Справа № 162/1185/14-а
Суддя: Глинянчук В. Д.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/1185/14-а
Провадження № 2-а/162/202/2014
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської
області в складі головуючого судді
Глинянчука В.Д., розглянувши в порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

встановив:

11 листопада 2014 року до суду з
адміністративним позовом звернулася
ОСОБА_1. Просить визнати бездіяльність
відповідача протиправною, зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області у межах строку звернення до
адміністративного суду по 02 серпня 2014
року нарахувати та виплатити
недоплачені основну та додаткову
пенсії, доплату до пенсії відповідно до
статей 39, 50, 54 Закону України "Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (далі - Закон № 796-ХІІ).
Стягнути нараховані відповідачем суми.

Свої вимоги мотивує тим, що вона
має статус особи, яка постраждала від
наслідків Чорнобильської катастрофи 1
категорії, є інвалідом ІІ групи
захворювання, щодо якого встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
непрацюючим пенсіонером, проживає у
зоні гарантованого добровільного
відселення. Вважає, що відповідач не
виплачував їй пенсійних виплат у
визначеному законодавством розмірі.

Відповідач позов не визнав. У своїх
запереченнях управління Пенсійного
фонду України у Любешівському районі
покликається на рішення
Конституційного Суду України № 20-рп/2011
від 26 грудня 2011 року, № 15-рп/2004 від 02
листопада 2004 року щодо визнання
конституційним можливості зміни
розміру соціальних виплат із
додержанням принципу пропорційності
між соціальним захистом громадян та
фінансовими можливостями держави із
метою забезпечення добробуту всіх
громадян. Відповідно до статті 20 Закону
України "Про Кабінет Міністрів
України", Положення про Пенсійний фонду
України Кабінет Міністрів України
забезпечує проведення державної
соціальної політики та затверджує
бюджет пенсійного Фонду України. Таким
чином, Уряд України є органом, який
забезпечує проведення державної
соціальної політики, а Пенсійний Фонд -
орган, який її реалізовує, в тому числі
за рахунок коштів Державного бюджету.
Згідно з пунктом 6-7 Прикінцевих
положень Закону України "Про державний
бюджет України на 2014 рік" в редакції
Закону № 1622-VII Верховна Рада України
зокрема встановила, що положення
статей 39, 50, 54 Закону № 796-ХІІ
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України тощо. Розміри
виплат громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
встановлено постановою Кабінету
Міністрів України № 1210 від 23 листопада
2011 року з наступними змінами.
Відповідачу відповідні суми
нараховані та виплачені. Крім цього,
звертає увагу суду, що визначений
статтею 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № 1058-IV)
мінімальний розмір пенсії за віком у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
використовується виключно для
обрахунку пенсій відповідно до цього
Закону. Відтак законодавчий механізм
вирахування мінімальної пенсії за
віком в цілях Закону № 796-ХІІ відсутній.

Аналізом законодавства, доказів по
справі встановлено наступне.

ОСОБА_1 віднесена до 1 категорії осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, і постійно
проживає в селищі Любешів
Любешівського району Волинської
області

Позивачу встановлена ІІ група
інвалідності у зв'язку з захворюванням,
пов'язаним з аварією на ЧАЕС.

З заперечень відповідача вбачається,
що ОСОБА_1 є непрацюючим пенсіонером,
отримує пенсію по інвалідності
внаслідок загального захворювання
інвалідам ІІ групи, пов'язаного з
Чорнобильською катастрофою у розмірах,
визначених постановою Кабінету
Міністрів України № 1210 від 23 листопада
2011 року "Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідно до Переліку населених
пунктів віднесених до зон
радіоактивного забруднення внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 106 від 23 липня 1991
року, розпорядженням Кабінету
Міністрів України № 17 від 12 січня 1993
року, селище Любешів Волинської
області віднесено до зони
гарантованого добровільного
відселення.

Закон № 796-ХІІ визначає основні
положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я та створює єдиний порядок
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено,
що пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Статтями 39, 50, 54, Закону № 796-ХІІ в
редакції від 06 червня 1996 року
встановлювалось, що в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком. Додаткова пенсія для
цієї категорії осіб визначалась на
рівні 75 % мінімальної пенсії за віком.
Крім цього, непрацюючим пенсіонерам,
які проживають у зоні гарантованого
добровільного відселення,
призначалась доплата до пенсії у
розмірі двох мінімальних заробітних
плат.

Законом України "Про державний бюджет
України на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України"
статті 39, 50, 54 Закону № 796-ХІІ викладено
в новій редакції, яка рішенням
Конституційного Суду України № 10рп-/2008
від 22 травня 2008 року визнана
неконституційною.

Отже, відповідно до статті 152
Конституції України Закон № 796-ХІІ у
період спірних правовідносин діяв в
редакції від 06 червня 1996 року.

Разом з тим, відповідно до Законів
№ 4282-VI від 22 грудня 2011 року, № 5515-VI від 06
грудня 2012 року норми і положення статей
39, 50, 54, Закону № 796-ХІІ у 2012 та 2013 роках
застосовувалися у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України.

Рішенням Конституційного Суду
України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року
цю законодавчу практику визнано такою,
що відповідає Конституції України.

Постановою Кабінету Міністрів
України № 1210 від 23 листопада 2011 року з
наступними змінами порівняно з
статтями 39, 50, 54 Закону № 796-ХІІ у
редакції від 06 червня 1996 року визначено
нижчі розміри пенсійних виплат.

Однак відповідачем не враховано, що
Кабінету Міністрів України надавалось
право встановлення розміру соціальних
виплат особам, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи, Законами №
4282-VI від 22 грудня 2011 року, № 5515-VI від 06
грудня 2012 року виключно на 2012 та 2013
роки. Починаючи з 01 січня 2014 року
відповідної законодавчої норми не
було. Вказане положення прийнято
Законом України № 1622-VII від 31 липня 2014
року і набрало чинності 03 серпня 2014
року.

Таким чином, встановлено, що відповідач
при нарахуванні та виплаті позивачу
основної та додаткової пенсії, доплати
до пенсії у період, який є предметом
судового розгляду, керувався лише
підзаконними нормативно-правовим
актом, не враховуючи при цьому положень
статей 39, 50, 54 Закону № 796-ХІІ. Така
практика не відповідає визначеним
Конституцією України принципам правої
визначеності, ієрархічності дії
нормативно-правових актів тощо. Закони
України мають вищу юридичну силу перед
підзаконними актами, якими зокрема є
постанови Кабінету Міністрів України.

Щодо вимоги позивача про стягнення
нарахованих відповідачем сум суд
звертає увагу, що з огляду на положення
статей 21, 105, 162 КАС адміністративний
позов може містити вимоги щодо
визнання протиправними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконними рішенням, дією або
бездіяльністю. Встановивши, що
відповідачі порушили норми права, які
регулюють спірні правовідносини,
адміністративний суд повинен
визнавати такі дії протиправними і
зобов'язати відповідачів провести
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону, а не ухвалювати
рішення про стягнення конкретних сум.

Таким чином, суд вважає необхідним
захистити права та інтереси позивача
шляхом зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок основної та
додаткової пенсії, доплати до пенсії
ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру,
особі-інваліду, щодо якої встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою і
яка проживає у зоні гарантованого
добровільного відселення. При цьому
суд не визначає конкретні суми
нарахування, оскільки це є
повноваженнями органів Пенсійного
фонду України. Проте вказує, що при
розрахунку державної та додаткової
пенсії слід керуватись положеннями
частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV, адже
іншого механізму визначення
мінімального розміру пенсії за віком
законодавством не встановлено.

Суд розцінює як стилістичну помилку
позивача її вимогу про визнання
бездіяльності відповідача
протиправною. Адже в цьому випадку мали
місце дії (відповідачем здійснювались
пенсійні виплати у заниженому розмірі).
Зазначене, проте, не впливає на суть
спірних правовідносин.

В силу положень пункту 1 частини 1
статті 256 КАС України рішення суду
підлягає до негайного виконання у
межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись статтями 6, 11, 94, 158-163, 183-2
КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області щодо нарахування та виплати
ОСОБА_1 державної та додаткової пенсій
як постраждалій 1 категорії, інваліду
ІІ групи захворювання, пов'язаного з
ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, доплати до пенсії
як непрацюючому пенсіонеру, що
проживає у зоні добровільного
гарантованого відселення, у період з 12
травня по 02 серпня 2014 року.

Зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області у період з 12 травня по 02 серпня
2014 року включно здійснити перерахунок
та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію в
розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком та додаткову пенсію в розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до вимог статей 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
визначеного частиною 1 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
мінімального розміру пенсії за віком, з
врахуванням виплачених їй сум.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Любешівському районі
Волинської області у період з 12 травня
по 02 серпня 2014 року включно здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
доплату до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, що проживає у зоні
добровільного гарантованого
відселення, у розмірі двох мінімальних
заробітних плат з врахуванням
виплачених їй сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанову у межах суми стягнення
за один місяць звернути до негайного
виконання.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

У випадку подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або з набранням законної сили рішення
за наслідками апеляційного
провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії через Любешівський районний суд.

Копія апеляційного скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
В.Д. Глинянчук