Справа № 817/4649/13-а
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року м. Київ
К/800/29539/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Головуючого судді Малиніна
В.В.,суддів Ситникова О.Ф. Швеця В.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Рівненській області на
постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 7 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Рівненській області
про визнання неправомірним та
скасування висновку результатів
атестування, визнання нечинним та
скасування наказу про звільнення,
поновлення на службі та зобов'язання
виплатити заборгованість по грошовому
забезпеченню за час вимушеного
прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4звернувся до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Рівненській
області про визнання неправомірним та
скасування висновку результатів
атестування, визнання нечинним та
скасування наказу про звільнення,
поновлення на службі та зобов'язання
виплатити заборгованість по грошовому
забезпеченню за час вимушеного
прогулу.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 04лютого 2014
рокуу задоволені позовувідмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 7 травня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано, позов задоволено.

Вважаючи, що рішення суду
апеляційної інстанцій прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, відповідач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, в
якій просить його скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Письмових заперечень на касаційну
скаргу від позивача до Вищого
адміністративного суду України не
надходило.

Відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга заявника не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач
проходив службу в органах внутрішніх
справ України з 20.09.2000 року, а з 11.06.2013
року - на посаді оперуповноваженого
сектору державної служби боротьби з
економічною злочинністю Рівненського
МВ УМВС України в Рівненській області,
мав спеціальне звання «капітан
міліції».

Наказом МВС України від 13.09.2013 року № 884
та УМВС України в Рівненській області
від 30.09.2013 року № 1718 призначено
позачергове атестування особового
складу Рівненського МВ УМВС та
Кузнецовського МВ УМВС. На підставі
чого 01.11.2013 року безпосереднім
начальником позивача, начальником
Рівненського МВ УМВС України у
Рівненській області підполковником
міліції Мельником Р.О. (погоджено
старшим начальником позивача, т.в.о.
начальника УДСБЕЗ УМВС України в
Рівненській області підполковником
міліції Кривенда В.Ю.) було
підготовлено атестаційний лист, у
якому викладена характеристика
позивача та зроблено висновок
«займаній посаді не відповідає,
підлягає звільненню з ОВС», з яким
останній відмовився ознайомлюватись
(акт від 01.11.2013 р.).

06.11.2013 року відбулось засідання
атестаційної комісії, під час якого
комісією прийнято рішення, що позивач
займаній посаді не відповідає та
підлягає звільненню з органів
внутрішніх справ через службову
невідповідність.

Наказом УМВС № 376 о/с від 06.12.2013 року
позивача звільнено з ОВС через
службову невідповідність, на підставі
п. 64 «д» Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ.

Задовольняючи позов, суд
апеляційної інстанції, з чим
погоджується колегія суддів, виходив з
того, що при проведенні атестування
позивача були допущені порушення 4.2, 4.11
Інструкції про порядок проведення
атестування особового складу органів
внутрішніх справ України, п. 47
Положення про проходження військової
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ. В
атестаційному листі не зазначено, які
саме конкретні порушення допустив
позивач з моменту попереднього
атестування - квітень 2012 року.Докази
про такі порушення в матеріалах справи
відсутні.

Пункт 64 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №
114врегульовує питання звільнення зі
служби в запас осіб рядового і
молодшого начальницького складу
органів внутрішніх справ. У цьому
пункті наведено вичерпний перелік
підстав для звільнення зі служби,
зокрема, за віком, через хворобу, через
обмежений стан здоров'я, через службову
невідповідність, за порушення
дисципліни.

Перелічені вище підстави припинення
перебування на службі передбачають
різний методологічний характер
підготовки вирішення цього питання
особами, які наділені правом прийняття
та звільнення зі служби.

На виконання Положення та з метою
удосконалення діяльності органів
внутрішніх справ, підвищення
ефективності їх роботи та
підтвердження професійного рівня
працівників, поліпшення їх добору було
затверджено Інструкціюпро порядок
проведення атестування особового
складу органів внутрішніх справ
України, затвердженої наказом МВС від 22
березня 2005 року № 181.

Атестування осіб середнього, старшого
і вищого начальницького складу
проводиться: на кожній із займаних
посад через чотири роки; при
призначенні на вищу посаду,
переміщенні на нижчу посаду і
звільненні з органів внутрішніх справ,
якщо переміщення по службі або
звільнення провадиться по закінченні
року з дня останньої атестації (пункт 1.4
Інструкції).

Позачергова атестація може
проводитися не тільки у разі
скорочення штатів чи реорганізації, а й
у разі наявності підстав для
переміщення на нижчу посаду чи
звільнення з органів внутрішніх справ,
у випадку неналежного виконання
службових обов'язків.

Звільнення особи через службову
невідповідність передбачене
підпунктом "д" пункту 64 Положення.

На думку колегії суддів, за змістом
пункту 4.11 Інструкції особами, що не
відповідають займаним посадам, є не
тільки працівники в силу фізичного
стану, хвороби, неналежної професійної
підготовки, але й особи, які порушують
установлені чинним законодавством
порядок і правила несення служби. До
таких осіб можна віднести й осіб, які
зловживали своїми правами, порушували
встановлені чинним законодавством
обов'язки по виконанню служби.

Метою проведення атестації із
будь-яких зазначених вище підстав є
вирішення можливості в той чи інший
спосіб залишення на службі і, як
крайній захід, пропозиція щодо
звільнення зі служби у зв'язку зі
службовою невідповідністю виходячи з
професійних, моральних і особистих
якостей.

Поняття "службова невідповідність" і
звільнення за цією підставою є більш
широким і таким, що може охоплювати
поняття "звільнення у порядку
дисциплінарного стягнення".

У конкретних справах мають значення
фактичні обставини, що мали місце і
передували звільненню особи. За
наявності підстав для звільнення в
порядку дисциплінарного стягнення та з
урахуванням інших даних про особу така
особа може бути звільнена і за
підпунктом "д" пункту 64 Положення (через
службову невідповідність).

З матеріалів справи, як це вірно було
встановлено судом апеляційної
інстанції не вбачається, що позивач під
час проходження служби не дотримувався
вимог присяги, нехтував інтересами
служби, не виконував покладені на нього
як на працівника органів внутрішніх
справ обов'язки.

Окрім того, заходи дисциплінарного
впливу, які застосовувались до
позивача вже зняті та погашені, що
вказує на недопущення ним таких діянь.

Такі обставини всебічно і повно
повинні були бути досліджені
атестаційною комісією, з урахуванням
яких можна зробити висновок, що позивач
підлягає або не підлягаєзвільненнюз
органів внутрішніх справ через
службову невідповідність.

Зазначені факти не підтверджені
висновками службового розслідування
та протоколом засідання атестаційної
комісії.

Таким чином, правильним є висновок суду
про те, що посадова особа, яка видала
наказ про звільнення позивача за
підпунктом "д" пункту 64 Положення, діяла
всупереч чинного законодавства
України.

Аналогічна категорія справи була
предметом розгляду Верховним Судом
України, який за наслідком її розгляду
прийняв постанову від 11 березня 2014 року
№ 21-13а14, де виклав подібні висновки
щодо виникнувших правовідносин.

З врахуванням зазначеного,
колегія суддів вважає, що позивача було
протиправно звільнено з посади, що
встановлено судом апеляційної
інстанції.

Отже, в межах касаційної скарги
порушень судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права при вирішенні цієї справи не
допущено. Правова оцінка обставин у
справі дана правильно, а тому касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржуване
судове рішення - залишити без змін.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, висновку суду апеляційної
інстанції та обставин справи не
спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційні скарги без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Рівненській областізалишити без
задоволення.

Постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 7 травня 2014
рокуу справі № 817/4649/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.В. Малинін

Судді:
О.Ф. Ситников

В.В. Швець