Справа № 807/3602/14
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 рокум. Ужгород№ 807/3602/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд в особі судді
Шешеня О.М., розглянувши справу в
порядку письмового провадження за
позовною заявою Ужгородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області до
Дочірнього підприємства "Голден Фудс"
про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Ужгородська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області (далі - позивач) звернулася до
Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Дочірнього підприємства
"Голден Фудс" (далі - відповідач) про
стягнення податкового боргу в розмірі
9168,30 грн. за платежами: "Орендна
плата з юридичних осіб" у розмірі 8199,85
грн., "Податок на додану вартість
із вироблених в Україні товарів, робіт
(послуг)" у розмірі 968,45 грн.

В позовній заяві позивач просить про
розгляд справи за відсутності
представника позивача та за наявними
матеріалами справи. Позивач підтримав
вимоги викладені в позовній заяві та
просив задовольнити позов в повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання повторно не з'явився без
поважних причин, заперечення на позов
не надав, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду. Суд вважає за
можливе вирішити справу на підставі
наявних у ній доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Згідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи вище викладене, суд вважає
за можливе розглянути дану справу в
порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали справи,
всебічно та повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку про те, що позовна заява
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 19.06.2002 року було
зареєстровано відповідача, як юридичну
особу, що підтверджується Витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.
8-10).

Відповідач був узятий позивачем на
облік як платник податків.

За відповідачем рахується податковий
борг в розмірі 9168,30 грн. Дана
заборгованість виникла на підставі
наступного.

У відповідності до статті 269
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) платниками податку є власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв) та землекористувачі.

Згідно до п. 287.1 ст. 287 ПК України
власники землі та землекористувачі
сплачують плату за землю з дня
виникнення права власності або права
користування земельною ділянкою.
Базовим податковим (звітним) періодом
для плати за землю є календарний рік.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 ПК України
платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і не
пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій.

У відповідності до ст. 54 ПК України
платник податків самостійно обчислює
суму податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Таким чином, відповідач самостійно
задекларував податкове зобов'язання по
орендній платі за землю шляхом подання
до позивача податкової декларації з
плати за землю (земельний податок
та/або орендна плата за земельні
ділянки державної або комунальної
власності) на 2014 рік за № від
19.02.2014 року, відповідно до якої
задекларував до сплати 26011,57 грн., з
помісячним розрахунком за січень-
листопад 2014 року у розмірі 2167,63 грн. та
за грудень 2014 року у розмірі 2167,64 грн.
(а.с. 28-30).

Згідно до пп. 287.3 ст. 287 ПК України
податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Відповідно до п. 56.11 ПК України не
підлягає оскарженню грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Відповідно до п. 57.1. ст.57 ПК України
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, відповідачем не було
добровільно сплачено самостійно
задекларованого ним в податковій
декларації за № від 19.02.2014 року
податку з орендної плати за землю з
червня 2014 року по вересень 2014 року на
загальну суму 6502,89 грн., що
підтверджується обліковою карткою
платника (а.с. 11-16).

Також, 11.04.2014 року позивачем було
проведено камеральну перевірку
податкової звітності з податку на
прибуток, орендної плати з фізичних
осіб, плати за користування надрами для
видобування корисних копалин
загальнодержавного значення, податку
на додану вартість.

Результати перевірки відображені в
Акті від 11.04.2014 року за №868/15-01/31972380 (а.с.
17-18).

На підставі вищевказаного Акту
перевірки від 11.04.2014 року за
№868/15-01/31972380, позивачем були прийняті
податкові повідомлення - рішення від
28.05.2014 року, а саме: за № про
визначення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
94,11 грн. (а.с. 25), дана сума сплачена
відповідачем частково в розмірі 19,57
грн., за № про визначення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 893,91 грн. (а.с.
24 "а"), за № про визначення суми
грошового зобов'язання з орендної
плати з юридичних осіб у розмірі 739,78
грн. (а.с. 23), за № про визначення
суми грошового зобов'язання з орендної
плати з юридичних осіб у розмірі 957,18
грн. (а.с. 24).

Вище вказані податкові
повідомлення-рішення були надіслані
позивачем на адресу відповідача, однак,
дані листи повернулися з поштовою
відміткою "за зазначеною адресою не
проживає" (а.с. 26-27).

У відповідності до п. 57.3 ст. 57 ПК
України, у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК
України податковий борг - сума
грошового

зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 59 ПК України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

В силу пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України
податкова вимога - письмова вимога
органу державної податкової служби до
платника податків щодо погашення суми
податкового боргу.

Таким чином, відповідачеві надсилалася
податкова вимога №133-25 від 06.05.2014 року
про наявність податкового боргу за
узгодженими податковими
зобов'язаннями (а.с. 32). Дана податкова
вимога була надіслана на адресу
відповідача, однак, повернулася з
поштовою відміткою "за зазначеною
адресою не проживає" (а.с. 33).

Згідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України
податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
платнику податків, якщо його передано
посадовій особі такого платника
податків під розписку або надіслано
листом з повідомленням про вручення. У
разі коли пошта не може вручити
платнику податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

Отже, за відповідачем рахується
непогашена заборгованість в розмірі
9168,30 грн. за платежами: "Орендна
плата з юридичних осіб" у розмірі 8199,85
грн., "Податок на додану вартість
із вироблених в Україні товарів, робіт
(послуг)" у розмірі 968,45 грн., що
підтверджується Розрахунком
податкової заборгованості (а.с. 5).

На підставі вище вказаного суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, позовні вимоги
підтверджено належними та допустимими
доказами.

На підставі наведеного та
керуючись ст. ст. 19, 94, 104-106, 160, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов Ужгородської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області до Дочірнього
підприємства "Голден Фудс" -
задовольнити.

2.Стягнути з Дочірнього підприємства
"Голден Фудс" (ву. Заводська, буд. 12, с.
Сторожниця, Ужгородський район,
Закарпатська область, 89421, ) податковий борг в розмірі 9168,30
(дев'ять тисяч сто шістдесят вісім
гривень тридцять копійок) грн. за
платежами: "Орендна плата з
юридичних осіб" у розмірі 8199,85 (вісім
тисяч сто дев'яносто дев'ять гривень
вісімдесят п'ять копійок) грн.,
"Податок на додану вартість із
вироблених в Україні товарів, робіт
(послуг)" у розмірі 968,45 (дев'ятсот
шістдесят вісім гривень сорок п'ять
копійок) грн.

3. Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

Суддя
О.М. Шешеня