Справа № 810/6017/14
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2014 року м. Київ
810/6017/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого - судді
Панової Г.В., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління
Пенсійного фонду України у м.Славутичі

Київської області

про визнання
протиправними дій і бездіяльності,
зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного
адміністративного суду звернувся
ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
м.Славутичі Київської області (далі -
відповідач), в якому просить суд
визнати протиправними діяння (дії та
бездіяльність) відповідача щодо
відмови вжити дійових заходів для
усунення недоліків у діяльності УПФУ
(зокрема, допущених внаслідок:
порушення вимог законів, що регулюють
питання об лікування страхувальника
застрахованої особи, як платника
єдиного внеску; ігнорування
функціональних обов'язків органу
соцстрахування з адміністрування
надходжень страхових коштів за
конкретний період часу з 01.01.2011 року до
06.04.2012 року), зобов'язати відповідача
вчинити певні дії: для забезпечення у
Державному реєстрі повних та
достовірних персоніфікованих даних
про заробіток та страховий стаж
витребувати у ТОВ фірми «Відродження
Полісся» відомості про заробіток та
страховий стаж ОСОБА_1 у період з 01.01.2009
року по 06.04.2012 року за встановленою
формою, зобов'язати відповідача
забезпечити у встановленому законом
порядку стягнення з ТОВ фірма
«Відродження Полісся» суми страхових
внесків та єдиного внеску, своєчасно не
нарахованих та не сплачених
страхувальником до Пенсійного фонду на
користь ОСОБА_1(за розміром фактично
невиконаного грошового зобов'язання
страхувальника перед УПФУ, що
зазначений у довідці ТОВ фірма
«Відродження Полісся» від 20.06.2014 року,
яка була видана ОСОБА_1 на виконання
судового рішення).

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідачем допущено
бездіяльність, яка полягає у
неналежному виконанні своїх
функціональних обов'язків, а саме - не
усуненні недоліків з упорядкування
даних про платника єдиного внеску - ТОВ
фірми «Відродження Полісся», не
забезпеченні адміністрування єдиного
внеску, а також не внесенні до
Державного реєстру повних та
достовірних персоніфікованих
відомостей про заробіток та страховий
стаж застрахованої особи - ОСОБА_1 у
період його перебування у трудових
відносинах з ТОВ фірмою «Відродження
Полісся» з 01.01.2009 року по 06.04.2012 року.
Таким чином, позивач вважаючи, що УПФУ у
м. Славутичі Київської області
створено перешкоди у реалізації його
прав та законних інтересів, звернувся
до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач не з'явився,
08.12.2014 року надав до суду заяву в якій
зазначив, що позовні вимоги підтримує у
повному обсязі та надає згоду на
проведення судового розгляду справи за
його відсутності.

Відповідач у судове засідання 09.12.2014
також не з'явився, надіслав до суду
заперечення відповідно до яких просив
суд відмовити позивачу в задоволенні
адміністративного позову та провести
судовий розгляд справи без участі
уповноваженого представника
Управління Пенсійного фонду України у
м.Славутичі Київської області.

Відповідно до частини четвертої статті
122 Кодексу адміністративного
судочинства України особа, яка бере
участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

У зв'язку з цим судом прйнято ухвалу від
09.12.2014 року про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, ОСОБА_1 08.06.2004 року
отримав свідоцтво про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування
№ . У період з 23.03.2007 року по 06.04.2012
року він перебував у трудових
відносинах з ТОВ фірма «Відродження
Полісся».

Відповідно до листа УПФУ у м.Славутичі
Київської області від 18.07.2014 року
№ 1424/02 ТОВ фірма «Відродження
Полісся» зареєстрована в Управлінні
Пенсійного фонду України у м.Славутичі
Київської області як платник збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування 19.01.1993 року. У період з 2009-2012
роки ТОВ фірма «Відродження Полісся»
звіти розрахунків сум страхових
внесків до Управління Пенсійного фонду
України не подавало та відповідно
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за даний
період не сплачувало.

