Справа № 161/15402/14-а
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року
Справа № 161/15402/14-а

Провадження № 2-а/161/598/14

Луцький міськрайонний суд Волинської
області

у складі : головуючого - судді Філюк Т.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

розглянувши у відритому судовому
засіданні в місті Луцьку справу за
адміністративним позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до Луцької
міської ради про визнання протиправним
та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до Луцької
міської ради про визнання протиправним
та скасування рішення.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28
серпня 2014 року Луцькою міською радою
прийнято рішення № 63/14 «Про скасування
рішень виконавчого комітету міської
ради, що стосуються влаштування
книжкового пасажу по АДРЕСА_1», яким
скасовано рішення виконавчого
комітету від 21.05.2002 року № 183 «Про
дозвіл на будівництво», від 29.04.2004 року
№ 143 «Про надання статусу ринку
книжковому пасажу», від 10.06.2005 року № 182
«Про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об»єкта», як
такі, що суперечать вимогам чинного
законодавства та не відповідають
рішенню Луцької міської ради від 29.03.2002
року № 20/8 «Про надання земельної
ділянки на умовах оренди підприємцю
ОСОБА_1 для влаштування та
обслуговування книжкового пасажу на
АДРЕСА_1».

Вважає таке рішення необґрунтованим,
незаконним та таким, що не відповідає
Конституції України і його прийняття
істотно порушило його права за
законні інтереси.

Просить визнати протиправним та
скасувати рішення Луцької міської ради
№ 63/14 « Про скасування рішень
виконавчого комітету міської ради, що
стосуються влаштування книжкового
пасажу по АДРЕСА_1».

В судове засідання представник
позивача не з'явилась, подала
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання не з»явився без поважних
причин, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду. А тому, на підставі
ч.4 ст.128 КС України, справу розглянуто
на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд прийшов до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 22 квітня 2002 року
на підставі рішення № 20/8 від 29.03.2002
року «Про надання земельної ділянки на
умовах оренди підприємцю ОСОБА_1»
укладено договір оренди земельної
ділянки строком на 25 років для
влаштування та обслуговування
книжкового пасажу на АДРЕСА_1

Рішенням виконавчого комітету Луцької
міської ради № 183 від 21.05.2002 року «Про
дозвіл на будівництво» дозволено
підприємцю ОСОБА_1 побудувати
книжковий пасаж на АДРЕСА_1 ( згідно з
погодженим проектом).

Рішенням виконавчого комітету
Луцької міської ради № 143 від 29.04.2004
року «Про надання статусу ринку
книжковому пасажу» розглянувши
звернення підприємця ОСОБА_1 та
враховуючи завершення будівельних
робіт та прийняття в експлуатацію,
надано з 1 травня 2004 року статус ринку
Книжковому пасажу, що на АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Луцької міської ради № 182 від
10.06.2005 року затверджено підприємцю
ОСОБА_1 акт державної приймальної
комісії про прийняття в експлуатацію
книжкового пасажу на АДРЕСА_1 загальною
площею 144,0 кв.м.

28 серпня 2014 року Луцькою міською радою
прийнято рішення № 63/14 «Про скасування
рішень виконавчого комітету міської
ради, що стосуються влаштування
книжкового пасажу по АДРЕСА_1», яким
скасовано рішення виконавчого
комітету від 21.05.2002 року № 183 «Про
дозвіл на будівництво», від 29.04.2004 року
№ 143 «Про надання статусу ринку
книжковому пасажу», від 10.06.2005 року № 182
«Про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об»єкта», як
такі, що суперечать вимогам чинного
законодавства та не відповідають
рішенню Луцької міської ради від 29.03.2002
року № 20/8 «Про надання земельної
ділянки на умовах оренди підприємцю
ОСОБА_1 для влаштування та
обслуговування книжкового пасажу на
АДРЕСА_1».

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими для виконання на
відповідній території. Рішення органів
місцевого самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
Законом України зупиняються у
встановленому законом порядку х
одночасним зверненням до суду.

Систему та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади
організації та діяльності, правового
статусу і відповідальності органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування, відповідно до
Конституції України, визначає Закон
України "Про місцеве самоврядування в
Україні".

