочинстві.

Згідно з частиною 4 статті 105 КАС
України адміністративний позов може
містити як вимоги про зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії, так і стягнення з
відповідача - суб'єкта владних
повноважень коштів на відшкодування
шкоди, завданої його незаконним
рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин 1 та 2 статті 162 КАС
України у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про: 1) визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення; 2) зобов'язання
відповідача вчинити певні дії; 3)
зобов'язання відповідача утриматися
від вчинення певних дій; 4) стягнення з
відповідача коштів; 5) тимчасову
заборону (зупинення) окремих видів або
всієї діяльності об'єднання громадян; 6)
примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян; 7) примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства за межі України; 8)
визнання наявності чи відсутності
компетенції (повноважень) суб'єкта
владних повноважень. Суд може прийняти
іншу постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Стаття 124 Конституції України та стаття
14 КАС України встановлюють, що судові
рішення, зокрема постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Статтею 263 КАС України передбачено, що
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти прийняття судом
нових заходів для реалізації рішення у
разі неможливості його виконання у
встановленими раніше порядку і
способом. Змінюючи спосіб і порядок
виконання судового рішення, суд не може
змінювати останнє по суті.

Суди встановили, що Бердянський
міськрайонний суд Запорізької області
постановою від 10.12.2010р. та
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд постановою від
14.06.2011р. зобов'язали Управління ПФУ
нарахувати та виплатити ОСОБА_4
відповідно до ст.ст.50,54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» державну
пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком та щомісячну додаткову пенсію
за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі
75% мінімальної пенсії за віком,
визначеної залежно від розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність відповідно до
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за період з 19.02.2007р. по
31.12.2007р. та з 22.05.2008р. по 22.07.2011р.

Встановлені судами обставини не дають
підстав для висновку про неможливість
виконання судового рішення, що
відповідно до статті 263 КАС України
було б підставою для зміни способу і
порядку його виконання, адже виплата
нарахованих сум соціальних виплат буде
здійснена управлінням ПФУ після
надходження відповідних сум із
державного бюджету.

Посилання ж як Бердянського управління
Державної казначейської служби
України Запорізької області, так і суду
першої інстанції в ухвалі від 28.01.2014р.
на неможливість виконання рішення суду
зобов'язального характеру щодо
проведення соціальних виплат у зв'язку
з відсутністю такого виду рішень у
визначеному статтею 2 Закону України
від 05.06.2012р. №4901-VI «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень»
переліку рішень, виконання яких
гарантовано державою, не заслуговують
на увагу, оскільки з огляду на
положення статті 124 Конституції
України та статті 14 КАС України
постанови в адміністративних справах,
що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання на всій
території України незалежно від
обраного судом способу захисту
порушеного права позивача
(зобов'язання відповідача вчинити
певні дії чи стягнення з нього коштів).

У справі, що розглядається, суди для
відновлення права ОСОБА_4 на пенсію та
додаткову пенсію, передбачені ст.ст.50,54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ухвалили постанови про
зобов'язання органу ПФУ нарахувати та
виплатити соціальні виплати в
установленому законом розмірі, що
відповідало заявленим у позові
вимогам. Розрахунок сум належних
ОСОБА_4 пенсії та додаткової пенсії за
спірний період судами не здійснювався,
тому, змінивши спосіб виконання такої
постанови із зобов'язання виплатити
пенсію та додаткову пенсію на
стягнення конкретних сум цих
соціальних виплат, суд змінив
постанову по суті, вийшовши при цьому
за межі позовних вимог та вирішивши
питання, що не були предметом
дослідження судами при розгляді
справи.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що зміна на підставі
статті 263 КАС України способу і порядку
виконання судового рішення не
передбачає зміни обраного судом
відповідно до статті 162 КАС України при
ухваленні рішення способу відновлення
порушеного права. Отже, зміна способу і
порядку виконання рішення суду про
зобов'язання органу ПФУ здійснити
виплату із зобов'язання на стягнення
такої виплати є незаконною.

Аналогічна позиція викладена і в
постанові Верховного Суду України від
11.11.2014р. у справі №21-394а14.

За правилами статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи ж касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, що призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення спору, а тому підстав для
скасування ухваленого судом рішення
колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 11 вересня
2014 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Пасічник С.С.

Винокуров К.С.

Кочан В.М.