Справа № 826/9646/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" грудня 2014 р.
м.Київ
К/800/8532/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя
Голяшкін О.В. (доповідач),

судді
Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 05 лютого 2014 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Піонер Насіння
Україна» до Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів про визнання
протиправним та скасування рішень про
коригування митної вартості,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Піонер Насіння
Україна» звернулось до суду з
адміністративним позовом до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів, в
якому просило визнати протиправними та
скасувати рішення про коригування
митної вартості товарів від 02 січня 2013
року №100260000/2013/135800/2, №100260000/2013/135801/1, від
14 січня 2013 року №100260000/2013/230016/2,
№100260000/2013/230021/2, від 15 січня 2013 року
№100260000/2013/230031/2, від 21 січня 2013 року
№100260000/2013/230039/1, від 28 січня 2013 року
№100260000/2013/230053/2, №100260000/2013/230054/2, від 29
січня 2013 року №100260000/2013/230059/2, від 30
січня 2013 року №100260000/2013/230061/2,
№100260000/2013/230063/2, від 25 грудня 2012 року
№100260000/2012/212107/2, №100260000/2012/212108/2,
№100260000/2012/212109/2, від 04 лютого 2013 року
№100260000/2013/230070/2, №100260000/2013/230071/1, від 07
лютого 2013 року №100260000/2013/230083/1,
№100260000/2013/230084/2, №100260000/2013/230085/2, від 08
лютого 2013 року №100260000/2013/230088/2.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив про неправомірність
прийняття відповідачем рішення про
коригування митної вартості, оскільки
ним надано всі необхідні документи для
визначення митної вартості товару за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 серпня 2013 року у задоволенні позовних
вимог відмовлено повністю.

При винесенні рішення суд першої
інстанції виходив із правомірності дій
відповідача щодо прийняття рішення про
коригування митної вартості у зв'язку
із наявністю у поданих документах
розбіжностей та ненаданням позивачем
витребуваних документів, що не
дозволило митниці провести митне
оформлення за заявленою вартістю.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року задоволено апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Піонер Насіння
Україна»; постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 серпня 2013 року скасовано та прийнято
нову постанову, якою позовні вимоги
задоволено, оскаржувані рішення
відповідача про коригування митної
вартості визнані протиправними та
скасовані.

Задовольняючи позовні вимоги суд
апеляційної інстанції зазначив про
необґрунтованість оскаржуваних рішень
митниці у зв'язку з неврахуванням всіх
поданих позивачем документів та
ненаданням їм належної оцінки,
недоведеності відповідачем наявності
розбіжностей у поданих документах та
не наведенням вичерпного переліку
вимог щодо надання додаткових
документів.

Не погоджуючись із рішенням
апеляційного суду, Київська
міжрегіональна митниця Міндоходів
звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 05 лютого 2014 року, ухвалити нове
рішення, яким повністю відмовити в
задоволенні позовних вимог ТОВ «Піонер
Насіння Україна», залишивши в силі
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 14 серпня 2013 року.

У касаційній скарзі відповідач
зазначає про правомірність
коригування митної вартості із
застосуванням другорядних методів у
зв'язку з виявленою невідповідністю та
розбіжностями у поданих позивачем на
підтвердження митної вартості
документах та ненаданням витребуваних
документів, необхідних для
підтвердження заявленої митної
вартості.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Піонер Насіння
Україна» у поданих запереченнях
просить залишити касаційну скаргу без
задоволення, постанову апеляційного
адміністративного суду залишити без
змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, на підставі укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Піонер Насіння
Україна» та Швейцарською компанією
«Pioneer HiBred Switzerland S.A» договору
купівлі-продажу від 26 жовтня 2012 року №
PRUA13/2, а також Додатків до нього від 26
жовтня 2012 року № 1, № 2, № 3, № 1/1, № 1/2, №
1/3, позивачем з метою митного
оформлення товарів надано митниці
надало до Київської регіональної
митниці декларації митної вартості
№№: 100260000/2013/135800, 100260000/2013/135801,
100260000/2013/135871, 100260000/2013/135894, 100260000/2013/135921,
100260000/2013/136008, 100260000/2013/136160, 100260000/2013/136174,
100260000/2013/136226, 100260000/2013/136256, 100260000/2013/136258,
100260000/2012/556678, 100260000/2012/556677, 100260000/2012/556674,
100260000/2013/136320, 100260000/2013/136321, 100260000/2013/136424,
100260000/2013/136453, 100260000/2013/136454, 100260000/2013/136463, у
яких митна вартість товару (гібридів
насіння сільськогосподарських
культур) визначена з використанням
основного методу визначення митої
вартості за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

Під час здійснення митного контролю у
митного органу виникли сумніви щодо
правильності визначення декларантом
митної вартості та достовірності
наданих декларантом до митного
оформлення відомостей, у зв'язку з чим
запропоновано декларанту надати
додаткові документи для її
підтвердження, а саме:

- ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

- каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

- копії митних декларацій країни
відправлення;

- висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини;

- виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України;

- довідкову інформацію щодо вартості у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;

- розрахунок ціни (калькуляцію).

Вказаний перелік документів зазначено
на звороті другого аркушу вищевказаних
декларацій митної вартості.

Відповідно до відміток на вказаних
деклараціях, декларант ознайомлений із
переліком додаткових документів, які
необхідно надати митному органу, що
підтверджується розпискою ОСОБА_2 та
вчиненим ним записом «надати додаткові
документи для підтвердження митної
вартості немає можливості».

У зв'язку з ненаданням декларантом
витребуваних документів, на виконання
вимог п.6 ст.54 Митного кодексу України
Київською міжрегіональною митницею
Міндоходів відмовлено позивачу у
митному оформленні задекларованого
товару, у зв'язку з чим оформлено картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення.

Підставою для відмови у митному
оформленні були прийняті митницею
рішення про коригування митної
вартості товарів від 02 січня 2013 року №
100260000/2013/135800/2, №100260000/2013/135801/1, від 14
січня 2013 року №100260000/2013/230016/2,
№100260000/2013/230021/2, від 15 січня 2013 року
№100260000/2013/230031/2, від 21 січня 2013 року №
100260000/2013/230039/1, від 28 січня 2013 року №
100260000/2013/230053/2, № 100260000/2013/230054/2, від 29
січня 2013 року № 100260000/2013/230059/2, від 30
січня 2013 року № 100260000/2013/230061/2, №
100260000/2013/230063/2, від 25 грудня 2012 року
№100260000/2012/212107/2, № 100260000/2012/212108/2, №
100260000/2012/212109/2, від 04 лютого 2013 року №
100260000/2013/230070/2, № 100260000/2013/230071/1, від
лютого 2013 року № 100260000/2013/230083/1, №
100260000/2013/230084/2, № 100260000/2013/230085/2, від 08
лютого 2013 року № 100260000/2013/230088/2.

При цьому, товар задекларований
позивачем у МД:

- №№ 100260000/2013/135800, 100260000/2013/135801 рішеннями
від 02 січня 2013 року № 100260000/2013/135800/2,
№100260000/2013/135801/1 митну вартість
визначено відповідачем за ціною
договору щодо ідентичних товарів;

- №№ 100260000/2013/135871, 100260000/2013/135894,
100260000/2013/136174, 100260000/2013/136226, 100260000/2013/136258,
100260000/2012/556674, 100260000/2012/556677, 100260000/2013/136320,
100260000/2013/136321, 100260000/2013/136424, 100260000/2013/136453,
100260000/2013/136454, 100260000/2013/136463 - рішеннями від
14 січня 2013 року №100260000/2013/230016/2,
№100260000/2013/230021/2, 28 січня 2013 року, №
100260000/2013/230054/2, від 30 січня 2013 року
№100260000/2013/230061/2, №100260000/2013/230063/2, від 25
грудня 2012 року №100260000/2012/212109/2,
№100260000/2012/212108/2, від 04 лютого 2013 року
№100260000/2013/230070/2, №100260000/2013/230071/1, від 07
лютого 2013 року №100260000/2013/230083/1,
№100260000/2013/230084/2, №100260000/2013/230085/2, від 08
лютого 2013 року №100260000/2013/230088/2 митну
вартість визначено відповідачем за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

- №№ 100260000/2013/135894, 100260000/2013/135921,
100260000/2013/136008, 100260000/2013/136160, 100260000/2013/136226,
100260000/2012/556678, 100260000/2012/556674, 100260000/2013/136454
рішеннями митного органу від 15 січня 2013
року №100260000/2013/230031/2, від 21 січня 2013 року
№100260000/2013/230039/1, від 28 січня 2013 року
№100260000/2013/230053/2, від 29 січня 2013 року
№100260000/2013/230059/2, від 25 грудня 2012 року
№100260000/2012/212107/2, №100260000/2012/212109/2, від 07
лютого 2013 року № 100260000/2013/230085/2 митну
вартість визначено за резервним
методом.

