Справа № 821/4291/14
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/4291/14
Херсонський окружний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Кузьменко Н.А.

суддів: Кисильової О.Й.

Пекного А.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом відкритого акціонерного
товариства "Херсонський бавовняний
комбінат" до державного реєстратора
прав на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Нілової
Ангеліни Олександрівни, Державної
реєстраційної служби України, третя
особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - товариство з обмеженою
відповідальністю "Східноєвропейська
теплоенергогенеруюча компанія" про
визнання рішення протиправним,
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії,-

встановив:

30 жовтня 2014 року до Херсонського
окружного адміністративного суду
надійшла позовна заява відкритого
акціонерного товариства "Херсонський
бавовняний комбінат" (далі - позивач,
ВАТ «ХБК») до державного реєстратора
прав на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Нілової
Ангеліни Олександрівни (далі - Нілова
А.О.) та Державної реєстраційної служби
України (далі - ДРС України), третя особа
на стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
товариство з обмеженою
відповідальністю "Східноєвропейська
теплоенергогенеруюча компанія" (далі -
третя особа, ТОВ «Східноєвропейська
теплоенергогенеруюча компанія») з
позовними вимогами про визнання
рішення протиправним, скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії, а саме:

- визнати протиправним рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно про відмову у державній
реєстрації прав за ВАТ "ХБК" від 02.09.2014
року №15507585;

- зобов'язати Державну реєстраційну
службу України скасувати державну
реєстрацію права власності за ТОВ
"Східноєвропейська
теплоенергогенеруюча компанія" на
об'єкт нерухомого майна, а саме: на
будівлі та споруди велосипедної,
автомобільної стоянки зі складом, які
знаходяться за адресою м. Херсон, площа
50 років СРСР, буд,4;

- зобов'язати Державну реєстраційну
службу України провести реєстрацію
права власності за ВАТ "ХБК" () на об'єкт нерухомого майна, а саме:
на будівлі та споруди велосипедної,
автомобільної стоянки зі складом, які
знаходяться за адресою: м. Херсон, площа
50 років СРСР, буд.4, у складі наступних
об'єктів: будівля сторожки , А,
загальною площею 8,4 кв.м.; будівля
сторожки, Б, загальною площею 16,0 кв.м.;
сарай, Є, площею забудови 15,0 кв.м.; склад,
К, загальною площею 132,0 кв.м.;
склад-ангар, Л, загальною площею 922,6
кв.м.; побутове приміщення, М, загальною
площею 72,6 кв.м.; навіс, Н, площею
забудови 22,8 кв.м.; кафе, И. площею
забудови 45,2 кв.м.; туалет,3; ворота №1,2,3,4;
огорожа №5,6,7; мостіння, №1 та внести
необхідні записи до відповідного
Реєстру прав власності на нерухоме
майно.

Обґрунтовуючи свою позицію, позивач
зазначив, що ВАТ «ХБК» є
правонаступником державного
підприємства «ХБК», яке засновано
відповідно до рішення Фонду державного
майна України (наказ №31-АТ від 29.02.1996
року) шляхом перетворення ДП «ХБК» у
ВАТ «ХБК» відповідно до Указу
президента України від 26.11.1994 року
№699/94. Згідно зі свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно (ЯЯЯ№670489
від 16.06.2007 року) товариству належали
будівлі та споруди велосипедної,
автомобільної стоянки зі складом, які
знаходяться за адресою: м. Херсон, площа
50 років СРСР, буд.4. 07 червня 2013 року
набрало законної сили рішення
господарського суду Херсонської
області у справі № 923/301/13, яким
витребувано із володіння ТОВ "
Східноєвропейська
теплоенергогенеруюча компанія" та
передано ВАТ "ХБК" об'єкти нерухомого
майна: будівлі та споруди велосипедної,
автомобільної стоянки зі складом, які
знаходяться за адресою: м. Херсон, площа
50 років СРСР, буд.4, у складі наступних
об'єктів: будівля сторожки , А,
загальною площею 8,4 кв.м.; будівля
сторожки, Б, загальною площею 16,0 кв.м.;
сарай, Є, площею забудови 15,0 кв.м.; склад,
К, загальною площею 132,0 кв.м.;
склад-ангар, Л, загальною площею 922,6
кв.м.; побутове приміщення, М, загальною
площею 72,6 кв.м.; навіс, Н, площею
забудови 22,8 кв.м.; кафе, И. площею
забудови 45,2 кв.м.; туалет,3; ворота №1,2,3,4;
огорожа №5,6,7; мостіння, №1. На виконання
вказаного рішення господарським судом
13.08.2013 р. видано наказ № 923/301/13, а 01.04.2013 р.
закінчено виконавче провадження по
виконанню даного наказу в зв'язку із
фактичною передачею майна стягувачу -
ВАТ "ХБК". 15 серпня 2013 року представник
ВАТ "ХБК" звернувся до ДРС України із
заявою про державну реєстрацію правна
нерухоме майно проте отримав відмову
державного реєстратора прав щодо
вчинення зазначених дій з посиланням
на статтю 24 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень". З
посиланням на норми Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
Закону України «Про виконавче
провадження» обґрунтовує
правомірність своїх вимог. З
наведеного позивач робить висновок про
наявність підстав для постановлення
судового рішення про визнання рішення
протиправним, скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії.

