Справа № 2а-3735/11
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" листопада 2014 р. м.
Київ К/9991/22606/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 01 березня 2012 року в справі за її
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі міста
Луганська про стягнення грошової
допомоги,

в с т а н о в и л а :

У травні 2011 року ОСОБА_4 звернулася в
суд з адміністративним позовом, в якому
зазначала, що її звільнено з роботи на
підставі пункту 2 частини першої статті
40 Кодексу законів про працю України
(виявленої невідповідності працівника
займаній посаді або виконуваній роботі
внаслідок стану здоров'я, яка
перешкоджає продовженню даної роботи).

Посилаючись на те, що у порушення вимог
статті 37 Закону України «Про державну
службу» відповідач не виплатив грошову
допомогу в розмірі 10 місячних
посадових окладів, просила суд визнати
неправомірними дії та зобов'язати
виплатити грошову допомогу.

Постановою Ленінського районного суду
міста Луганська від 20 липня 2011 року
позов задоволено: визнано дії
неправомірними у частині відмови у
виплаті грошової допомоги, зобов'язано
виплатити грошову допомогу у розмірі 10
місячних посадових окладів.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 01 березня
2012 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове про відмову
у задоволенні позову.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, позивач ставить
питання про скасування рішення
апеляційного суду та залишення в силі
рішення суду першої інстанції.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що наказом начальника
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі міста Луганська від
14 березня 2011 року №6-о ОСОБА_4 звільнено
з посади головного спеціаліста відділу
по контрольно-перевірочній роботі за
нарахуванням та сплатою платежів на
підставі пункту другого статті 40
Кодексу законів про працю України - у
зв'язку з виявленою невідповідністю
займаній посаді за станом здоров'я,
який перешкоджає продовженню даної
роботи. З 15 березня 2011 року їй
призначено пенсію згідно з Законом
України «Про державну службу».

На час звільнення позивач мала стаж
державної служби понад 10 років, але у
виплаті грошової допомоги на підставі
статті 37 Закону України «Про державну
службу» відповідачем було відмовлено з
посиланням на те, що обов'язковою
умовою для її виплати є звільнення з
посади у зв'язку з виходом на пенсію.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
достроковий вихід на пенсію за певних
умов не може бути підставою для
позбавлення її соціальних гарантій,
установлених іншими законами, зокрема,
права на грошову допомогу, встановлену
статтею 37 Закону України «Про державну
службу» у розмірі 10 місячних посадових
окладів.

Скасовуючи рішення районного суду та
відмовляючи у задоволенні позову
апеляційний суд виходив з того, що
виплата грошової допомоги на підставі
статті 37 Закону України «Про державну
службу» можлива лише при звільненні
державного службовця у зв'язку з
виходом на пенсію, а не з інших підстав.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Частиною першою статті 21 Закону
України «Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні» встановлено, що особам
передпенсійного віку, трудовий договір
з якими було розірвано з ініціативи
власника або уповноваженого ним
органу, зокрема, в зв'язку виявленою
невідповідністю працівника займаній
посаді за станом здоров'я, гарантується
право на достроковий вихід на пенсію за
півтора року до встановленого
законодавством строку, якщо вони мають
страховий стаж для чоловіків - 25 років,
для жінок - 20 років, а для осіб, які мають
право на пенсію на пільгових умовах, -
стаж роботи, який дає право на цей вид
пенсії.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, позивача звільнено 14
березня 2011 року на підставі пункту
другого статті 40 Кодексу законів про
працю України, а з 15 березня 2011 року
призначено пенсію.

Відповідно до статті 37 Закону України
«Про державну службу» державним
службовцям у разі виходу на пенсію при
наявності стажу державної служби не
менше 10 років виплачується грошова
допомога в розмірі 10 місячних
посадових окладів.

26 листопада 2013 року Конституційний Суд
України у справі за конституційним
зверненням громадянки ОСОБА_5 щодо
офіційного тлумачення положення
частини тринадцятої статті 37 Закону
України «Про державну службу» в
системному зв'язку з положеннями
пункту 2 частини першої, частини другої
статті 40 Кодексу законів про працю
України, статті 21 Закону України «Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні» вирішив, що
положення частини тринадцятої статті 37
Закону України «Про державну службу» з
наступними змінами в системному
зв'язку з положеннями пункту 2 частини
першої, частини другої статті 40 Кодексу
законів про працю України, статті 21
Закону України «Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні» необхідно розуміти так, що у
разі дострокового виходу на пенсію
державного службовця з посади в
органах державної влади відповідно до
чинного законодавства державний
службовець за наявності стажу
державної служби не менше 10 років і
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», має право на отримання
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів, яке не пов'язане з
досягненням пенсійного віку,
визначеного в частині першій статті 37
Закону України «Про державну службу».

Аналогічна правова позиція була
висловлена колегією суддів Судової
палати в адміністративних справах
Верховного Суду України, зокрема, у
постановах від 03 червня 2014 року (справи
№№ 21-22а14, 21-35а14, 21-155а14, 21-170а14) та 07
жовтня 2014 року (справа № 21-304а14).

З огляду на викладене судове рішення
районного суду про наявність у
позивача права на виплату грошової
допомоги відповідає вимогам
законодавства й помилково скасовано
апеляційним судом.

Відповідно до вимог статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Керуючись статтями 222, 223, 226, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 01 березня
2012 року скасувати, залишивши в силі
постанову Ленінського районного суду
міста Луганська від 20 липня 2011 року.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/