В подальшому відповідачем надано згоду
на випуск товарів згідно з МД під
гарантійні зобов'язання шляхом сплати
до державного бюджету сум податків і
зборів згідно митної вартості,
визначеної митним органом в повному
обсязі, та надання протягом 80 днів з дня
випуску товарів у вільний обіг
відповідних документів для
підтвердження заявленої фактурної
вартості.

Листом від 28 березня 2013 року ТОВ
«Піонер Насіння Україна» надано для
підтвердження митної вартості за ціною
договору додаткові документи:

- копію прайс-листа Компанії «Pioneer Hi-Bred
Switzerland S.A» від 12 грудня 2012 року з
перекладом;

- копію листа Компанії «Pioneer Hi Bred Switzerland
S.A.» від 17 січня 2013 року з Калькуляцією
затрат на виробництво гібридів
кукурудзи та соняшника;

- копію Експертного висновку
Торгово-промислової палати від 06
лютого 2013 року №Ц-40;

- копію листа Державної митної служби
України від 18 червня 2012 року №
11.1/2-15.2/6904;

- копію листа Київської регіональної
митниці від 01 серпня 2012 року № 14/2-11/20485;

- копії рішень Київської регіональної
митниці про коригування заявленої
митної вартості, видані із
застосування методу визначення митної
вартості за ціною договору;

- виписку з бухгалтерських та
банківських документів ТОВ «Піонер
Насіння Україна», що стосуються
відчуження оцінюваних товарів,
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України;

- копію довідкової інформації відносно
вартості ідентичних (подібних) товарів
в країні експортері від 27 березня 2013
року;

- копії митних декларацій країн
відправлення;

- копію довідки банка про відсутність
оплати коштів за контрактом
купівлі-продажу від 26 жовтня 2012 № PRUA13/2;

- каталог Pioneer.

За результатами розгляду додатково
наданих декларантом документів митний
орган листом від 03 квітня 2013 року №
14/2-11/4475 повідомив про відмову у
перегляді рішень про коригування
митної вартості товарів.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.52 Митного кодексу України
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VІІІ цього
Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу
України декларант або уповноважена ним
особа, які заявляють митну вартість
товару, зобов'язані: заявляти митну
вартість, визначену ними самостійно, у
тому числі за результатами
консультацій з митним органом;
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу
України, у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу
України документами, які підтверджують
митну вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

За правилами ч.3 ст.53 Митного кодексу
України у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи: 1) договір (угоду,
контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Згідно ч.1 ст.54 Митного кодексу України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
органом доходів і зборів під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.4 ст.54 Митного кодексу
України орган доходів і зборів під час
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
зобов'язаний здійснювати контроль
заявленої декларантом або
уповноваженою ним особою митної
вартості товарів шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості, наявності в поданих
зазначеними особами документах усіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

У відповідності до ч.5 ст.54 Митного
кодексу України орган доходів і зборів
з метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів має право: 1)
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; 2) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; 3) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів; 4) проводити в
порядку, визначеному статтями 345 - 354
цього Кодексу, перевірки правильності
визначення митної вартості товарів
після їх випуску; 5) звертатися до
органів доходів і зборів інших країн із
запитами щодо надання відомостей,
необхідних для підтвердження
достовірності заявленої митної
вартості; 6) застосовувати інші
передбачені цим Кодексом форми митного
контролю.

Згідно ч.6 ст.54 Митного кодексу України
орган доходів і зборів може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: 1) невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; 2) неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; 3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до
органу доходів і зборів документально
підтвердженої офіційної інформації
органів доходів і зборів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу
України рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається органом доходів і зборів у
письмовій формі під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості цих товарів як до, так і
після їх випуску, якщо органом доходів
і зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України
встановлено, що визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: за ціною договору щодо
ідентичних товарів; за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів;
на основі віднімання вартості; на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 (визначення митної вартості за
ціною договору щодо ідентичних
товарів) і 60 (визначення митної
вартості за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів) Кодексу
за основу для її визначення може
братися або ціна, за якою ідентичні або
подібні (аналогічні) товари були
продані в Україні не пов'язаному із
продавцем покупцю відповідно до статті
62 (визначення митної вартості на основі
віднімання вартості) Кодексу, або
вартість товарів, обчислена відповідно
до статті 63 (визначення митної вартості
товарів на основі додавання вартості
(обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Як встановлено ч.ч.2 - 5 ст.58 Митного
кодексу України, основний метод
визначення митної вартості не
застосовується, якщо використані
декларантом відомості не підтверджені
документально або відсутня хоча б одна
із складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні. У разі
якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
застосовуються другорядні методи,
зазначені у пункті 2 частини першої
статті 57 цього Кодексу. Митною вартістю
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби з урахуванням положень частини
десятої цієї статті. Ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті,
- це загальна сума всіх платежів, які
були здійснені або повинні бути
здійснені покупцем оцінюваних товарів
продавцю або на користь продавця через
третіх осіб та/або на пов'язаних із
продавцем осіб для виконання
зобов'язань продавця.

