Справа № 804/19056/14
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 р. Справа № 804/19056/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого суддіБарановського Р. А.
при секретаріКанівець К.С. за участю:
представника позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області за участю третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача: ОСОБА_5,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "БАЗА ВІДПОЧИНКУ
СПОРТИВНО-ОЗДОРОВЧИЙ КЛУБ "МУСТАНГ"
про скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із
адміністративним позовом до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, треті особи, що не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача: ОСОБА_5;
Товариство з обмеженою
відповідальністю «БАЗА ВІДПОЧИНКУ
СПОРТИВНО-ОЗДОРОВЧИЙ КЛУБ «МУСТАНГ», у
якому, з урахуванням змін до позовних
вимог, просить скасувати державну
реєстрацію Товариства з обмеженою
відповідальністю «БАЗА ВІДПОЧИНКУ
СПОРТИВНО-ОЗДОРОВЧИЙ КЛУБ «МУСТАНГ»
(), здійснену 10 жовтня 2014
року Реєстраційною службою
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області в Єдиному державному реєстрі,
запис № 0070554.

Позовні вимоги мотивовані
протиправністю державної реєстрації
Товариства з обмеженою
відповідальністю «БАЗА ВІДПОЧИНКУ
СПОРТИВНО-ОЗДОРОВЧИЙ КЛУБ «МУСТАНГ»
() оскільки ОСОБА_7 не
уповноважував ОСОБА_8 діяти від його
імені при створенні зазначеної
юридичної особи.

Представник позивача, що прибула в
судове засідання позов підтримала та
надала пояснення аналогічні доводам,
викладеним у позовній заяві.

Відповідач заперечень на
адміністративний позов до суду не
надав.

Треті особи: ОСОБА_5; Товариство з
обмеженою відповідальністю «БАЗА
ВІДПОЧИНКУ СПОРТИВНО-ОЗДОРОВЧИЙ КЛУБ
«МУСТАНГ» надали заперечення на
адміністративний позов, вважають, що
права позивача у зв'язку із державною
реєстрацією, що оскаржено не порушені,
а підстав для відмови у державній
реєстрації Товариство з обмеженою
відповідальністю «БАЗА ВІДПОЧИНКУ
СПОРТИВНО-ОЗДОРОВЧИЙ КЛУБ «МУСТАНГ» не
було.

Дослідивши матеріали справи та доводи
учасників процесу, судом встановлено
наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7, 1947 року
народження, свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_1 від 13.08.2014р.

23 вересня 2014р. ОСОБА_4 (ОСОБА_9, до
заміжжя), яка є донькою ОСОБА_7,
приватному нотаріусу
Дніпропетровського міського
нотаріального округу подано заяву про
прийняття всього спадкового майна № 18,
спадкова справа № 11/2014.

10 жовтня 2014 року Реєстраційною службою
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області в Єдиному державному реєстрі
внесено запис № 0070554 про
проведення державної реєстрації
Товариства з обмеженою
відповідальністю «БАЗА ВІДПОЧИНКУ
СПОРТИВНО-ОЗДОРОВЧИЙ КЛУБ «МУСТАНГ»,
ідентифікаційний код юридичної особи
39437695.

Рішення про створення Товариства
оформлено Протоколом № 1 Загальних
зборів Засновників Товариства від
03.07.2014 р., у якому зазначено, що рішення
прийнято у присутності засновників
(учасників): ОСОБА_7, який представлений
на зборах уповноваженим представником
- громадянином Республіки Молдова
ОСОБА_8, що діє на підставі довіреності
від 26.06.2014 р. та ОСОБА_5.

При цьому, в тексті довіреності від
26.06.2014 р. особа представника
зазначається, як ОСОБА_12.

Місцезнаходження ТОВ «База відпочинку
«Мустанг» визначено за адресою: 49000,
АДРЕСА_1.

Вищевказане Товариство створено на
підставі Статуту та рішення загальних
зборів учасників.

Учасниками ТОВ «База відпочинку
«Мустанг», які заснували юридичну
особу, згідно установчих документів, є:
ОСОБА_5 та ОСОБА_7.

Розмір статутного капіталу Товариства
становить 1 000 000,00 грн., що сформований
нерухомим та рухомим майном, а саме:

-70% статутного капіталу сформовано
нерухомим майном, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2. та складається з
будівель та споруд: спальний корпус, А,
загальною площею 764,0 кв.м., котедж, Б,
загальна площа 39,5 кв.м., котедж, В,
загальна площа 37,2 кв.м., котедж Г,
загальна площа 156,2 кв.м., котедж Д,
загальна площа 146,2 кв.м., сарай Е,
будівля охорони Ж, вбиральня, 3,
альтанка Л, альтанка Л 1, Альтанка Л2,
альтанка ЛЗ, альтанка Л4, альтанка Л5,
котедж И, загальною площею 160,3 кв.м.,
котедж М, загальна площа 169,0 кв.м.,
котедж Н, загальна площа 104,6 кв.м.,
конюшня О, загальна площа 463,4 кв.м.,
навіс П, господарський блок Р,
загальною площею 21,1 кв.м., навіс С,
басейни, бас, бас 4, огорожа № 1-5, 7, 9, 13-15,
очисні споруди № 10-12, трансформаторна
підстанція, ТП, колодязь К, замощення
І-ІП І, вбиральня з1, альтанка Л6,
альтанка Л7, альтанка Л8, альтанка Л9,
альтанка Л10, навіс, С1, навіс С2, навіс СЗ,
навіс С4, навіс С5, навіс С6, навіс С7,
навіс С8, будівля часові Т, загальна
площа 17,8 кв.м., господарський блок У,
загальна площа 25,4 кв.м., сарай Ф,
адміністративна будівля X, загальна
площа 1233,6 кв.м., сарай Ч, овочесховище Ш,
вольєр Ш, вольєр Щ, сарай Ю, стоянка для
автомобілів, тенісний корт.

- 30% статутного капіталу сформовано
рухомим майном у вигляді комп'ютерної
техніки.

Загальний розмір Статутного капіталу
поділяється на 100 часток, які
поділяються між учасниками Товариства
наступним чином: вартість частки
учасника ОСОБА_7 складає 700 000,00 грн.,
розмір частки у статутному капіталі -
70%; вартість частки учасника ОСОБА_5
складає 300 000,00 грн., розмір частки у
статутному капіталі - 30%.

Керівник ТОВ «База відпочинку
«Мустанг» - ОСОБА_5 з 03.07.2014р., згідно
положень Статуту.

Статут Товариства посвідчено 03.07.2014 р.
приватним нотаріусом
Сімферопольського міського
нотаріального округу ОСОБА_13,
реєстраційний запис № 178.

13.10.2014року Державною податковою
інспекцією у Кіровському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів взято
на податковий облік як платника
податків (номер взяття на облік
4796).

Порядок створення юридичної особи
визначено ст. 87 Цивільного кодексу
України, відповідно до положень якої
для створення юридичної особи її
учасники (засновники) розробляють
установчі документи, які викладаються
письмово і підписується всіма
учасниками (засновниками), якщо законом
не встановлений інший порядок їх
затвердження. Установчими документами
Товариства є затверджений учасниками
статут або засновницький договір між
учасниками, якщо інше не встановлено
законом.

Юридична особа підлягає державній
реєстрації у порядку, встановленому
законом, дані державної реєстрації
включаються до єдиного державного
реєстру, відкритого для загального
ознайомлення

Відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу
України юридична особа набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів та
закону.

Порядок створення органів юридичної
особи також встановлюється
установчими документами та законом. На
підставі ст. 97 Цивільного кодексу
України управління товариством
здійснюють його органи. Органами
управління товариством є загальні
збори його учасників і виконавчий
орган, якщо інше не встановлено
законом. Згідно зі ст. 99 Цивільного
кодексу України загальні збори
товариства своїм рішенням створюють
виконавчий орган та встановлюють його
компетенцію і склад. Назвою
виконавчого органу товариства
відповідно до установчих документів
або закону може бути "правління",
"дирекція" тощо.

Загальні збори виступають вищим
органом управління корпоративних
підприємств. Вони зазвичай уособлюють
і концентрують колективну волю
власників корпоративних прав. Загальні
збори як вищий орган товариства мають
право приймати рішення з усіх питань
його діяльності, у тому числі і з тих, що
передані загальними зборами до
компетенції правління. Компетенція
загальних зборів визначається законом
та статутом товариства.

Статтею 100 Цивільного кодексу України
визначено, що право участі у товаристві
є особистим немайновим правом і не може
окремо передаватись іншій особі.

Відносини, що виникають у сфері
державної реєстрації юридичних осіб, а
також фізичних осіб - підприємців,
регулює Закон України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців».

Єдиний державний реєстр юридичних осіб
та фізичних осіб-підприємців
-автоматизована система збирання,
накопичення, захисту, обліку та надання
інформації про юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Так, ст. 1 цього Закону визначено, що
місцезнаходженням юридичної особи є
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її
імені.

Згідно з частиною першою ст. 4 Закону
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців»
державна реєстрація юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців - це
засвідчення факту створення або
припинення юридичної особи, факту
набуття або позбавлення статусу
підприємця фізичною особою, а також
вчинення інших реєстраційних дій,
передбачених цим Законом, шляхом
внесення відповідних записів до
Єдиного державного реєстру.

26 червня 2014 року в місті Москва,
Російська Федерація, Міністерством
закордонних справ Російської
Федерації, в особі Віце-консула
Міністерства закордонних справ РФ
ОСОБА_14 посвідчено довіреність від
імені ОСОБА_7 на громадянина Республіки
Молдова ОСОБА_12 з проставленням
апостилю за № 1969 на представництво та
ведення від його імені всіх справ, що
стосуються засновництва Товариства.

Відповідно до Гаазької Конвенції від
05.10.1961 р., що скасовує вимогу
легалізації іноземних офіційних
документів (дата ратифікації Україною
22.12.2003р.) спрощено використання на
території однієї держави офіційних
документів, що видаються органами
іншої держави, відмінено вимогу
дипломатичної та консульської
легалізації офіційних документів для
держав учасників конвенції, що
направляються в ту чи іншу з цих держав
та визначено наступне. Дія Конвенції
поширюється на офіційні документи, які
були складені на території однієї з
договірних держав і мають бути
представлені на території іншої
договірної. Для цілей цієї конвенції
офіційними документами вважаються,
зокрема нотаріальні акти.

Статтею 2 даної Конвенції визначено, що
кожна з договірних держав звільняє від
легалізації документи, на які
поширюється ця конвенція і які мають
бути представлені на її території. Для
цілей цієї конвенції під легалізацією
розуміється тільки формальна
процедура, що застосовується
дипломатичними або консульськими
агентами країни, па території якої
документ має бути представлений, для
посвідчення автентичності підпису,
якості, в якій виступала особа, що
підписала документ, та, у відповідному
випадку, автентичності відбитку
печатки або штампу, яким скріплено
документ.

Єдиною формальною процедурою, яка може
вимагатися для посвідчення
автентичності підпису, якості, в якій
виступала особа, що підписала документ,
та, у відповідному випадку,
автентичності відбитку печатки або
штампу, яким скріплено документ є
проставлення апостилю компетентним
органом держави, в якій документ був
складений.

Статтею 13 Конвенції про правову
допомогу та правові відносини у
цивільних, сімейних і кримінальних
справах (Мінськ, 22 січня 1993 г., із
змінами від 28 березня 1997) встановлено,
що документи, які на території однієї з
Договірних Сторін виготовлені або
засвідчені установою або спеціально на
те уповноваженою особою в межах їх
компетенції і за встановленою формою
та скріплені гербовою печаткою,
приймаються на територіях інших
Договірних Сторін без будь-якого
спеціального посвідчення. Документи,
які на території однієї з Договірних
Сторін розглядаються як офіційні
документи, користуються на територіях
інших Договірних Сторін доказовою
силою офіційних документів. Україна та
РФ входять до списку Договірних сторін
згідно з цією конвенцією.

Статтею 237 Цивільного кодексу України
визначено, що представництвом є
правовідношення, в якому одна сторона
(представник) зобов'язана або має право
вчинити правочин від імені другої
сторони, яку вона представляє.

Згідно п. 6 ст. 248 Цивільного кодексу
України представництво за довіреністю
припиняється у разі смерті особи, яка
видала довіреністю.

Аналогічне визначено в ст. 188
Цивільного кодексу Російської
Федерації.

Зазначена довіреність від 26.06.2014
припинила свою дію 13 серпня 2014 року.

Довіреність від 26.06.2014 видана на ім'я
ОСОБА_12, а в протоколі № 1 Загальних
зборів Засновників Товариства з
обмеженою відповідальністю «БАЗА
ВІДПОЧИНКУ СПОРТИВНО-ОЗДОРОВЧИЙ КЛУБ
«МУСТАНГ» вказано ОСОБА_8, який діє на
підставі довіреност від 26.06.2014. Тобто
вказано іншу особу. Таким чином,
протокол загальних зборів учасників
товариства про прийняття рішення про
заснування юридичної особи не
підтверджує волю ОСОБА_7 як засновника
на вчинення таких дій.

Протокол про створення Товариства
підписано 03.07.2014р. - за життя ОСОБА_7 у м.
Діпропетровську, а державна реєстрація
Товариства відбулася після його смерті
- 10.10.2014р.

Статут Товариства посвідчено цього ж
дня - 03.07.2014р. приватним нотаріусом
Сімферопольського міського
нотаріального округу ОСОБА_13,
реєстраційний запис № 178.

В даних діях вбачається порушення прав
позивача, як спадкоємця ОСОБА_7,
оскільки строк для прийняття спадщини
спливає - 13.02.2015р., а отже до цього часу
законодавцем не передбачено
можливість визначити коло спадкоємців,
що прийняли або відмовились від
спадщини.

