Справа № 1816/6308/13
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/14950/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Головуючого судді Малиніна
В.В.,суддів Ситникова О.Ф. Швеця В.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2013 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 04 лютого 2014 року за позовом ОСОБА_4
до Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області
про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Полтавського
окружного адміністративного суду з
позовом до управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області, у якому з урахуванням уточнень
просив: визнати протиправним та
скасувати наказ УМВС України в
Полтавській області від 30 вересня 2013
року №476 о/с «Про скасування пункту
наказу»; поновити підполковника
міліції ОСОБА_4 на роботі в органах
внутрішніх справ на посаді старшого
слідчого в особливо важливих справах -
криміналістом відділу розслідування
злочинів, скоєних проти життя та
здоров'я особи слідчого управління
УМВС України в Полтавській області з 30
вересня 2013 року; зобов'язати УМВС
України в Полтавській області
нарахувати та виплатити ОСОБА_4
заробітну плату за час вимушеного
прогулу з 30 вересня 2013 року.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04 лютого 2014
року позов задоволено.

Вважаючи, що рішення суду першої
та апеляційної інстанцій прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, відповідач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, в
якій просить їх скасувати у позові
відмовити.

У письмових запереченнях на касаційну
скаргу,які надійшли до Вищого
адміністративного суду України
позивач просить її залишити без
задоволення, а оскаржувані нею рішення
без змін.

Відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга заявника підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що у вересні
1987 року ОСОБА_4 прийнятий на службу в
органи внутрішніх справ (далі по тексту
- ОВС).

Наказом УМВС України в Полтавській
області від 14 квітня 2003 року №147
позивача звільнено з ОВС за статтею 64
пункт «є» (у запас за порушення
дисципліни) Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ. Даний наказ
реалізовано наказом УМВС України в
Полтавській області від 14 квітня 2003
року №30 о/с.

Постановою Лохвицького районного суду
Полтавської області від 02 лютого 2007
року у справі №2-а-1/2007р., залишеною без
змін ухвалою апеляційного суду
Полтавської області від 02 квітня 2007
року, позов ОСОБА_4 до УМВС України в
Полтавській області, третя особа -
Лохвицький районний відділ УМВС
України в Полтавській області про
поновлення на роботі задоволено,
поновлено позивача на роботі в УМВС
України в Полтавській області на
посаді заступника начальника відділу -
начальника слідчого відділу з 14 квітня
2003 року.

На виконання зазначених судових рішень
наказом УМВС України в Полтавській
області від 14 травня 2007 року №72 о/с
скасовано пункти наказів УМВС України
в Полтавській області від 14 квітня 2003
року №147 та від 14 квітня 2003 року №30 о/с в
частині звільнення з органів
внутрішніх справ за статтею 64 пункт "є"
(у запас за порушення дисципліни)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ майора
міліції ОСОБА_4, заступника начальника
відділу - начальника слідчого відділу
Лохвицького районного відділу з 14
квітня 2003 року; поновлено позивача на
службі в ОВС з 14 квітня 2003 року.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 09 жовтня 2008 року
задоволено касаційну скаргу УМВС
України в Полтавській області,
постанову Лохвицького районного суду
Полтавської області від 02 лютого 2007
року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 02 квітня 2007
року скасовано, прийнято нове судове
рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_4 до УМВС України в Полтавській
області, третя особа - Лохвицький
районний відділ УМВС України в
Полтавській області про поновлення на
службі відмовлено. Копію даної
постанови суду відповідачем отримано 12
січня 2009 року, що підтверджується
даними вхідного штампа (Г)УМВС України
в Полтавській області та викопіюванням
з журналу обліку вхідних документів.

У період з січня 2009 року по серпень 2013
року вказане судове рішення
відповідачем залишено без реагування.

Наказом від 03 вересня 2013 року №430 за
підписом т.в.о. начальника УМВС України
в Полтавській області полковника
міліції ОСОБА_5, у зв'язку з
надходженням 30 серпня 2013 року подання
ВВБ в Полтавській області ДВБ МВС
України щодо зловживання окремими
працівниками УМВС в Полтавській
області, що призвело до поновлення у 2007
році в органах внутрішніх справ на
посаді заступника начальника РВ -
начальника слідчого відділення
Лохвицького РВ ОСОБА_4, призначено
проведення комісійного службового
розслідування за фактом поновлення
позивача у 2007 році в ОВС.

За результатами даного розслідування 17
вересня 2013 року складено висновок,
пунктом 3 якого визнано за необхідне
скасувати наказ УМВС України в
Полтавській області від 14 травня 2007
року №72 о/с щодо поновлення ОСОБА_4 на
службі в органах внутрішніх справ на
підставі постанови Лохвицького
районного суду Полтавської області від
02 лютого 2007 року та ухвали апеляційного
суду Полтавської області від 02 квітня
2007 року, а наказ УМВС України в
Полтавській області від 14 квітня 2003
року №30 о/с щодо звільнення майора
міліції ОСОБА_4 з ОВС за порушення
службової дисципліни - залишити без
змін.

Вказаний висновок службового
розслідування слугував підставою для
винесення УМВС України в Полтавській
області наказу від 30 вересня 2013 року
№476 о/с, яким скасовано пункт наказу
УМВС України в Полтавській області від
14 травня 2007 року №72 о/с про скасування
наказів УМВС України в Полтавській
області від 14 квітня 2003 року №147 та від
14 квітня 2003 року №30 о/с в частині
звільнення з ОВС та відповідно
поновлення майора міліції ОСОБА_4 на
посаді заступника начальника
Лохвицького районного відділу -
начальника слідчого відділення.

Як підтверджується копією листка
непрацездатності, позивач у період з 11
вересня 2013 року по 07 жовтня 2013 року
перебував на лікарняному.

10 жовтня 2013 року позивача ознайомлено з
наказом УМВС України в Полтавській
області від 30 вересня 2013 року №476 о/с та
видано трудову книжку.

Задовольняючи позов,
судипопередніх інстанцій, виходили з
того, що службове розслідування, за
результатами якого складено висновок
від 17 вересня 2013 року, проведено
поверхнево, без належного з'ясування
фактичних обставин справи, з висновком
якого не був ознайомлений позивач.
Згідно висновків якого, постанова
Вищого адміністративного суду України,
якою визнанні правомірними накази про
звільнення позивача із займаної ним
посади була надіслана відповідачу та
отримана ним в січні 2009 року, натомість
звільнення було ініційоване та
реалізоване спірним у даній справі
наказом в 2013 року, при цьому посада на
якій перебував позивач в день його
першого звільнення є відмінною від
посади яку останній займав на час його
звільнення в 2013 році. Позивач за цей
період проходив атестації, тобто є
таким який відповідає вимогам займаної
ним посади на час його звільнення.
Підстави зазначені в спірному наказі
не охоплюються вимогами чинного
законодавства. Відповідач не звертався
з заявою про поворот виконання рішення,
строк звернення з якою обмежений роком.

З даними висновками колегія
суддів не погоджується, вважає їх
передчасними з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, підставою для першого
звільнення позивача з займаної ним
посади було допущення ним порушення
дисципліни, про що виданийнаказ УМВС
України в Полтавській області від 14
квітня 2003 року № 147, який був
реалізований наказом УМВС України в
Полтавській області від 14 квітня 2003
року № 30 о/с. На підставі їх оскаржень у
судовому порядку, був прийнятий наказ
МВС України в Полтавській області від 14
травня 2007 року № 72 о/с про скасування
відповідних пунктів наказів від 14
квітня 2003 року № 147 та від 14 квітня 2003
року №30 о/с.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 09 жовтня 2008 року
рішення судів про скасування перших
наказів про звільнення позивача
скасовано, з підстав пропуску
позивачем строку на звернення до суду з
позовом.

Так як фактичний перегляд законності
спірних наказів про перше звільнення
позивача із займаної ним посади Вищим
адміністративним судом України не
здійснювався, а було встановлено лише
порушення судами процесуального
законодавства в частині строків
звернення до суду з вказаним позовом,
суди попередніх інстанцій в даній
справі посилаючись у своїх рішеннях на
дані накази (від 14 квітня 2003 року № 147 та
від 14 квітня 2003 року №30 о/с) не долучили
їх до матеріалів справи, не давши
належної правової оцінки, що позбавляє
можливості оцінити спірний наказ.

Крім того, судами не досліджувалось
питання щодо правовідносин пов'язаних
з проходженням та передачею
відповідних документів, зокрема
постанови Вищого адміністративного
суду України від 09 жовтня 2008 року по
структурних підрозділах відповідача, в
тому числі повідомлення про виконання
таких вище стоячому керівництву. До
зазначеного слід віднести подання
адресоване т.в.о. начальника УМВС
України а Полтавській області
полковнику міліції ОСОБА_5 від
начальника ВВБ в Полтавській області
ДВБ МВС України полковника міліції, в
частині надходження інформації про
зловживання окремих співробітників
міліції УМВС України в полтавській
області від 28.08.2013 року, вих. № 18/17-68П.

Також суди посилаючись на припущення
висловлені у проведеному службовому
розслідувані, та не притягнення винних
осіб до відповідальності, зокрема
начальника відділу юридичного
забезпечення ОСОБА_5 не були
позбавлені права дослідити дані
питання, шляхом виклику та опитування
відповідних посадових осіб у судовому
засіданні, в якості свідків, про відомі
їмобставини не виконання ухвали Вищого
адміністративного суду Українивід 09
жовтня 2008 року.

Згідно з вимогами статті 6 Конституції
України органи законодавчої,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених цією
Конституцією межах та відповідно до
законів України.

Відповідно до вимог статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У зв'язку із зазначеним колегія
суддів вважає, що справу необхідно
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції для з'ясування цих
питань в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 220
КАС України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 222, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області задовольнити
частково.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2013 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 04 лютого 2014 року у справі № 816/6308/13
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.В. Малинін

Судді:
О.Ф. Ситников

В.В. Швець