Представник позивача 09 грудня 2014 року
заявив клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Представник відповідача - ДРС України в
судове засідання не прибув, про причини
неявки суд не повідомив, про дату, час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином. 19 листопада 2014 року від
відповідача надійшли заперечення на
адміністративний позов, в яких проти
позову заперечує з огляду на наступне.
Державним реєстратором прийнято
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від 02
вересня за №15507585, оскільки заяву про
державну реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна, зокрема
п.5 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень». На майно із
заявою про реєстрацію якого звернувся
представник позивача накладено арешти
№12994264, №335344, №428513. На майно накладено
арешт, майно не звільнено з-під арешту,
а тому відсутні підстави для
задоволення вимог позивача. З
посиланням на норми Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
обґрунтовує правомірність своїх дій.

Відповідач - державний реєстратор
Нілова А.О. в судове засідання не
прибула про дату, час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення
№626.

Представник третьої особи в судове
засідання не прибув про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення №835.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 128 КАС
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Отже, згідно вимог ч.6 ст. 128 КАС України,
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Розглянувши надані сторонами
документи, заслухавши в судовому
засіданні представників сторін,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду спору по суті,
проаналізувавши норми законодавства
які регулюють спірні відносини та їх
застосування сторонами, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
для задоволення позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що
15.08.2014 року представник ВАТ «ХБК»
Агафонова І.М. звернулась до
реєстраційної служби з заявою про
проведення державної реєстрації права
власності на нерухоме майно - будівлі
та споруди велосипедної, автомобільної
стоянки зі складом, що знаходиться за
адресою: м. Херсон, площа 50 років СРСР,
буд. 4.

Рішенням про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від 02
вересня 2014 року № 15507585 державний
реєстратор ДРС України Нілова А.О.
відмовила у державній реєстрації права
власності на нерухоме майно з підстав,
що заяву про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна подано після державної
реєстрації обтяжень, встановленого
щодо цього майна (постанова Другого
відділу ДВС Луцького МУЮ про арешт
майна №34280153 від 13 вересня 2012 року -
об'єкт обтяження нежитлова будівля,
будівля та споруда велосипедної,
автомобільної стоянки зі складом
адреса: Херсонська область, м. Херсон,
площа 50 років СРСР, буд. 4.).

Правомірність дій відповідачів та
наявність (відсутність) підстав для
прийняття рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень від 02 вересня 2014 року № 15507585 є
предметом судового розгляду.

Спірні правовідносини врегульовані
Конституцією, Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», а в
частині накладення (зняття) арешту на
майно Законом України «Про виконавче
провадження».

Частина 2 статті 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до преамбули Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень», цей
Закон визначає правові, економічні,
організаційні засади проведення
державної реєстрації речових та інших
прав, які підлягають реєстрації за цим
Законом, та їх обтяжень і спрямований
на забезпечення визнання та захисту
державою цих прав, створення умов для
функціонування ринку нерухомого майна.

Цей Закон регулює відносини, пов'язані
з державною реєстрацією прав на
нерухоме майно та їх обтяжень. (ч.1 ст.1
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень»).

Державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Орган державної реєстрації прав,
державні реєстратори зобов'язані
надати до відома заявників інформацію
про необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав
(ч.1,2 ст.15 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень»).

Державна реєстрація прав (надання
відмови в ній) проводиться в строк, що
не перевищує чотирнадцяти робочих днів
(крім випадків, встановлених у частині
сьомій цієї статті) з моменту
надходження до органу державної
реєстрації прав заяви про таку
реєстрацію та передбачених цим Законом
та нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до нього,
документів, необхідних для її
проведення (ч.5 ст.15 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»).

Заява про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень подається до органу
державної реєстрації прав у паперовій
або електронній формі у випадках,
передбачених цим Законом (ч.1 ст.16
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень»).

Державна реєстрація прав проводиться
на підставі: рішень судів, що набрали
законної сили (п.5 ч.1 ст.19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»).

У державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: заяву про державну реєстрацію
прав, пов'язаних з відчуженням
нерухомого майна, подано після
державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна, крім
випадків, встановлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону (п.5 ч.1
ст.24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень»).

В матеріалах справи наявна Інформація
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, Реєстру прав власності
на нерухоме майно, Державного реєстру
іпотек, Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна.
Згідно даної інформації на спірне
майно 14 вересня 2012 року за №12994264
зареєстровано тип обтяження «арешт
нерухомого майна», підстава обтяження
«постанова про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, 34280153, 13.09.2012…», об'єкт
обтяження «нежитлова будівля, будівля
та споруда велосипедної, автомобільної
стоянки зі складом адреса: Херсонська
область, м. Херсон, площа 50 років СРСР,
буд. 4.», обтяжував «Другий відділ
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції», майно не
звільнене з-під арешту.

Враховуючи викладене, суд звертає
увагу позивача, що процесу реєстрації
права власності на належне йому
нерухоме майно (нежитлова будівля,
будівля та споруда велосипедної,
автомобільної стоянки зі складом
адреса: Херсонська область, м. Херсон,
площа 50 років СРСР, буд. 4.) процедурно
передує процес зняття арешту з даного
нерухомого майна.

На майно накладено арешт постановою
Другого ВДВС Луцького МУЮ який на даний
момент є чинним, доказів протилежного
сторони суду не надали. Крім того, суд
зазначає, що особа, яка вважає, що майно,
на яке накладено арешт, належить їй, а
не боржникові, може звернутися до суду
з позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту
(ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче
провадження»).

Постановою КМ України від 17 жовтня 2013 р.
N 868 затверджено Порядок державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень.

Цей Порядок визначає процедуру
проведення державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень (далі - державна реєстрація
прав), перелік документів, необхідних
для її проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав, а також процедуру взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна.

Документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
обтяжень речових прав на нерухоме
майно, є: 1) рішення суду щодо обтяження
речових прав на нерухоме майно, що
набрало законної сили; 2) рішення
державного виконавця щодо обтяження
речових прав на нерухоме майно; 3)
визначений законодавством документ, на
якому нотаріусом вчинено напис про
накладення заборони щодо відчуження
нерухомого майна; 4) рішення органу
місцевого самоврядування про
віднесення об'єктів нерухомого майна
до застарілого житлового фонду; 5)
договір, укладений у порядку,
визначеному законом, яким
встановлюється обтяження речових прав
на нерухоме майно, чи його дублікат; 6)
закон, яким встановлено заборону на
користування та/або розпорядження
нерухомим майном; 7) інші акти
відповідних органів державної влади та
посадових осіб згідно із законом (п.75
Порядку).

Таким чином, суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог в частині
визнання протиправним рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно про відмову у державній
реєстрації прав за ВАТ "ХБК" від 02.09.2014
року №15507585 та зобов'язання Державної
реєстраційної служби України провести
реєстрацію права власності за ВАТ "ХБК"
() на об'єкт нерухомого
майна, оскільки заяву про державну
реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна.

Щодо вимог позивача про зобов'язання
Державної реєстраційної служби
України скасувати державну реєстрацію
права власності за ТОВ
"Східноєвропейська
теплоенергогенеруюча компанія" на
об'єкт нерухомого майна, а саме: на
будівлі та споруди велосипедної,
автомобільної стоянки зі складом, які
знаходяться за адресою м. Херсон, площа
50 років СРСР, буд, 4, суд зазначає
наступне.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку
прийняття і розгляду заяв про внесення
змін до записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 12.12.2011
№ 3502/5 (далі - Порядок), рішення щодо
внесення змін до записів, внесення
записів про скасування державної
реєстрації прав рішення щодо
скасування записів Державного реєстру
прав приймає державний реєстратор прав
на нерухоме майно (далі - державний
реєстратор), яке оформлює за допомогою
Державного реєстру прав у двох
примірниках.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку для
внесення змін до записів,. внесення
записів про скасування державної
реєстрації прав та скасування записів
Державного реєстру прав заявник подає
органу державної реєстрації прав,
державним реєстратором якого було
проведено державну реєстрацію прав,
або нотаріусу, яким проведено державну
реєстрацію прав, заяву та документи,
визначені цим Порядком.

Пунктом 2.6 Порядку передбачено, що для
внесення записів про скасування
державної реєстрації прав, скасування
записів Державного реєстру прав
заявник подає рішення суду про
скасування рішення державного
реєстратора, що набрало законної сили,
та копії документів, визначених у
пункті 2.3 цього розділу.

З матеріалів справи вбачається, що
представник позивача зверталась до
реєстраційної служби 15.08.2014 року із
заявою про проведення державної
реєстрації права власності за ВАТ
«ХБК» на нерухоме майно - будівлі та
споруди велосипедної, автомобільної
стоянки зі складом, що знаходиться за
адресою: м. Херсон, площа 50 років СРСР,
буд. 4.

Доказів звернення позивача до
реєстраційної служби із заявою про
скасування державної реєстрації права
власності за ТОВ "Східноєвропейська
теплоенергогенеруюча компанія" на
об'єкт нерухомого майна, а саме: на
будівлі та споруди велосипедної,
автомобільної стоянки зі складом, які
знаходяться за адресою м. Херсон, площа
50 років СРСР, буд, 4 суду не надано.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача в частині
зобов'язання скасувати державну
реєстрацію права власності за ТОВ
"Східноєвропейська
теплоенергогенеруюча компанія"
задоволенню не підлягають, оскільки
скасування реєстрації прав на нерухоме
майно відбувається за заявницьким
принципом.

Оцінка судом обставин справи базується
на наданих доказах, їх належності та
переконливості, в поєднанні з
принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в
Україні є практика Європейського суду
з прав людини, яка статтею 17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини» визнана джерелом
права.

Згідно п.1 статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
(ратифіковано Україною 17.07.1997 року,
набула чинності для України 11.09.1997 року)
"Кожен має право на ... розгляд його
справи упродовж розумного строку ...
судом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру...".

Вирішуючи питання стосовно
застосування ч.1 ст.6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, суд бере до уваги, що в рішенні
Європейського суду з прав людини по
справі «Бендерський проти України»
(Заява N 22750/02§42) суд нагадує, що
відповідно до практики, яка відображає
принцип належного здійснення
правосуддя, судові рішення мають в
достатній мірі висвітлювати мотиви, на
яких вони базуються. Межі такого
обов'язку можуть різнитися залежно від
природи рішення та мають оцінюватись в
світлі обставин кожної справи. Право
може вважатися ефективним, тільки якщо
зауваження сторін насправді
"заслухані", тобто належним чином
вивчені судом.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України
суд повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень, з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів.

Положення ст. 9 КАС України передбачає,
що суди при вирішенні справи керуються
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач належними доказами не
підтвердив правомірність своїх вимог,
натомість наявні в матеріалах справи
докази не дають суду підстав для
висновку про протиправність дій
відповідачів та зобов'язання
відповідачів вчинити певні дії.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи
наявні у матеріалах справи докази в
сукупності, суд дійшов висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 128, 158 - 163 КАС
України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов відкритого
акціонерного товариства "Херсонський
бавовняний комбінат" до державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Нілову Ангеліну Олександрівну
та Державної реєстраційної служби
України, третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
товариство з обмеженою
відповідальністю "Східноєвропейська
теплоенергогенеруюча компанія" про
визнання рішення протиправним,
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії - залишити без
задоволення.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Херсонський окружний
адміністративний суд апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги на постанову суду
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Головуючий суддя
Н.А.Кузьменко

Суддя
О.Й.Кисильова

Суддя
А.С.Пекний

кат. 6.3.