Довідка Пенсійного фонду України форми
ОК-5 «Індивідуальні відомості про
застраховану особу», видана на ім'я
ОСОБА_1, не містить відомостей про
страховий стаж та сплату страхових
внесків застрахованою особою у період
з 01.01.2009 року по 06.04.2012 року.

Позивач, звернувся до Управління
Пенсійного фонду України у м. Славутичі
з вимогою витребувати у ТОВ фірми
«Відродження Полісся» звіт
розрахунків сум страхових внесків за
період з 01.01.2009 року по 06.04.2012 року та
отримав відповідь, що після завершення
звітного періоду, а саме 08.04.2010 року
керівництву ТОВ фірма «Відродження
Полісся» було надіслано повідомлення
про неподання звіту у відділ
персоніфікованого обліку з метою
негайного усунення даного порушення.
Однак, зазначене повідомлення
Пенсійного фонду керівництвом фірми
було проігноровано. Зобов'язати ТОВ
фірму «Відродження Полісся» надати
звіт розрахунків сум страхових внесків
Управління Пенсійного фонду не має
правових підстав, оскільки відповідно
до вимог чинного законодавства
обов'язок подачі звітності до
Пенсійного фонду покладається на
роботодавця.

Вважаючи зазначену відмову
відповідача, як неналежне виконання
своїх функціональних обов'язків тобто
бездіяльність, позивач звернувся до
суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон від 09.07.2003
№ 1058-IV) визначає поняття
застрахованої особи. Застрахована
особа - фізична особа, яка відповідно до
цього Закону підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню і сплачує
(сплачувала) та/або за яку сплачуються
чи сплачувалися у встановленому
законом порядку страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та до накопичувальної
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування.

Згідно з статтею 15 Закону від 09.07.2003 №
1058-IV платниками страхових внесків до
солідарної системи є страхувальники,
зазначені в статті 14 цього Закону, і
застраховані особи, зазначені в
частині першій статті 12 цього Закону.

Страхувальники - роботодавці та інші
особи, які відповідно до закону
сплачують єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та/або є
платниками відповідно до цього Закону.

Стаття 20 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV
визначає, що обчислення страхових
внесків застрахованих осіб
здійснюється страхувальниками на
підставі бухгалтерських та інших
документів, відповідно до яких
провадиться нарахування (обчислення)
або які підтверджують нарахування
(обчислення) заробітної плати (доходу),
грошового забезпечення, на які
відповідно до цього Закону
нараховуються страхові внески.

Страхові внески - кошти відрахувань на
соціальне страхування, збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені (які підлягають
сплаті) згідно із законодавством, що
діяло раніше; надходження від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, що
спрямовуються на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Відповідно до статті 24 Закону від
09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж
обчислюється територіальними органами
Пенсійного фонду відповідно до вимог
цього Закону за даними, що містяться в
системі персоніфікованого обліку, а за
періоди до впровадження системи
персоніфікованого обліку - на підставі
документів та в порядку, визначеному
законодавством, що діяло до набрання
чинності цим Законом.

Страховий стаж - період (строк),
протягом якого особа підлягала
державному соціальному страхуванню,
якою або за яку сплачувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування згідно із законодавством,
що діяло раніше, та/або підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню згідно із цим
Законом і за який сплачено страхові
внески.

Таким чином відповідно до зазначених
норм законодавства позивач є особою, що
підлягає загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню і за
яку повинні сплачуватись у
встановленому порядку страхові внески.

Згідно з пунктом 6 статті 21 Закону від
09.07.2003 № 1058-IV відомості про осіб,
подаються до територіального органу
Пенсійного фонду
страхувальниками-роботодавцями,
відповідними підприємствами,
установами, організаціями, військовими
частинами та органами, які
виплачують цим особам заробітну
плату, грошове забезпечення
(заробіток), допомогу.

