Справа № 234/5525/14-а
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р. Справа № 234/5525/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання
Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Краматорського міського суду
Донецької області від 28.07.2014р. по
справі № 234/5525/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Краматорської
міської ради

про визнання дій неправомірними та
стягнення коштів на відшкодування
заподіяної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1)
звернувся до суду першої інстанції з
позовом, в якому просив: визнати
неправомірними дії відповідача в
частині нарахування у 2014 році належної
йому щорічної разової грошової
допомоги, передбаченої ст.13 ч. 5 Закону
України Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22.10.93 р. та
стягнути з відповідача на
відшкодування шкоди, завданої
незаконними діями на його користь
грошову суму у розмірі 5342,00 грн.

Постановою Краматорського міського
суду Донецької області від 28.07.14 р. у
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Краматорської міської ради (далі -
відповідач, УПСЗН Краматорської
міської ради) про визнання дій
неправомірними та стягнення коштів на
відшкодування заподіяної шкоди
відмовлено.

Позивач, не погодившись з даним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
законодавства, просив скасувати
постанову Краматорського міського
суду Донецької області від 28.07.14 р. та
ухвалити нове судове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач зазначив, що станом на
25.04.14 р. Постанова Кабінету Міністрів
України (далі - КМУ) №102, якою керувався
відповідач при обчисленні та виплаті
спірної грошової соціальної допомоги,
не відповідала будь-якому
національному законодавству, а тому її
застосування при обчисленні складових
нарахувань належної йому допомоги
вважає неправомірним.

Відповідач письмових заперечень на
апеляційну скаргу не подав.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, про дату, час та місце
розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 Кодексу
адміністративного судочинства (далі -
КАС України) справа розглянута без
участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
правильність застосування судом
першої інстанції норм чинного
законодавства, дослідивши письмові
докази по справі, колегія суддів дійшла
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з їх необґрунтованості.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 КАС
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судове рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Cудом першої інстанції
встановлено та підтверджено під час
апеляційного розгляду справи, що
ОСОБА_1 має статус інваліда війни ІІ
групи та має право на пільги,
встановлені Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

25 квітня 2014 року позивачу, відповідно
до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», зараховано на
розрахунковий рахунок разову грошову
допомогу до 5 травня у розмірі 2250,00 грн.
згідно постанов Кабінету Міністрів
України від 16.04.14 р. № 102 «Про деякі
питання виплати у 2014 році разової
грошової допомоги, передбаченої
Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань».

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» (в редакції
закону, яка діяла до 01.01.07 р.) щорічно до 5
травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах:
інвалідам I групи - десять мінімальних
пенсій за віком; II групи - вісім
мінімальних пенсій за віком; III групи -
сім мінімальних пенсій за віком.

Станом на квітень 2014 року - час виплати
позивачу разової грошової допомоги
до 5 травня у 2014 році, зміни до ст.13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» не вносилося. Право
встановлювати розміри соціальних
виплат відповідно до ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
Кабінету Міністрів України не
делегувалося.

Таким чином, відповідач у 2014 році
повинен був застосовувати
законодавство, яке діяло на час
проведення відповідних щорічних
виплат грошової допомоги до 5 травня, а
саме, ст. 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», відповідно до
якої інвалідам війни ІІ групи щорічно
до 5 травня виплачується разова грошова
допомога у розмірі вісім мінімальних
пенсій за віком.

При обчисленні разової грошової
допомоги до 5 травня, розмір
мінімальної пенсії за віком
розраховується виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». А саме відповідно до ч. 1
ст. 28 Закону, розмір мінімальної пенсії
за віком за наявності у чоловіків 25, а у
жінок 20 років страхового стажу,
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.
Прожитковий мінімум встановлюється
Кабінетом Міністрів України та щороку
затверджується Верховною Радою
України в Законі про Державний бюджет
України на відповідний рік.

Отже, відповідач, провівши нарахування
щорічної допомоги до 5 травня у 2014 році
в розмірі визначеному постановою
Кабінету Міністрів України діяв
всупереч вимогам чинного
законодавства.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку про те, що дії
відповідача щодо відмови в здійсненні
позивачу перерахунку та не виплати
разової грошової допомоги до 5 травня в
розмірі, визначеному Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» призвели до
порушення прав позивача, які
підлягають захисту в судовому порядку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» установлено, що
норми і положення ст.ст.12,13,14,15,16 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
застосовуються у порядку та розмірах
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік, однак зазначені зміни до Закону
були внесені лише 31 липня 2014 року
(набрали чинності з 03 серпня 2014 року),
тобто після проведених позивачу
виплат.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в
частині стягнення з відповідача коштів
на відшкодування шкоди, завданої його
незаконними діями, на його користь
грошову суму у розмірі 5342 грн. колегія
суддів зазначає наступне.

Оскільки вище визначена
позивачем сума недовиплаченої
щорічної допомоги не була нарахована
відповідачем, а суд не може перебирати
на себе функцію здійснення перерахунку
та нарахування недоотриманих сум
разової грошової допомоги замість
органу, якому надані такі повноваження
та з метою належного захисту порушених
прав позивача, та у відповідності до ч. 2
ст. 11 КАС України, колегія суддів вважає
за необхідне зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплату
спірної разової грошової допомоги за
2014 рік у розмірі, встановленому ч. 5 ст. 13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

Таким чином, виходячи з викладеного
колегія суддів вважає, що при
визначенні розміру такої грошової
допомоги позивачеві відповідач
повинен був керуватись положеннями
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», а не постанови Кабінету
Міністрів України від 16.04.2014 року N 102.

Відповідно до приписів п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства
України колегія суддів дійшла висновку
про наявність підстав для скасування
судового рішення та ухвалення нового
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 196, 198, 202, 205, 206,
209, 254 КАС України колегія суддів-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Краматорського міського
суду Донецької області від 28 липня 2014
року по справі № 234/5525/14-а - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Краматорської міської ради по виплаті
ОСОБА_1 щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня у 2014 році у меншому
розмірі, ніж передбачено ч.5 ст.13
Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Краматорської міської ради провести
перерахунок та виплату ОСОБА_1 разової
грошової допомоги до 5 травня у 2014 році
в розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком відповідно до вимог ч.5 ст.13
Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» з урахуванням фактично
отриманих сум.

В іншій частині в задоволенні позовних
вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили
негайно з моменту її проголошення і
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України шляхом
подання касаційної скарги протягом
двадцяти днів з моменту виготовлення
повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)Любчич
Л.В.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Спаскін О.А. Повний текст постанови
виготовлений 10.12.2014 р.

Помічник судді
Свірська Я.Г.