Серед повноважень виконавчих
комітетів, визначених Законом України
"Про місцеве самоврядування в
Україні", в тому числі по організації
місцевих ринків, ярмарків, сприянню
розвитку всіх форм торгівлі, відсутні
повноваження щодо відміни раніше
прийнятих рішень, які є актами
індивідуальної дії. Виконавчий
комітет також не наділений
повноваженнями щодо скасування чи
зміни актів органу місцевого
самоврядування після їх виконання.

Так, положеннями пункту 6 статті 59
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні"
регламентовано, що виконавчий комітет
сільської, селищної, міської, районної
у місті (у разі її створення) ради в
межах своїх повноважень приймає
рішення. Рішення виконавчого комітету
приймаються на його засіданні
більшістю голосів від загального
складу виконавчогокомітету і
підписуються сільським, селищним,
міським головою, головою районної у
місті ради.

Частиною 9 ст. 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
передбачено, що рішення виконавчого
комітету ради з питань віднесених до
власної компетенції виконавчих
органів ради, можуть бути скасовані
відповідною радою. Пунктом 10 цієї ж
статті передбачено, що акти органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Статтею 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" визначена
виключна компетенція міських рад,
повноважень, щодо скасування прийнятих
власних рішень не передбачено.

Рішенням Конституційного суду у справі
№7-рп від 16 квітня 2009 року щодо
офіційного тлумачення положень
частини 2 ст.19, ст.144 Конституції
України, ст.25, ч.14 ст.46, ч.1, 10, ст.59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні" визначено, що закріплені у
статті 144 Конституції України і статті
59 Закону норми про акти органів
місцевого самоврядування, крім
юридичної форми реалізації завдань і
функцій, визначають порядок прийняття
і перевірки рішень органів місцевого
самоврядування. В Законі встановлено,
що ради правомочні розглядати і
вирішувати питання, віднесені
Конституцією України та законами
України до їх відання, і що рішення
відповідної ради може бути внесене на
повторний розгляд цієї ж ради (стаття 25,
частина четверта статті 59).
Конституційним Судом України було
також зазначено, що в Конституції
України закріплено принцип, за яким
права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, яка відповідає
перед людиною за свою діяльність
(стаття 3) . Органи місцевого
самоврядування є відповідальними за
свою діяльність перед юридичними і
фізичними особами (стаття 74 Закону).
Таким чином, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є "гарантією
стабільності суспільних відносин" між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення, що
узгоджується з правовою позицією,
викладеною в абзаці другому пункту 5
мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 13
травня 1997 року N 1-зп у справі щодо
несумісності депутатського мандата.
Ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

З системного аналізу наведених норм
чинного законодавства вбачається, що
оскаржуване рішення Луцької міської
ради № 63/14 « Про скасування рішень
виконавчого комітету міської ради, що
стосуються влаштування книжкового
пасажу по АДРЕСА_1», не ґрунтується на
вимогах Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» та
Конституції України, оскільки рішення
від 21.05.2002 року № 183 «Про дозвіл на
будівництво», від 29.04.2004 року № 143 «Про
надання статусу ринку книжковому
пасажу» та від 10.06.2005 року № 182 «Про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об»єкта» є
ненормативними актами одноразового
застосування та вичерпали свою дію
фактом їх виконання, тому не можуть
бути в подальшому скасовані Радою.

Згідно із частиною 1 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
силу частини 2 статті 72 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач в порушення вимог частини 2
статті 71 КАС України в судове засідання
не з»явився та не довів правомірності
свого рішення.

З врахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
підлягає до задоволення з
вищезазначених підстав.

Керуючись ст.ст. ст.ст.9, 11, 71, 72, 158-163 КАС
України, на підставі ст.19, 144
Конституції України, Закону України
«Про місцеве самоврядування», суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Луцької міської ради № 63/14 «
Про скасування рішень виконавчого
комітету міської ради, що стосуються
влаштування книжкового пасажу по
АДРЕСА_1».

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги на постанову суду
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду
Т.М.Філюк