Порядком формування та подання органам
Пенсійного фонду України відомостей
про застраховану особу, що
використовуються в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 04.06.2004 року № 7-6 та
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 10.08.2004 року визначено, що
страхувальник один раз на рік до 01
квітня поточного року надає до
територіального органу Пенсійного
фонду за місцем реєстрації пакет
документів первинної звітності для
системи персоніфікованого обліку
відомостей про страхованих осіб за
попередній період.

Отже, необхідною умовою відображення в
системі персоніфікованого обліку
відомостей про застрахованих осіб є
подача звітності установленої форми до
відділу ПОСТаМ.

Водночас, з аналізу наведених
законодавчих положень вбачається, що
обов'язок надання до Пенсійного фонду
звітності про страхованих осіб
покладається саме на страхувальника.

Крім того, суд звертає увагу, що
відповідно до «Прикінцевих та
перехідних положень» Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від
08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон України від
08.07.2010 № 2464-VI) перереєстрація
платників страхових внесків та
застрахованих осіб не здійснюється.

Пенсійний фонд спільно з фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та Державною
податковою адміністрацією України
проводить звірення платників
страхових внесків у порядку,
встановленому Пенсійним фондом
спільно з Державною податковою
адміністрацією України за погодженням
з фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

У свою чергу, норми зазначеного Закону
України від 08.07.2010 № 2464-VI, визначають
функції, права та обов'язки Пенсійного
фонду та його територіальних органів.

Так, відповідно до статті 12-1 Закону
України від 08.07.2010 № 2464-VI Пенсійний
фонд відповідно до покладених на нього
завдань формує та веде реєстр
застрахованих осіб Державного реєстру,
здійснює заходи щодо надання
інформації з Державного реєстру
відповідно до цього Закону; взаємодіє в
установленому законодавством порядку
з центральним органом виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері казначейського обслуговування
бюджетних коштів, міністерствами,
іншими центральними та місцевими
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами і
організаціями та фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування; здійснює
контроль, у тому числі спільно з
органами доходів і зборів, за
достовірністю відомостей про осіб, які
підлягають загальнообов'язковому
державному соціальному страхуванню;
бере участь в аналізі та прогнозі
надходження коштів від сплати єдиного
внеску; здійснює інші функції,
передбачені законодавством.

Державний реєстр
загальнообов'язкового державного
соціального страхування -
організаційно-технічна система,
призначена для накопичення, зберігання
та використання інформації про збір та
ведення обліку єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, його платників
та застрахованих осіб, що складається з
реєстру страхувальників та реєстру
застрахованих осіб.

Відповідно до статті 14-1 Закону України
від 08.07.2010 № 2464-VI Пенсійний фонд та
його територіальні органи зобов'язані:
надавати на безоплатній основі
інформацію з реєстру застрахованих
осіб Державного реєстру органам
доходів і зборів, фондам
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, органам праці
та соціального захисту в порядку,
визначеному Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику,
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сферах трудових відносин,
соціального захисту населення, та
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування;
забезпечувати своєчасне внесення
відомостей до реєстру застрахованих
осіб Державного реєстру; здійснювати
контроль за достовірністю відомостей,
поданих до реєстру застрахованих осіб
Державного реєстру; надавати
безоплатно на вимогу застрахованих
осіб інформацію, що міститься на їх
персональних облікових картках у
реєстрі застрахованих осіб Державного
реєстру.

Таким чином, витребування у
страхувальника звітності для внесення
до системи персоніфікованого обліку
відомостей про страхованих осіб за
попередній період не відноситься до
функціональних обов'язків Пенсійного
фонду та його територіальних органів.

Крім того, як було встановлено судом
під час розгляду справи, для
забезпечення повноти відомостей про
застрахованих осіб в системі
персоніфікованого обліку Управлінням
Пенсійного фонду України у м.Славутичі
Київської області, в межах своєї
компетенції, було надіслано
арбітражному керуючому ТОВ фірма
«Відродження Полісся» лист про
необхідність подачі звітності про
періоди роботи за колишніх найманих
працівників (у тому числі і ОСОБА_1 у
період з 01.01.2009 року по 06.04.2012 року).
Однак до теперішнього часу звітності
або відповіді арбітражного керуючого
до органу Пенсійного фонду не
надходило.

Також, суд звертає увагу, що відповідач
вчиняє дії по стягненню з ТОВ фірма
«Відродження Полісся» заборгованості
по страховим внескам в сумі 1470631,95 грн.

Отже, оскільки Управлінням Пенсійного
фонду в м.Славутичі вчинено всі
необхідні дії, в межах покладених на
нього повноважень щодо забезпечення
достовірних даних позивача в системі
персоніфікованого обліку, судом не
встановлено бездіяльності
відповідача, а також не встановлено, що
відповідач не виконує своїх функцій.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1 є
безпідставними та не обґрунтованими, а
відтак задоволенню не підлягають.

У свою чергу, суд вважає за необхідне
зазначити, що позивач вже звертався з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України у м.Славутичі Київської
області, треті особи: ТОВ фірма
«Відродження Полісся», Акціонерний
комерційний банк «Форум» про
бездіяльність органу владних
повноважень та порушення права особи,
застрахованої у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Водночас, постановою Славутицького
міського суду Київської області від
20.12.2011 року у справі № 2а-9971/11/1023, яка
залишена без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 02.04.2013 року, у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.
Копія ухвали Київського апеляційного
адміністративного суду від 02.04.2013
додана відповідачем до заперечень від
09.12.2014 на адміністративний позов.

При цьому, суд апеляційної інстанції в
ухвалі від 02.04.2013, зазначив, що суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що в силу ч.6
ст.21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» Управління Пенсійного
фонду у м.Славутичі Київської області
та позивач особисто не можуть
звітуватися до відділу ПОІСтаМ
відповідача, звіт ТОВ фірма
«Відродження Полісся» згідно ст.21
даного закону повинен здаватися у
повному обсязі на основі первинних
бухгалтерських документів на всіх
застрахованих осіб, які працювали на
підприємстві у 2009 році, завірений
належним чином підписами посадових
осіб та печаткою

Разом з тим, позивач, як працівник ТОВ
фірма «Відродження Полісся» та
застрахована особа, в силу п.1.6 Порядку
формування та подання органам
Пенсійного фонду України відомостей
про застраховану особу, що
використовується в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, мав право
отримувати від страхувальника
(роботодавця) підтвердження про сплату
страхових внесків, а також вимагати від
страхувальника достовірного та
своєчасного подання до
територіального органу Пенсійного
фонду первинних та корегуючих
відомостей про себе стосовно
персоніфікованого обліку.

Таким чином, суд звертає увагу, що для
внесення достовірних індивідуальних
відомостей про застраховану особу
(ОСОБА_1) в державну базу даних
персоніфікованого обліку, щодо періоду
безперервної роботи та заробітної
плати в ТОВ фірма «Відродження
Полісся» необхідно подати звіт до
управління Пенсійного фонду України у
м. Славутичі Київської області. Без
подання звіту встановленої форми
керівництвом ТОВ фірма «Відродження
Полісся» для зарахування стажу
позивача відповідачем не має законних
підстав.

Відповідно до статті 16 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» - застрахована
особа має право отримувати від
страхувальника (роботодавця)
підтвердження про сплату страхових
внесків, у тому числі і в письмовій
формі, також вимагати від
страхувальника сплати страхових
внесків до Пенсійного фонду України у
повному обсязі, а у разі несплати
внесків протягом тривалого часу, може
вирішити це питання в судовому порядку.

Згідно з статтею 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Оскільки відповідач не поніс витрат
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судови
витрати на користь відповідача
стягненню не підлягають.

Куючись статтями 11, 14, 69,
70, 71, 122, 158-163, 167, 254 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову
суду подається до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Київський окружний
адміністративний суд.

Згідно з частиною другою статті
186 Кодексу адміністративного
судочинства України апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Панова Г. В.