Згідно ч.12 ст.58 Митного кодексу України
той факт, що продавець і покупець
пов'язані між собою особи, сам по собі
не може бути підставою для розгляду
вартості операції як неприйнятної. У
таких випадках необхідно розглянути
обставини продажу та прийняти вартість
операції за умови, що взаємовідносини
покупця і продавця не вплинули на ціну
оцінюваних товарів.

При продажу товарів між пов'язаними
особами вартість операції береться за
основу для визначення митної вартості
оцінюваних товарів за першим методом,
якщо декларант покаже, що така вартість
є близькою до вартості однієї з
нижчезазначених операцій, яка
здійснювалася одночасно або майже
одночасно з операцією з оцінюваними
товарами: 1) вартості операції при
продажу непов'язаним покупцям
ідентичних або подібних (аналогічних)
товарів для експорту в Україну; 2)
митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів,
визначеної згідно з положеннями статті
62 цього Кодексу; 3) митної вартості
ідентичних або подібних (аналогічних)
товарів, визначеної згідно з
положеннями статті 63 цього Кодексу (ч.18
ст.58 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.59 Митного
кодексу України у разі якщо митна
вартість оцінюваних товарів не може
бути визначена згідно з положеннями
статті 58 цього Кодексу, за основу для її
визначення береться вартість операції
з ідентичними товарами, що продаються
на експорт в Україну з тієї ж країни і
час експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього. При
застосуванні цього методу визначення
митної вартості за основу береться
прийнята органом доходів і зборів
вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті. При цьому під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: 1) фізичні характеристики; 2)
якість та репутація на ринку; 3) країна
виробництва; 4) виробник.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.60 Митного
кодексу України у разі якщо митна
вартість оцінюваних товарів не може
бути визначена згідно з положеннями
статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну
вартість береться прийнята органом
доходів і зборів вартість операції з
подібними (аналогічними) товарами, які
продано на експорт в Україну і час
експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього. Під
подібними (аналогічними) розуміються
товари, які хоч і не однакові за всіма
ознаками, але мають схожі
характеристики і складаються зі схожих
компонентів, завдяки чому виконують
однакові функції порівняно з товарами,
що оцінюються, та вважаються
комерційно взаємозамінними.

Відповідно до ч.1 ст.64 Митного кодексу
України у разі якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
послідовного використання методів,
зазначених у статтях 58 - 63 цього
Кодексу, митна вартість оцінюваних
товарів визначається з використанням
способів, які не суперечать законам
України і є сумісними з відповідними
принципами і положеннями Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна
вартість, визначена згідно з
положеннями цієї статті, повинна
ґрунтуватися на раніше визнаних
(визначених) органами доходів і зборів
митних вартостях. Митна вартість
імпортних товарів не визначається
згідно із положеннями цієї статті на
підставі: 1) ціни товарів українського
походження на внутрішньому ринку
України; 2) системи, яка передбачає
прийняття для митних цілей вищої з двох
альтернативних вартостей; 3) ціни
товарів на внутрішньому ринку
країни-експортера; 4) вартості
виробництва, іншої, ніж обчислена
вартість, визначена для ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів
відповідно до положень статті 63 цього
Кодексу; 5) ціни товарів, що
поставляються з країни-експортера до
третіх країн; 6) мінімальної митної
вартості; 7) довільної чи фіктивної
вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що митні органи мають виключну
компетенцію в питаннях перевірки та
контролю правильності обчислення
декларантом митної вартості і з цією
метою мають повноваження витребувати
додаткові документи для перевірки
правильності зазначеної митної
вартості товару в разі наявності
підстав для сумніву в правильності
митної оцінки товару, що переміщується
через митний кордон України.

Митниця може вимагати, а суб'єкт
господарювання має надати лише належні
документи для перевірки та
підтвердження правильності зазначеної
митної вартості товару. Надання
неналежних документів або часткове
надання витребуваних документів не
може вважатися виконанням вимог
митниці щодо підтвердження митної
вартості товарів.

В даних спірних правовідносинах у
митниці під час проведення контролю за
визначенням митної вартості товару
виник обґрунтований сумнів щодо
правильності заявленої позивачем
митної вартості, оскільки встановлено,
що подані позивачем до митного
оформлення документи містили
розбіжності. Зокрема, в інвойсах
поданих до митного оформлення не
зазначені умови поставки товару та
умови оплати товару. Відповідно до ч.4
договору купівлі-продажу від 26 жовтня
2012 року №PRUA13/2 товари поставляються в
автомобілях на умовах DAP (Інкотермс 2010):
місце призначення вказано в додатках №
1 - 1/3 до цього договору для конкретного
товару. Частиною сьомою вказаного
договору інвойси мають бути сплачені
не пізніше 31 грудня 2013 року. Митним
органом при перевірці правильності
визначення митної вартості товарів
було здійснено порівняння митної
вартості оцінюваних товарів (насіння
кукурудзи - 91,06 USD/посівна одиниця,
насіння соняшнику - 96,88 USD/посівна
одиниця) з рівнем митної вартості
ідентичних та подібних (аналогічних)
товарів, митне оформлення яких вже
здійснено (насіння кукурудзи - 119,09, 122,55,
123,18, 127,93, 128,58 USD/посівна одиниця, насіння
соняшнику - 106,98,126,31,130,58 USD/посівна
одиниця). При цьому з'ясовано, що
ідентичні та подібні (аналогічні)
товари оформлювались за вищим рівнем
митної вартості, що підтверджується
витягом з цінової бази ЄАІС. Позивачем
не надано документів на підтвердження
того, пов'язаність між продавцем і
покупцем не вплинула на заявлену митну
вартість. Також, додатково надані
декларантом митному органу документи
на виконання вимог ст.55 Митного кодексу
України щодо підтвердження визначення
митної вартості за ціною договору
(контракту) не спростовують доводи
відповідача та не можуть бути
враховані для підтвердження заявленої
митної вартості. З досліджених судами
листів фірми «Pioneer Hi-Bred Switzerland S.A.»,
зокрема від 27 березня 2013 року,
встановлено, що для країн-членів ЄС
ціни на насіння кукурудзи становлять
100,72 долари США за одну посівну одиницю
(що містить 80000 зерен кукурудзи), на
насіння соняшнику - 87,34 долари США за
одну посівну одиницю (що містить 150000
зерен). При цьому, в інвойсах, наданих до
митних декларацій, які були подані
позивачем до митного оформлення, ціни
на насіння кукурудзи і соняшнику
становлять відповідно 91,06 та 96,88
доларів США. З наданого позивачем
прайс-листа вбачається, що він виданий
фірмою «Pioneer Hi-Bred Switzerland S.A.», тобто не
безпосередніми виробниками товару. У
прайс-листах ціни вказані на умовах
поставки DAP (місце призначення в
Україні), що суперечить самій суті
прайс-листа як комерційної пропозиції
щодо необмеженої кількості
потенційних покупців.

За вказаними обставинами митниця мала
обґрунтовані підстави для
витребування додаткових документів
для підтвердження заявленої митної
вартості товару. При витребуванні
додаткових документів митниця діяла
відповідно до норм митного
законодавства. При цьому відповідач,
відповідно до наведених законодавчих
норм надав позивачу можливість
підтвердження заявленої митної
вартості чи коригування митної
вартості шляхом надання додаткових
документів, однак позивач витребуваних
документів на підтвердження заявленої
митної вартості не надав. Враховуючи
встановлені розбіжності та відмову
позивача від надання додаткових
документів у митниці не було
можливості застосувати митну вартість,
визначену позивачем, що дало митниці
підстави для визначення митної
вартості товарів за другорядними
методами згідно з положеннями ст.ст.59,
60, 64 Митного кодексу України; митниця
послідовно довела неможливість
застосування попередніх методів,
рішення митниці за формою та змістом
відповідають встановленим законом
вимогам.

За вказаними обставинами колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що приймаючи рішення
про коригування митної вартості
Київська міжрегіональна митниця діяла
в межах повноважень та на підставі
вимог чинного законодавства,
оскаржувані рішення митниці є
правомірними, підстав для їх
скасування не вбачається. З
урахуванням встановлених обставин суд
першої інстанції прийняв вірне рішення
про відмову в позові з підстав його
необґрунтованості.

Висновки суду апеляційної інстанції
про задоволення позову щодо визнання
протиправними та скасування
оскаржуваних рішень Київської
міжрегіональної митниці про
коригування заявленої митної вартості
є помилковими.

У відповідності із ст.226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року скасувати.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 14 серпня 2013 року
залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді