Справа № 2а-16373/12/2670
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року
м. Київ К/800/14111/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Голубєвої Г.К.

Кошіля В.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю «Петрон»

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 24
грудня 2012 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 лютого 2013
року

у справі № 2а-16373/12/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Петрон»

до Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі м. Києва
Державної податкової служби

про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Петрон» (далі -
ТОВ «Петрон»; позивач)
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі м. Києва
Державної податкової служби (далі - ДПІ
у Голосіївському районі м. Києва ДПС;
відповідач), в якому, з урахуванням
зміни позовних вимог, просило визнати
протиправними дії начальника
податкового органу щодо прийняття
наказу № 2137 від 19 жовтня 2012 року про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
позивача, а також визнати
протиправними дії відповідача щодо
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
товариства на підставі наказу № 2137 від
19 жовтня 2012 року та складання акту
перевірки, проведеної на підставі
даного наказу.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 24
грудня 2012 року, залишеною
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21 лютого 2013 року, відмовлено
повністю в задоволенні позову.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями у справі, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, з підстав порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 24 грудня 2012 року, ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 лютого 2013
року та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позов.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75
Податкового кодексу України (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин; далі - ПК
України) органи державної податкової
служби мають право проводити
камеральні, документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 ПК України документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
органу державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

За змістом пункту 78.5 статті 78 ПК
України допуск посадових осіб органів
податкової служби до проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки здійснюється згідно із
статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 81.1 статті 81 ПК України
передбачено, що посадові особи органу
державної податкової служби мають
право приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення перевірки;
копії наказу про проведення перевірки;
службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб органу державної
податкової служби до проведення
документальної виїзної або фактичної
перевірки.

Відмова платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) від допуску до перевірки на
інших підставах, ніж визначені в абзаці
п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При цьому слід враховувати, що
відповідно до позиції Верховного Суду
України, висловленій в постанові від 24
грудня 2010 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Foods and Goods L.T.D.» до
Державної податкової інспекції у
Калінінському районі м. Донецька, третя
особа - Державна податкова
адміністрація в Донецькій області, про
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, платник
податків, який вважає порушеним
порядок та підстави призначення
податкової перевірки щодо нього, має
захищати свої права шляхом недопуску
посадових осіб контролюючого органу до
такої перевірки. Якщо ж допуск до
проведення перевірки відбувся, в
подальшому предметом розгляду в суді
має бути лише суть виявлених порушень
податкового та іншого законодавства,
дотримання якого контролюється
податковими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією
Верховного Суду України саме на етапі
допуску до перевірки платник податків
може поставити питання про
необґрунтованість її призначення та
проведення, реалізувавши своє право на
захист від безпідставного та
необґрунтованого здійснення
податкового контролю щодо себе.

Водночас допуск до перевірки нівелює
правові наслідки процедурних порушень,
допущених контролюючим органом при
призначенні та/або проведенні
податкової перевірки. А відтак, позов,
спрямований на оскарження дій або
бездіяльності податкового органу щодо
призначення та/або проведення
перевірки, може бути задоволений лише в
тому разі, якщо до моменту винесення
судового рішення не відбулось допуску
посадових осіб органу державної
податкової служби до перевірки.

В розглядуваній ситуації спірну
перевірку проведено відповідно до
наказу № 2137 від 19 жовтня 2012
року та направлення № 2287/22-20 від 22
жовтня 2012 року, які вручено
представнику товариства. Позивачем, в
свою чергу, посадових осіб ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва ДПС до
проведення перевірки допущено, що
підтверджується актом перевірки №
452/1-22-20-36557270 від 02 листопада 2012
року та ТОВ «Петрон» не заперечується.
За наслідками здійсненої перевірки
контролюючим органом прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 30 листопада 2012 року.

Таким чином, правові наслідки
оспорюваних дій в наведеному випадку є
вичерпаними, їх оскарження не сприяє
відновленню порушених прав товариства,
що, відповідно, виключає можливість
задоволення таких позовних вимог.

Що стосується вимоги ТОВ «Петрон» про
визнання протиправними дій
відповідача щодо складання акту
перевірки, то варто зазначити, що
діяльність із складання актів
перевірок є службовою діяльністю
працівників органу державної
податкової служби на виконання своїх
посадових обов'язків із збирання
доказової інформації щодо дотримання
платником податків податкової
дисципліни. Наявність акту перевірки
чи включення до його змісту певних
висновків самі собою не створюють
жодних перешкод для діяльності
платника податків.

Виходячи з наведеного, дії
контролюючого органу щодо складання
акту перевірки не порушують права чи
інтереси особи, не впливають на її
суб'єктивні права та обов'язки, а відтак
підстави для задоволення цієї позовної
вимоги відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 24
грудня 2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 лютого 2013
року такими, що прийняті з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, а тому суд
касаційної інстанції не знаходить
підстав, які могли б призвести до їх
зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Петрон»
відхилити, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 24
грудня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21 лютого 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав і в порядку, встановленими
главою 3 розділу IV Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Голубєва Г.К.

Кошіль В.В.