Справа № 2а-22/2012/0106
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/41790/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим
на постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 5 червня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим про перерахунок
пенсії,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2011 року позивач звернувся
до суду з вказаним позовом до
відповідача. Просив визнати
протиправним та нечинним перерахунок
його пенсії з 1 листопада 2011 року без
збереження розміру раніше призначеної
пенсії, зобов'язати відповідача
виплачувати пенсію з 1 листопада 2011
року згідно перерахунку від 4 квітня 2011
року зі збереженням раніше призначеної
пенсії в розмірі 5295 грн. 75 коп., стягнути
з відповідача на його користь моральну
шкоду в сумі 2500 грн.

Постановою Євпаторійського міського
суду Автономної Республіки Крим від 11
січня 2012 року у задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 5 червня 2012 року скасовано
постанову Євпаторійського міського
суду Автономної Республіки Крим від 11
січня 2012 року та прийнято нову
постанову про часткове задоволення
позову. Визнано протиправним та
скасовано рішення відповідача від 28
жовтня 2011 року. Зобов'язано Головне
управління Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим
виплачувати позивачу з 1 листопада 2011
року пенсію згідно перерахунку від 4
квітня 2011 року зі збереженням розміру
раніше призначеної пенсії в розмірі 5295
грн. 75 коп. В решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі ставиться питання
про скасування постанови суду
апеляційної інстанції з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права та залишення в
силі постанови суду першої інстанції.

Перевіривши за матеріалами справи
доводи касаційної скарги та
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі у
межах касаційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що наказом Міністра
оборони України від 27 липня 2006 року
позивача звільнено з військової служби
у запас за станом здоров'я та наказом
начальника Національного центру
управління та випробування космічних
засобів з 31 серпня 2006 року - виключено
зі списків особового складу та усіх
видів забезпечення.

З 1 вересня 2006 року позивачу призначено
пенсію за вислугу років згідно Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших категорій громадян» з
урахуванням додаткових видів
забезпечення в середньому розмірі за
останні 24 місяці перед звільненням. На
підставі постанови Євпаторійського
міського суду Автономної Республіки
Крим від 16 жовтня 2006 року ОСОБА_4
проведено перерахунок та виплату
пенсії, виходячи з грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням з військової
служби. Розмір пенсії після
перерахунку склав 5295 грн. 75 коп.
Вказаний розмір пенсії виплачувався
ОСОБА_4 до листопада 2011 року.

У листопаді 2011 року відповідач
здійснив перерахунок пенсії позивача
на підставі положень Закону України
«Про державний бюджет України на 2011
рік» (в редакції Закону № 3491-VI) та
постанови Кабінету Міністрів України
№ 745 від 6 липня 2011 року «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету». Після перерахунку
розмір пенсії позивача становив 3790 грн.
87 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
пенсія позивача приведена у
відповідність до норм Закону України
«Про державний бюджет України на 2011
рік» (в редакції Закону № 3491-VI) та
постанови Кабінету Міністрів України
№ 745 від 6 липня 2011 року «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», а тому дії
відповідача щодо невиплати пенсії у
раніше призначеному розмірі є
законними.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та задовольняючи позов
частково, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що підстав для
перерахунку пенсії позивача не було,
оскільки Законом України «Про
державний бюджет України на 2011 рік» (в
редакції Закону № 3491-VI) та постановою
Кабінету Міністрів України № 745 від 6
липня 2011 року «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету» не
передбачено зміни грошового
забезпечення військовослужбовців та
осіб, які мають право на пенсію згідно
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
категорій громадян».

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб
звільнених з військової служби та
деяких інших категорій громадян» (у
редакції, чинній на час призначення
пенсії позивачу) пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, та
членам їх сімей обчислюються з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням,
враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним)
званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії в
розмірах, установлених законодавством.

Пунктом 7 Закону № 3491-VI доповнено
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» пунктом 4 такого змісту:
«Установити, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та
частини третьої статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».

На виконання п. 7 Закону № 3491-VI Кабінет
Міністрів України прийняв постанову
№ 745, відповідно до п. 5 якої, зокрема,
установлено, що особам, які мають право
на пенсійне забезпечення відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб звільнених з
військової служби та деяких інших
категорій громадян», мінімальний
розмір пенсії, що призначається
відповідно до зазначеного Закону, у
тому числі за вислугу років,
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму, визначеного законом для осіб,
які втратили працездатність.

Згідно ч. 1 ст. 58 Конституції України
Закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.

Отже, положення Закону України «Про
державний бюджет України на 2011 рік» (в
редакції Закону № 3491-VI) та абз. 1 п. 5
постанови Кабінету Міністрів України
№ 745 від 6 липня 2011 року «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» могли поширювати
свою дію виключно на ті події, факти,
які виникли після набрання чинності
зазначеними нормативно-правовими
актами, а отже, стосуються тих осіб, у
яких право на призначення пенсії
з'явилося після набрання згаданими
актами чинності. А відтак, суд
апеляційної інстанції обґрунтовано
зобов'язав відповідача виплачувати
позивачу пенсію із збереженням раніше
призначеного розміру.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
КАС України суд касаційної інстанції
не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 КАС України, суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про
незаконність судових рішень, порушення
норм матеріального та процесуального
права безпідставні, не ґрунтуються на
доказах та матеріалах справи.

Тому колегія суддів, перевіривши у
межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим залишити без
задоволення, а постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 5 червня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк