Справа № К/9991/20911/12-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/20911/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 15 серпня 2011 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 лютого 2012
року у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 до Київської
міської ради про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о
в и л а:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 серпня 2011 року відмовлено в
задоволенні позовних вимог фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 до Київської
міської ради про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 лютого 2012
року постанову суду першої інстанції
скасовано в частині відмови у
задоволенні позовних вимог до
Київської міської ради щодо вимог про
встановлення факту, що станом на 04.11.2008
р. ст.8 Регламенту розгляду питань щодо
набуття та реалізації права
користування землею в м.Києві,
затвердженого рішенням Київської
міської ради №457/1867 від 15.07.2004 р., не
відповідала порядку надання земельних
ділянок державної та комунальної
власності у користування в редакції
Закону від 16.09.08 N509-1V. Позовні вимоги в
цій частині залишено без розгляду. В
іншій частині постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 15
серпня 2011 року залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями у справі, позивач звернувся з
касаційною скаргою, у якій просить
рішення суду першої та апеляційної
інстанцій скасувати, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, справу направити
до суду першої інстанції на новий
розгляд.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, 04.11.2008 року позивач
звернувся до Київської міської ради з
заявою про вибір місця розташування
земельної ділянки орієнтовною площею 40
кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 в порядку,
встановленому ст. 123 Земельного кодексу
України, в редакції Закону України від
16.09.2008 року № 509-4.

04.11.2008 року позивач звернувся до
Київської міської ради з клопотанням
(заявою) про надання у користування
земельної ділянки орієнтовною площею 40
кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 в порядку,
встановленому Регламентом розгляду
питань щодо набуття та реалізації
права користування землею в м. Києві,
затвердженого рішенням Київської
міської ради №457/1867 від 15.04.2004 р.

04.11.2008 р. вказані заяви разом з
додатками отримані Київрадою, що
підтверджується відбитками штампів.

Листом від 10.12.2008 року за №03-23/49677
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київради
роз'яснено позивачу порядок подання
клопотання стосовно отримання
земельної ділянки для розміщення малої
архітектурної форми.

Відмовляючи в позові щодо зобов'язання
Київської міської ради утриматися від
дій, пов'язаних з прийняттям
нормативно-правових актів, якими
визначаються порядок і умови набуття
права власності на землю, суди дійшли
вірних висновків про відсутність
правових підстав для задоволення
позову в цій частині з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 2 КАС
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Отже, захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб здійснюється судом
станом на день розгляду справи. При
цьому, суд не поновлює на майбутнє прав,
свобод чи інтересів.

Тобто, суд перевіряє чи дійсно має
місце факт порушення прав, свобод та
інтересів, і у разі встановлення такого
порушення, вживає способи їх захисту,
які б гарантували дотримання і захист
прав, свобод, інтересів людини і
громадянина, інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Крім цього, позивач у позові просить
встановити, що станом на 04.11.2008 р. ст.8
Регламенту розгляду питань щодо
набуття та реалізації права
користування землею в м.Києві,
затвердженого рішенням Київської
міської ради №457/1867 від 15.07.2004 р., не
відповідала порядку надання земельних
ділянок державної та комунальної
власності у користування в редакції
Закону від 16.09.08 N 509-1V, тобто просить
захистити його право станом на 04.11.2008 р.

В той час, матеріалами справи
підтверджується, що до суду за захистом
порушеного права позивач звернувся
19.05.2011 р.

Частиною 2 статті 99 КАС України
визначено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Стаття 123 ЗК України, яка передбачала
звернення із заявою про вибір місця
розташування земельної ділянки діяла в
редакції Закону України від 16.09.2008 р.
№509-IV, який був оприлюднений у Газеті
«Голос України» 14.10.2008 р. №195.

Таким чином, позивач повинен був
дізнатися про порушення свого права
14.10.2008 р. і з цього часу мав встановлений
законодавством строк на звернення з
вказаним позовом до суду.

Однак, як вірно враховано апеляційним
судом, строк звернення до суду було
пропущено позивачем без поважних
причин, а тому відповідно до ст. 100 КАС
України, позовні вимоги щодо
встановлення, що станом на 04.11.2008 р. ст.8
Регламенту розгляду питань щодо
набуття та реалізації права
користування землею в м. Києві,
затвердженого рішенням Київської
міської ради №457/1867 від 15.07.2004 р., не
відповідала порядку надання земельних
ділянок державної та комунальної
власності у користування в редакції
Закону від 16.09.08 N 509-1V, слід залишити без
розгляду.

З урахуванням вищезазначеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом
апеляційної інстанції оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається. Доводи касаційної скарги
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23 лютого 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: