Справа № 299/4114/14-а
Суддя: Рішко Г. І.
Дата ухвалення: 2014-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд
Закарпатської області
_______________________________________________________________
Справа № 299/4114/14-а
Номер рядка звіту 39
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2014
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області у складі:

головуючий суддя - Рішко Г.І.,

секретар судового засідання Стрижак
О.М.,

за участі позивачки ОСОБА_1,

представника відповідача -
Чорнотисівського сільського голови
Бровді М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Виноградів
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Чорнотисівської сільської
ради Виноградівського району про
визнання дій відповідача
протиправними, зобов'язання
відповідача надати дозвіл на
виготовлення проекту щодо відведення
земельної ділянки у власність
орієнтованою площею 2,0 га для ведення
особистого селянського господарства в
контурі 204 із земель запасу
Чорнотисівської сільської ради,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до
Чорнотисівської сільської ради
Виноградівського району, у якому
просить суд визнати дії відповідача
протиправними та зобов'язати
відповідача надати дозвіл на
виготовлення проекту щодо відведення
земельної ділянки у власність
орієнтовною площею 2,0 га для ведення
особистого селянського господарства в
контурі 204 із земель запасу
Чорнотисівської сільської ради,
оскільки вона двічі зверталася із
заявами до місцевої ради про надання
дозволу на виготовлення проекту
землеустрою, і двічі отримувала
відповідь про те, що заява розглянута
на сесії сільської ради, однак рішення
не прийнято.

В судовому засіданні позивач
підтримала повідомлені у позовній
заяві обставини та просила суд
задовольнити позов повністю та
підставі поданих доказів.

Представник відповідача - голова
Чорнотисівської сільської ради
Виноградівського району Бровді М.С. - в
судовому засіданні визнав повідомлені
позивачкою обставини та заявив, що не
заперечує проти задоволення вимог,
заявлених позивачкою. Пояснив, що заява
позивачки, попередньо розглянута та
схвалена відповідною постійною
комісією, вже тричі виносилась на
розгляд сесії Чорнотисівської
сільської ради, проте, після винесення
питання на голосування більшість
депутатів утримувалися від
голосування «за» чи «проти».

Заслухавши пояснення осіб, що беруть
участь у справі, дослідивши подані
докази, всебічно та повно з'ясувавши
підтверджені дослідженими доказами
обставини, на які позивач посилається
як на підставу своїх вимог та які мають
значення для вирішення спору, суд
дійшов наступних висновків.

Встановлено, що 12.06.2014 року позивач
ОСОБА_1подала до Чорнотисівської
сільської ради заяву, у якій просила
надати їй дозвіл на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність
орієнтовною площею 2,0 га для ведення
особистого селянського господарства
по контуру 204 на території
Чорнотисівської сільської ради
Виноградівського району. (а.с.8)

Заява ОСОБА_1 була розглянута на
засіданні постійної депутатської
комісії з питань землекористування
господарського та
соціально-культурного розвитку
Чорнотисівської сільської ради
Виноградівського району, проведеному
27.08.2014 року. За результатами розгляду
вирішено подати на розгляд сесії
проект рішення про надання дозволу на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства орієнтовною
площею до 2,0 га по контуру НОМЕР_1 за
заявою ОСОБА_1

Листом від 18.08.2014 року №369/02-26
виконавчого комітету Чорнотисівської
сільської ради заявницю було
проінформовано про те, що її заява
розглянута на засіданні двадцять
першої сесії шостого скликання 08.09.2014
року, проте рішення не прийнято.

27.10.2014 року позивач ОСОБА_1 повторно
звернулася до Чорнотисівської
сільської ради із заявою, у якій
просила надати їй дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність орієнтовною площею 2,0 га для
ведення особистого селянського
господарства по контуру 204 на території
Чорнотисівської сільської ради
Виноградівського району. (а.с.9)

Заява ОСОБА_1 від 27.10.2014 року була
розглянута на засіданні постійної
депутатської комісії з питань
землекористування господарського та
соціально-культурного розвитку
Чорнотисівської сільської ради
Виноградівського району, проведеному
27.10.2014 року, за результатами розгляду
вирішено подати на розгляд сесії
проект рішення про надання дозволу на
виготовлення проекту землеустрою за
заявою ОСОБА_1

Листом від 31.10.2014 року №453/02-26 заявника
проінформовано про те, що заява про
надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою розглянута на
засіданні двадцять другої сесії
шостого скликання від 27.10.2014 року, проте
по даному питанню рішення не
прийнято.(а.с.11).

Суд з'ясував, що вказане питання
розглядалося вже на трьох пленарних
засіданнях сесії Чорнотисівської
сільської ради, попередньо погоджене
відповідною постійною комісією, проте,
після винесення питання на голосування
більшість депутатів утрималися від
голосування «за» чи «проти».

Так, відповідно до змісту виписки з
протоколу №23 двадцять третьої сесії
шостого скликання від 02.12.2014 року на
порядок денний поставлено питання про
надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність для
ведення особистого селянського
господарства орієнтовною площею до 2,0
га за адресою с.Чорнотисів по контуру
НОМЕР_1, проте за результатами
голосування 12 депутатів утримались від
голосування, один голос «за» і нуль
голосів «проти».

Суд констатує, що правовідносини, що
виникли між сторонами, врегульовані
нормами Земельного кодексу України,
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Ст.116 Земельного кодексу України
визначено, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом,
або за результатами аукціону.

Відповідно до ст.122 ЗК України,
сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

Згідно п. 34 ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування», до виключної
компетенції міської ради належить
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин, які
розглядаються на пленарному засіданні
ради -сесії.

За змістом ч. 1 ст. 144 Конституції
України, ч.1 ст. 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
рада в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.

Таким чином, волевиявлення сільської
ради на надання дозволу на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність або на відмову у наданні
такого дозволу здійснюється виключно у
формі прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ч.ч.6-11 ст.118 ЗК України,
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян суб'єктами
господарювання, що є виконавцями робіт
із землеустрою згідно із законом, у
строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня
реєстрації клопотання Верховна Рада
Автономної Республіки Крим, Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, не надав
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або мотивовану відмову у його
наданні, то особа, зацікавлена в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності, у місячний
строк з дня закінчення зазначеного
строку має право замовити розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки без надання такого
дозволу, про що письмово повідомляє
Верховну Раду Автономної Республіки
Крим, Раду міністрів Автономної
Республіки Крим, відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування. До письмового
повідомлення додається договір на
виконання робіт із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки погоджується в
порядку, встановленому статтею 186-1
цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу у двотижневий
строк з дня отримання погодженого
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки (а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи) приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування у
передачі земельної ділянки у власність
або залишення клопотання без розгляду
можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади
чи органу місцевого самоврядування у
передачі земельної ділянки у власність
або залишення заяви без розгляду
питання вирішується в судовому
порядку.

Відтак, факт неприйняття компетентним
органом рішення про надання дозволу на
виготовлення проекту землеустрою чи
про відмову у його наданні має
наслідком неможливість реалізації у
встановленому законом порядку
передбаченого ст.118 ЗК України права
громадянина на одержання земельної
ділянки у власність.

Тому, проаналізувавши у сукупності
встановлені фактичні обставини та
відповідні їм норми матеріального
права, суд вирішив, що діяння
Чорнотисівської сільської ради, що
полягають у невирішенні питання про
надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність для
ведення особистого селянського
господарства орієнтовною площею 2,0 га
за адресою с.Чорнотисів
Виноградівського району по контуру
НОМЕР_1 (в тому числі прийняття рішення
про відмову у наданні дозволу) за її
заявами двічі поспіль - порушує
передбачене законом право ОСОБА_1 на
одержання у встановленому законом
порядку земельної ділянки у власність,
тобто є протиправними. У цій частині
позов є обґрунтованим та підлягає
задоволенню.

Разом із тим, розглядаючи вимогу позову
про зобов'язання Чорнотисівської
сільської ради надати дозвіл на
виготовлення проекту щодо відведення
земельної ділянки у власність, суд
вирішує, що у задоволенні цієї вимоги
слід відмовити з наступних міркувань.

Передача земельних ділянок у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб
віднесено статтею 122 ЗК України до
компетенції сільських, селищних,
міських рад.

