Справа № 522/16170/14-а
Суддя: Турецький О. С.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/950/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014 року, Приморський районний суд м.
Одеси, у складі:

головуючого судді - Турецького О.С.,

за участю прокурора - Жигун І.В.,

при секретарі судового засідання -
Гасуляк С.Г.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Приморського
районного суду м. Одесі, справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради, Голови
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради, Осауленко
Світлани Вікторівни, в.о. Голови
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради, Стоянова Олега
Леонідовича, за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на боці відповідача:
Прокуратури Приморського району м.
Одеси, про визнання протиправним та
скасування рішення суб'єкта владних
повноважень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним
вище адміністративним позовом, у якому
просила визнати протиправним та
скасувати розпорядження Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради № 358 від 18 червня 2014 року
«Про розгляд подання заступника
прокурора Приморського району м. Одеси
від 3 червня 2014 року № 16-6459вих14 про
усунення порушень Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
видане та підписане від імені
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради головою
Осауленко Світланою Вікторівною.

В подальшому, ухвалами суду до участі у
справі в якості другого відповідача
було залучено в.о. Голови Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради Стоянова О.Л. та у якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
боці відповідача - Прокуратуру
Приморського району м. Одеси.

В обґрунтування своїх вимог позивачка
посилається на те, що розпорядженням
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради від 11 квітня 2012
року № 210 належним їй 2/100 частинам
домоволодіння ЖБК «Чорноморець
Аркадія», розташованим за адресою:
АДРЕСА_1 було присвоєно поштову адресу:
АДРЕСА_1.

На підставі даного розпорядження нею
було отримано свідоцтво про право
власності серії САЕ № 669204 від 28 травня
2012 року, видане Виконавчим комітетом
Одеської міської ради. Право власності
ОСОБА_2 зареєстроване КП «ОМБТІ та РОН»
5 червня 2012 року під номером 44793 в книзі
313-118.

Позивачка вважає, що розпорядження
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради від 11 квітня 2012
року № 210 є ненормативним правовим
актом органу місцевого самоврядування,
воно було реалізовано після одержання
нею свідоцтва про право власності на
домоволодіння та після реалізації
вичерпало свою дію, з огляду на що, у
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради були відсутні
повноваження щодо скасування власного
розпорядження ненормативного
характеру.

Представник позивачки у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив адміністративний позов
задовольнити.

Відповідачі та їх представники у
судове засідання не з'явилися, про дату,
час та місце судового засідання були
сповіщені належним чином, про
поважність причин неявки у судове
засідання не сповістили.

Представник третьої особи -
Прокуратури Приморського району м.
Одеси, у судовому засіданні проти
задоволення адміністративного позову
заперечувала, посилаючись на те, що
Приморська районна адміністрація
Одеської міської ради діяла в межах
наданих законом повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги, суд,
на підставі всебічного, повного,
об'єктивного і безпосереднього
дослідження наявних у справі доказів,
встановив наступне.

Розпорядженням Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
від 11 квітня 2012 року № 210 належним
ОСОБА_2 2/100 частинам домоволодіння ЖБК
«Чорноморець Аркадія», розташованим за
адресою: АДРЕСА_1 було присвоєно
поштову адресу: АДРЕСА_1.

На підставі даного розпорядження
ОСОБА_2 було отримано свідоцтво про
право власності серії САЕ № 669204 від 28
травня 2012 року, видане Виконавчим
комітетом Одеської міської ради. Право
власності ОСОБА_2 зареєстроване КП
«ОМБТІ та РОН» 05 червня 2012 року під
номером 44793 в книзі 313-118.

03 червня 2014 року Прокуратурою
Приморського району м. Одеси за №
16-6459вих14 було направлено на адресу
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради подання про
усунення порушень Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» щодо
скасування розпорядження Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 11 квітня 2012 року № 210.

Розпорядженням Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради №
358 від 18 червня 2014 року «Про розгляд
подання заступника прокурора
Приморського району м. Одеси від 3
червня 2014 року № 16-6459вих14 про усунення
порушень Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» було
скасовано розпорядження голови
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради від 11 квітня 2012
року № 210 «Про присвоєння 2/100 частинам
домоволодіння по АДРЕСА_1, поштової
адреси: АДРЕСА_1».

Згідно п. 1.1 Положення про Приморську
районну адміністрацію Одеської
міської ради (нова редакція),
затвердженого рішенням Одеської
міської ради № 4584-VI від 13 лютого 2014
року, Приморська районна адміністрація
Одеської міської ради є виконавчим
органом Одеської міської ради та
створюється нею з метою реалізації
функцій місцевого самоврядування на
території Приморського району міста
Одеси, згідно із Законом України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
тобто Приморська районна
адміністрація Одеської міської ради є
органом місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції
України, органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Згідно ч. 3 ст. 150 Конституції України,
рішення Конституційного Суду України є
обов'язковими до виконання на
території України.

