Справа № 754/13788/14-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Мальченко
Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Глущенко
Я.Б.,

суддів
Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві про
визнання протиправними дій,
зобов'язання здійснити перерахунок і
виплату пенсії, за апеляційною скаргою
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві на постанову
Деснянського районного суду м. Києва
від 30 вересня 2014 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом, в
якому просила визнати протиправними
дії та зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
здійснити перерахунок їй пенсії з
урахуванням збільшеного розміру
грошового забезпечення, згідно довідки
Служби безпеки України №21/3/2-1655/757 від
08.06.2012, починаючи з 01.06.2012.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 30 вересня 2014 року
адміністративний позов в частині вимог
за період з 01.06.2012 по 14.02.2014 залишено без
розгляду.

У решті постановою Деснянського
районного суду м. Києва від 30 вересня 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить її скасувати та ухвалити
нове рішення про залишення позову без
задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню, з таких підстав.

Так, суд першої інстанції дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог з огляду на наявність визначених
законодавством підстав для проведення
перерахунку отримуваної позивачем
пенсії.

Проте, з таким висновком суду не можна
погодитися.

Колегією суддів установлено, що
позивач перебуває на обліку в
Головному управлінні Пенсійного фонду
України в м. Києві та отримує пенсію по
втраті годувальника, призначену
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі по
тексту - Закон №2262-ХІІ).

Як убачається із матеріалів справи,
позивач отримує пенсію, розраховану
виходячи із розміру грошового
забезпечення, до якого входить,
зокрема:

- доплата за науковий ступінь
кандидата наук на рівні 15% посадового
окладу, що складає 274,95 грн;

- надбавка за виконання особливо
важливих завдань на рівні 30,4% від
посадового окладу та окладу за
військове звання, з урахуванням
вислуги років, що складає 837,58 грн;

- надбавка за оперативно-розшукову
діяльність на рівні 4,7% від посадового
окладу та окладу за військове звання,
що складає 86,15 грн;

- премія на рівні 10% від посадового
окладу, що складає 183,30 грн.

Згідно довідки Фінансово-економічного
управління Служби безпеки України
№21/3/2-1655/757, виданої у зв'язку із
прийняттям постанови Кабінету
Міністрів України від 23.04.2012 №355, на яку
посилається позивач як на підставу для
перерахунку пенсії, до складу
грошового забезпечення її померлого
годувальника входять надбавка за
виконання особливо важливих завдань на
рівні 100%, надбавка за
оперативно-розшукову чи
контррозвідувальну діяльність та
інформаційно-аналітичне забезпечення
органів державної влади і оперативно
службову діяльність на рівні 50%, а також
премія на рівні 101% і доплата за вчене
звання на рівні 25%.

Зважаючи на вказані у згаданій довідці
складові грошового забезпечення,
позивач зверталась до ГУ ПФУ в м. Києві
за перерахунком її пенсії згідно з ч. 3
ст. 63 Закону №2262-ХІІ. Проте, їй було
відмовлено у такому перерахунку.

Не погоджуючись із такою відмовою,
ОСОБА_2 звернулася у суд.

Надаючи оцінку діям відповідача,
колегія суддів зважає на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону №2262-ХІІ
усі призначені за цим Законом пенсії
підлягають перерахунку у зв'язку зі
зміною розміру хоча б одного з видів
грошового забезпечення відповідних
категорій військовослужбовців, осіб,
які мають право на пенсію за цим
Законом, або у зв'язку із введенням для
зазначених категорій осіб нових
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і провадиться у строки,
встановлені ч. 2 ст. 51 цього Закону.

Як убачається з наведеної норми права,
підставою для проведення перерахунку
пенсії є фактична зміна хоча б одного з
видів грошового забезпечення
відповідних категорій
військовослужбовців, проведена на
підставі рішення суб'єкта владних
повноважень, наділеного правом
встановлювати чи змінювати види
грошового забезпечення
військовослужбовців.

Колегія суддів зауважує, що
вищезгадана довідка ФЕУ СБУ видана на
виконання постанови Кабінету
Міністрів України від 23.04.2012 №355 «Про
збільшення розмірів пенсій,
призначених відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», якою не
передбачалось підвищення будь-якого зі
складових грошового забезпечення
військовослужбовців, а
встановлювалось лише поетапне
збільшення розміру пенсій цих осіб.

Згідно з пунктом 7 Порядку обчислення
вислуги років, призначення та виплати
пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам
їхніх сімей, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17.07.1992
року № 393, пенсії обчислюються з таких
видів грошового забезпечення:
відповідних окладів за посадою,
військовим (спеціальним) званням (для
осіб рядового і начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту щомісячної надбавки за
спеціальне звання) та відсоткової
надбавки за вислугу років у розмірах,
установлених за останньою штатною
посадою, займаною перед звільненням;
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення, крім щомісячних надбавок
(доплат), установлених особам, які мають
право на пенсію за вислугу років згідно
із законодавством і залишені за їх
згодою та в інтересах справи на службі)
та премії.

Таким чином, збільшення розміру однієї
зі складових грошового забезпечення,
відповідно до Закону, є підставою для
проведення перерахунку пенсій
військовослужбовцям за відповідною
посадою.

Згідно положень пункту 1 Порядку №45
перерахунок раніше призначених
відповідно до Закону №2242-ХІІ пенсій
проводиться у разі прийняття рішення
Кабінетом Міністрів України про зміну
розміру хоча б одного з видів грошового
забезпечення для відповідних
категорій військовослужбовців, осіб,
які мають право на пенсію за Законом
(далі - особи), або у зв'язку із введенням
для них нових щомісячних додаткових
видів грошового забезпечення
(надбавок, доплат, підвищень) та премій
у розмірах, установлених
законодавством.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що фактична
зміна (збільшення) розміру грошового
забезпечення за посадою, з якої позивач
вийшов у відставку, згідно ч. 3 ст. 63
Закону №2242-ХІІ, являється підставою
для відповідного перерахунку пенсії.

Однак, місцевим судом не враховано, що
законодавець пов'язує настання підстав
для перерахунку пенсії зі збільшенням
розміру складових грошового
забезпечення, що носять постійний
характер, яке має бути здійснене на
підставі рішення уповноваженого
органу.

Наведена позиція суду апеляційної
інстанції узгоджується із висновками
Верховного Суду України, викладеними у
постановах від 22.10.2013 року (справа №
21-346а13), від 18.06.2013 року (справа № 21-165а13),
від 15.10.2013 року (справа № 21-315а13), які є
обов'язковими для врахування
адміністративними судами в силу
приписів частини 2 статті 161 та частини 1
статті 244-2 Кодексу адміністративного
судочинства України.

У контексті наведеного, колегія
зауважує, що постановою Кабінету
Міністрів України від 07.11.2007 року №1294
«Про упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб», пунктом 5, керівникам державних
органів у межах асигнувань, що
виділяються на їх утримання, надано
право установлювати, зокрема, надбавку
за виконання особливо важливих завдань
під час проходження служби
військовослужбовцям Служби безпеки,
які безпосередньо здійснюють заходи,
пов'язані з виконанням завдань
державної безпеки, - у розмірі до 100
відсотків посадового окладу з
урахуванням окладу за військовим
(спеціальним) званням та надбавки за
вислугу років; надбавку
військовослужбовцям підрозділів
Служби безпеки особам середнього,
старшого та вищого начальницького
складу органів внутрішніх справ, які
провадять оперативно-розшукову,
розвідувальну чи контррозвідувальну
діяльність та інформаційно-аналітичне
забезпечення органів державної влади і
оперативно-службову діяльність, - в
розмірі до 50 відсотків посадового
окладу, а також надано право
здійснювати преміювання
військовослужбовців (крім
військовослужбовців строкової
військової служби), осіб рядового і
начальницького складу відповідно до їх
особистого вкладу в загальний
результат служби у межах фонду
преміювання, утвореного у розмірі не
менш як 10 відсотків посадових окладів
та економії фонду грошового
забезпечення. Крім того, згідно пункту
6 цього Порядку, передбачена виплата
доплати за науковий ступінь кандидата
або доктора наук з відповідної
спеціальності, якщо діяльність за
профілем відповідає науковому ступеню,
зокрема, іншим військовослужбовцям
(крім військовослужбовців строкової
військової служби), особам рядового і
начальницького складу - в розмірі
відповідно 15 і 25 відсотків посадового
окладу.

Слід зазначити, що згадуваним пунктом 5
урядової Постанови також передбачено,
що порядок та умови виплати надбавки за
виконання особливо важливих завдань
визначаються залежно від якості,
складності, обсягу та важливості
виконуваних завдань. У разі
несвоєчасного або низькоякісного
виконання завдань надбавка
скасовується або розмір її
зменшується.

Враховуючи приведені норми,
передбачені цим пунктом надбавки не
носять постійного характеру. Кабінетом
Міністрів України визначено крайні
межі (максимальні розміри у
процентному відношенні до посадового
окладу) їх виплат. Саме в таких межах
керівник відповідного державного
органу має дискреційне право
призначення цих надбавок своїм
письмовим наказом (розпорядженням). При
цьому, ним враховуються як обсяг
видатків та асигнування, виділені
органу, так і особисті заслуги
конкретного підлеглого службовця.
Умова щодо встановлення цих надбавок в
межах асигнувань означає, що їх виплата
здійснюється за наявності
передбачених підстав тільки в межах
видатків, передбачених у відповідних
кошторисах для грошового забезпечення
військовослужбовців на поточний
бюджетний період. Тобто, зазначені
надбавки мають тимчасовий та
змінюваний характер.

Тому, дані довідки ФЕУ СБУ щодо зміни
розміру зазначених надбавок та премії
не можуть бути підставою для
перерахунку пенсії відповідно до
частини 3 статті 63 Закону № 2262-ХІІ, так
як не є постійними.

Також, вказана у цій довідці доплата за
науковий ступінь на рівні 25% не
являється підставою для перерахунку
пенсії позивача, адже матеріали справи
свідчать про те, що при призначенні
пенсії позивачу враховувалась ця
доплата на рівні 15%, тобто така, що
виплачується військовослужбовцям -
кандидатам наук - відповідно до пункту 6
постанови Кабінету Міністрів України
від 07.11.2007 року №1294, і матеріали справи
не містять доказів того, що при першому
призначенні така була врахована
помилково, а також доказів того, що
померлий годувальник позивача мав
ступінь доктора наук, що надавало йому
права на виплату доплати на рівні 25%
посадового окладу.

З огляду на викладене, та враховуючи
відсутність доказів того, що викладені
в довідці ФЕУ СБУ зміни в складі
грошового забезпечення позивача
відбулись на підставі належного
рішення суб'єкта владних повноважень,
судова колегія не вбачає передбачених
частиною 3 статті 63 Закону №2242-ХІІ
підстав для перерахунку її пенсії.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про необхідність задоволення позовних
вимог, порушивши норми матеріального
та процесуального права.

Отже, доводи апеляційної скарги
знайшли підтвердження в ході
апеляційного розгляду справи, а тому
оскаржувана постанова суду підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову в задоволенні
позову.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом порушено
норми матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207,
254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 30 вересня 2014 року
скасувати.

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

Головуючий суддя

Глущенко Я.Б.

Судді:

Пилипенко О.Є.

Романчук О.М