Частиною 11 ст.118 ЗК України передбачено,
що питання про передачу земельної
ділянки у власність може бути вирішено
у судовому порядку у разі відмови
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування у передачі
земельної ділянки у власність або
залишення заяви без розгляду.

При цьому, відповідно до частини 9 ст.118
ЗК України, питання про передачу
(надання) земельної ділянки у власність
розглядає і за результатами розгляду
рішення про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки та надання її у власність
приймає відповідний орган виконавчої
влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, у двотижневий строк з
дня отримання погодженого проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки (а в разі необхідності
здійснення обов'язкової державної
експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи).

Таким чином, вирішення питання про
надання дозволу на виготовлення
проекту відведення земельної ділянки у
власність є поза компетенцією суду,
тому у задоволенні цієї частини
позовних вимог слід відмовити.

Слід відзначити, що абзацом 3 частини 7
ст.118 ЗК України передбачено право
громадянина змовити розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки без надання дозволу.

Так, відповідно до положень вказаної
норми закону, у разі якщо у місячний
строк з дня реєстрації клопотання
Верховна Рада Автономної Республіки
Крим, Рада міністрів Автономної
Республіки Крим, відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, не надав дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або
мотивовану відмову у його наданні, то
особа, зацікавлена в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності, у місячний
строк з дня закінчення зазначеного
строку має право замовити розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки без надання такого
дозволу, про що письмово повідомляє
Верховну Раду Автономної Республіки
Крим, Раду міністрів Автономної
Республіки Крим, відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування. До письмового
повідомлення додається договір на
виконання робіт із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Звертаючись до суду із
адміністративним позовом ОСОБА_1
просила суд визнати дії відповідача
протиправними, тобто такими, що
порушують її право на одержання у
встановленому законом порядку
земельної ділянки у власність на
підставі ст.118 ЗК України, а з метою
захисту порушеного права просила суд
зобов'язати відповідача надати дозвіл
на виготовлення проекту щодо
відведення земельної ділянки у
власність.

Розглядаючи справу, суд дійшов
висновку, що дії відповідача є
протиправними та порушують
передбачені законом права позивача,
оскільки невирішення питання про
надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність для
ведення особистого селянського
господарства орієнтовною площею 2,0 га
за адресою с.Чорнотисів
Виноградівського району по контуру
НОМЕР_1 (в тому числі прийняття рішення
про відмову у наданні дозволу) за її
заявами двічі поспіль - порушує
передбачене законом право ОСОБА_1 на
одержання у встановленому законом
порядку земельної ділянки у власність.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.162 КАС України,
суд при вирішенні справи може прийняти
постанову про зобов'язання відповідача
вчинити певні дії.

Тому, відмовляючи у задоволенні вимоги
про зобов'язання відповідача надати
дозвіл, суд, виходячи із необхідності
повного захисту порушеного права
позивача, на підставі ч.2 ст.11 КАС
України вирішує вийти за межі позовних
вимог та зобов'язати відповідача
вчинити певні дії, що належать до його
компетенції: розглянути та вирішити
питання про надання дозволу ОСОБА_1 на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства орієнтовною
площею 2,0 га за адресою с.Чорнотисів
Виноградівського району по контуру
НОМЕР_1.

Отже, розглянувши адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 суд вирішив,
що заявлені нею позовні вимоги слід
задовольнити частково, а відповідача
на підставі ч.2 ст.11 КАС України з метою
повного захисту порушених прав
позивача слід зобов'язати вчинити
певні дії відповідно до його
компетенції.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 2, 9, 11, 14, 71, 158, 159, 160,161-163 КАС
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати діяння Чорнотисівської
сільської ради Виноградівського
району щодо невирішення питання про
надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність для
ведення особистого селянського
господарства орієнтовною площею 2,0 га
за адресою с.Чорнотисів
Виноградівського району по контуру
НОМЕР_1 - протиправними.

Зобов'язати Чорнотисівську сільську
раду Виноградівського району
розглянути та вирішити питання про
надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність для
ведення особистого селянського
господарства орієнтовною площею 2,0 га
за адресою с.Чорнотисів
Виноградівського району по контуру
НОМЕР_1.

У задоволенні решти вимог позову -
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Виноградівський районний суд.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Головуючий Г. І. Рішко