Статтею 55-1 Господарського кодексу
визначено ознаки фіктивності суб'єкта
господарювання, що дають підстави для
звернення до суду про припинення
юридичної особи або припинення
діяльності фізичною особою -
підприємцем, у тому числі визнання
реєстраційних документів недійсними:

зареєстровано (перереєстровано) на
недійсні (втрачені, загублені) та
підроблені документи;

не зареєстровано у державних органах,
якщо обов'язок реєстрації передбачено
законодавством;

зареєстровано (перереєстровано) в
органах державної реєстрації
фізичними особами з подальшою
передачею (оформленням) у володіння чи
управління підставним

(неіснуючим), померлим, безвісти
зниклим особам або таким особам, що не
мали наміру провадити
фінансово-господарську діяльність або
реалізовувати повноваження;

зареєстровано (перереєстровано) та
проваджено фінансово-господарську
діяльність без відома та згоди його
засновників і призначених у законному
порядку керівників.

Відповідно до ст. 57 Господарського
кодексу установчими документами
суб'єкта господарювання, зокрема, є
його статут (положення).

В установчих документах мають
зазначатись найменування суб'єкта
господарювання, мета і предмет
господарської діяльності, склад і
компетенція його органів управління,
порядок прийняття ними рішень, порядок
формування майна, розподілу прибутків
і збитків, умови його реорганізації та
ліквідації, якщо інше не передбачено
законом.

Статут суб'єкта господарювання повинен
містити відомості про його
найменування, мету і предмет
діяльності, розмір і порядок утворення
статутного капіталу та інших фондів,
порядок розподілу прибутків і збитків,
органи управління і контролю, їх
компетенцію, умови реорганізації та
ліквідації суб'єкта господарювання, а
також інші відомості, пов'язані з
особливостями організаційної форми
суб'єкта господарювання, передбачені
законодавством.

Установчі документи поряд з нормами
законодавства визначають правовий
статус господарської організації та
встановлюють правову основу її
господарської діяльності.

Невідповідність положень установчих
документів може бути причиною
скасування судом державної реєстрації
суб'єкта підприємництва.

Частиною першою ст. 17 Закону № 755
встановлено, що відомості про юридичну
особу включаються до Єдиного
державного реєстру шляхом внесення
записів на підставі даних з
відповідних реєстраційних карток та
відомостей, які надаються юридичними
особами державному реєстратору за
місцезнаходженням реєстраційної
.справи згідно із законодавством
України.

Відповідальність за відповідність
установчих документів законодавству
несуть засновники (частина третя ст. 8
цього Закону).

Згідно зі ст. 110 Цивільного кодексу
України підставами для постановления
судового рішення щодо припинення
юридичної особи, зокрема, є: визнання
недійсним запису про проведення
державної реєстрації через порушення
закону, допущені при створенні
юридичної особи, які не можна усунути.

Згідно із ч. 2 ст. 38 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" підставами
для постановления судового рішення
щодо припинення юридичної особи, що не
пов'язано з банкрутством юридичної
особи, зокрема, є визнання судом
недійсною державної реєстрації
юридичної особи через допущені при її
створенні порушення, які не можна
усунути, а також в інших випадках,
встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Господарського
кодексу України припинення діяльності
суб'єкта господарювання здійснюється
шляхом його реорганізації (злиття,
приєднання, поділу, перетворення) або
ліквідації - за рішенням власника
(власників) чи уповноважених ним
органів, за рішенням інших осіб -
засновників суб'єкта господарювання чи
їх правонаступників, а у випадках,
передбачених цим Кодексом, - за
рішенням суду.

Скасування державної реєстрації
суб'єкта господарювання провадиться за
рішенням суду, що є підставою для
ліквідації даного суб'єкта
господарювання відповідно до статті 59
Господарського кодексу України.

З огляду на викладене, при створенні
юридичної особи - Товариства з
обмеженою відповідальністю «БАЗА
ВІДПОЧИНКУ СПОРТИВНО-ОЗДОРОВЧИЙ КЛУБ
«МУСТАНГ» допущені порушення, які не
можна усунути. Тому, реєстрація
вказаної юридичної особи є
протиправною, а адміністративний позов
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати пртиправною та скасувати
державну реєстрацію Товариства з
обмеженою відповідальністю "БАЗА
ВІДПОЧИНКУ СПОРТИВНО-ОЗДОРОВЧИЙ КЛУБ
"МУСТАНГ" (), здійснену 10
жовтня 2014 року Реєстраційною службою
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців записом № 0070554.

Постанова суду набирає законної сили
та може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду в порядку та
строки, передбачені статтями 186 та 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
15 грудня 2014 року

Суддя Р.А. Барановський