Конституційний Суд України в п. 4
мотивувальної частини рішення від 16
квітня 2009 року № 7-рп/2009 у справі за
конституційним поданням Харківської
міської ради щодо офіційного
тлумачення положень частини другої
статті 19, статті 144 Конституції України,
статті 25, частини чотирнадцятої статті
46, частин першої, десятої статті 59
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» (справа про
скасування актів органів місцевого
самоврядування), проаналізувавши
функції і повноваження органів
місцевого самоврядування,
врегульовані Конституцією України та
іншими законами України, дійшов
висновку, що органи місцевого
самоврядування, вирішуючи питання
місцевого значення, представляючи
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ та міст, приймають
нормативні та ненормативні акти. До
нормативних належать акти, які
встановлюють, змінюють чи припиняють
норми права, мають локальний характер,
розраховані на широке коло осіб та
застосовуються неодноразово, а
ненормативні акти передбачають
конкретні приписи, звернені до
окремого суб'єкта чи юридичної особи,
застосовуються одноразово і після
реалізації вичерпують свою дію.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України.

На підставі ч. 1 ст. 74 названого Закону,
органи та посадові особи місцевого
самоврядування несуть
відповідальність за свою діяльність
перед територіальною громадою,
державою, юридичними і фізичними
особами.

Зі змісту ч. 2 ст. 144 Конституції України
та ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» вбачається,
що рішення органів місцевого
самоврядування та їх посадових осіб з
мотивів невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними з ініціативи
заінтересованих осіб в судовому
порядку.

В п.п. 4.1, 5 мотивувальної частини
Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009
Конституційний Суд України відзначає,
що системний аналіз положень
Конституції і законів України дає
підстави вважати, що за органами
місцевого самоврядування законодавцем
закріплюється право на зміну та
скасування власних рішень. Таке право
випливає із конституційного
повноваження органів місцевого
самоврядування самостійно вирішувати
питання місцевого значення шляхом
прийняття рішень, що є обов'язковими до
виконання на відповідній території,
оскільки вони є суб'єктами
правотворчості, яка передбачає право
формування приписів, їх зміну,
доповнення чи скасування. Однак, органи
місцевого самоврядування не можуть
скасовувати свої попередні рішення,
вносити до них зміни, якщо відповідно
до приписів цих рішень виникли
правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення. Це є
«гарантією стабільності суспільних
відносин» між органами місцевого
самоврядування і громадянами,
породжуючи у громадян впевненість у
тому, що їхнє існуюче становище не буде
погіршене прийняттям більш пізнього
рішення, що узгоджується з правовою
позицією, викладеною в абзаці другому
пункту 5 мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 13
травня 1997 року № 1-зп у справі щодо
несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

Розпорядження Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
від 11 квітня 2012 року № 210 встановлює
конкретні приписи, що стосуються
позивачки та належного їй нерухомого
майна. Воно було реалізовано після
одержання позивачкою свідоцтва про
право власності на домоволодіння та
після реалізації вичерпало свою дію

З огляду на це, суд доходить до
висновку, що розпорядження Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 11 квітня 2012 року № 210 є
ненормативним правовим актом органу
місцевого самоврядування, з огляд на що
у Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради були відсутні
повноваження щодо скасування власного
розпорядження ненормативного
характеру.

Аналогічних висновків Верховний Суд
України дійшов і у своїх постановах від
24 жовтня 2011 року у справі № 21-309а11, від 05
березня 2012 року у справі № 21-423а11, від 25
грудня 2012 року у справі № 21-412а12 про
перегляд судових рішень з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Частиною 2 ст. 71 КАС України визначено,
що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В процесі розгляду справи
відповідачами жодних доказів, які б
давали підстави для висновку про
відповідність оскаржуваного
розпорядження нормам чинного
законодавства України та
спростовували б доводи позову, суду
надано не було.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З урахуванням встановлених судом
обставин, суд дійшов висновку, що
розпорядження Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради №
358 від 18 червня 2014 року наведеним
ознакам не відповідає, тому
адміністративний позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 7-14, 17, 23, 70-71, 99, 122, 138, 153-154, 158-163, 167, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 -
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
розпорядження Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради №
358 від 18 червня 2014 року «Про розгляд
подання заступника прокурора
Приморського району м. Одеси від 03
червня 2014 року № 16-6459вих14 про усунення
порушень Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», видане та
підписане від імені Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради головою Осауленко
Світланою Вікторівною.

Постанову суду може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
до Приморського районного суду м. Одеси
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя:
О.С.Турецький

09.12.2014