Справа № 490/12966/14-а
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

нп 2-а/490/1527/2014
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року Центральний районний
суд м. Миколаєва у складі :

головуючого -
судді - Гуденко О.А.,

при секретарі -
Аслановій Е.Е.,

за участю представників позивача -
ОСОБА_1, ОСОБА_2.,представника
відповідача - Кушнір А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в Миколаєві
адміністративний позов ОСОБА_4 до
Управління пенсійного фонду України в
Центральному районі м.Миколаєва про
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

13.10.2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду із
позовом до Управління Пенсійного Фонду
України у Центральному районі міста
Миколаєва про зобов'язання вчинити
певні дії. В обґрунтування позовних
вимог посилається на те, що є
громадянином України. На даний час
проживає на території держави Ізраїль
та прийнятий на консульський облік в
консульському відділі посольства
України в держані Ізраїль з 12.04.2008 року.
16 вересня 2014 року його представник
написав заяву до Управління пенсійного
фонду України у Центральному районі
м.Миколаєва з проханням призначити
ОСОБА_4 пенсію за віком у відповідності
до ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», але
отримав від Управління пенсійного
фонду України у Центральному районі
м.Миколаєва відмову. Посилаючись на те,
що таке порушує його права та
суперечить закону, позивач просив
визнати дії Управління пенсійного
фонду України у Центральному районі
м.Миколаєва протиправними та
зобов'язати відповідача призначити та
виплачувати пенсію ОСОБА_4 з 16.09.2014 року.

Представники позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали та
просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
просив суд відмовити у задоволенні
позову, посилаючись на те, що
призначити пенсію за віком ОСОБА_4
немає законних підстав.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
доводи позову, дослідивши матеріали
справи, судом встановлені наступні
факти та відповідні ним правовідносини

Позивач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
громадянином України, що
підтверджується паспортом громадянина
України для виїзду за кордон НОМЕР_1.
Позивач постійно мешкав на
території України у м. Миколаєві. На
даний час проживає на території
держави Ізраїль та прийнятий на
консульський облік в консульському
відділі посольства України в держані
Ізраїль з 12.04.2008 року. У зв'язку з
досягненням пенсійного віку, позивачу
повинна була нарахована пенсія за
віком, як громадянину України, що
досягнув пенсійного віку.

05 листопада 2014 року представник
позивача, у встановленому законом
порядку, звернувся до Управління
пенсійного фонду України у
Центральному районі м.Миколаєва з
заявою про призначення пенсії за віком
ОСОБА_4 відповідно до ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», яка була отримана
представником позивача.

Рішенням Управління пенсійного фонду
України в Центральному районі
м.Миколаєва від 19.11.2014 року, відмовлено
в поновленні виплати пенсії за віком
ОСОБА_4, оскільки згідно з п.1.1 Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок),
заява про призначення пенсії
непрацюючим особам, а також членам
сім'ї у зв'язку з втратою годувальника
подається заявником особисто або через
представника, який діє на підставі
виданої йому довіреності, посвідченої
нотаріально, безпосередньо до
управління Пенсійного фонду України у
районі, місті, районі у місті, а також у
місті та районі (далі - орган, що
призначає пенсію) за місцем проживання
(реєстрації). Зазначено, що п.2.9 Порядку
визначено, що особа, яка звертається за
пенсією (незалежно від виду пенсії),
повинна пред'явити паспорт (або інший
документ, що засвідчує цю особу, місце
її проживання (реєстрації) та вік).
Також зазначено, що згідно з п.2.22
Порядку, за документ, що засвідчує
місце проживання особи, приймаються:
паспорт або довідка відповідних
органів з місця проживання
(реєстрації), у тому числі органів
місцевого самоврядування. Також,
повідомлено, що рішенням КС від 07.10.2009
року була надана рекомендація ВР
Україні звернути увагу на необхідність
приведення у відповідність до
конституції України положень інших
законів, які регламентують виплату
пенсій пенсіонерам, які постійно
проживають у державах, з якими
Україною не укладено відповідного
договору, а також прийняття закону про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, завданої фізичним або
юридичним особам актами, діями, що
визнані неконституційними. Отже, до
прийняття відповідного рішення ВР
України призначити пенсію за віком
ОСОБА_4 немає законних підстав.

Приймаючи таке рішення, відповідач
виходив з того, що діє законно та
обґрунтовано. Так, при прийнятті
вказаного рішення відповідач виходив з
того, що позивачем подано заяву не за
місцем проживання (реєстрації). Але з
такими посиланнями відповідача
погодитись неможливо.

Так, «Порядок подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачає можливість
звернення за призначенням
(поновленням) пенсії як особисто, так й
поштою або на підставі довіреності.

Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення», громадяни України
мають право на державне пенсійне
забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом.
Статтею 10 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» встановлено, що пенсійне
забезпечення відповідно до цього
Закону здійснюється органами
пенсійного фонду України.

Статтею 12 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» встановлено, що право на
пенсію за віком мають: чоловіки - після
досягнення 60 років і при стажі роботи
не менше 25 років; жінки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 20 років.

Відповідно до ст. 83 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення», ст. 46 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» виплата пенсії
здійснюється з дня звернення за
пенсією, крім таких випадків, коли
пенсія призначається з більш раннього
строку, обчислюваного також виходячи з
дати звернення.

Відповідно до ч.1 ст. 47 ЗУ «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування», пенсія виплачується
щомісяця організаціями, що здійснюють
виплату і доставку пенсій, у строк не
пізніше 25 числа місяця, за який
виплачується пенсія, виключно в
грошовій формі за зазначеним у заяві
місцем фактичного проживання
пенсіонера в межах України або
перераховується на визначений цією
особою банківський рахунок у порядку,
передбаченому законодавством.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
виплата пенсії за рішенням
територіальних органів Пенсійного
Фонду України або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

У статті 51 вказаного Закону
передбачено, що у разі виїзду
пенсіонера на постійне місце
проживання за кордон пенсія,
призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед виїздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Дійсно, міжнародних договорів між
Україною та державою Ізраїль стосовно
призначення та виплати пенсії не
укладалося.

Разом з тим, Рішенням Конституційного
Суду України від 07 жовтня 2009 року №
125-рп/2009 визнано такими, що не
відповідають Конституції України,
положення п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення
статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Зокрема, п.п.3.3 Рішення КС України від
07.10.2009 р. №25-рн/2009 зазначено, що
конституційне право на соціальний
захист поставлене в залежність від
факту укладення Україною з
відповідною державою міжнародного
договору з питань пенсійного
забезпечення. Таким чином держава,
всупереч конституційним гарантіям
соціального захисту для всіх осіб, що
мають право на отримання пенсії у
старості, на законодавчому рівні
позбавила цього права пенсіонерів у
тих випадках, коли вони обрали
постійним місцем проживання країну,
з якою не укладено відповідного
договору. Виходячи із правової,
соціальної природи пенсій право
громадянина на одержання призначеної
йому пенсії не може пов'язуватися з
такою умовою, як постійне проживання
в Україні; держава відповідно до
конституційних принципів зобов'язана
гарантувати це право незалежно від
того, де проживає особа, якій
призначена пенсія, - в Україні чи за її
межами.

З наведених підстав положення пункту
2 частини першої статті 49, другого
речення статті 51 Закону щодо
припинення виплати пенсії пенсіонерам
на час постійного проживання
(перебування) за кордоном у разі,
якщо Україна не уклала з відповідною
державою міжнародний договір,
суперечать приписам Конституції
України стосовно утвердження і
забезпечення прав і свобод людини,
неприпустимості обмеження
конституційних прав і свобод,
рівності конституційних прав
громадян незалежно від місця
проживання, гарантування піклування
та захисту громадянам України, які
перебувають за її межами, права на
соціальний захист у старості (ст.3, ч.1,2
ст.24, ч.3 ст.25, ч.1 ст. 46, ч.1 ст.64
Конституції України)

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України - закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнанні
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, з врахуванням наведеного,
положення п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення
статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» втратили чинність з 07
жовтня 2009 року, тобто з моменту
прийняття рішення Конституційним
Судом України № 25-рп/2009.

Отже, проживаючи в Ізраїлі, як
громадянин України, позивач має такі ж
самі конституційні права, як й інші
громадяни цієї держави, оскільки
Конституція України та пенсійне
законодавство України не допускають
обмеження права на соціальний захист,
зокрема права на отримання пенсії за
ознакою місця проживання.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду, якщо вважає, що рішенням, дією
чи бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що відмова
позивачеві у виплаті пенсії порушує
його право на соціальний захист. За
такого, оскільки ОСОБА_1, який є
представником позивача за довіреністю,
звернувся до Управління пенсійного
фонду України в Центральному районі
м.Миколаєва з заявою, встановленого
законодавством зразка, про призначення
ОСОБА_4 пенсії лише 05 листопада 2014 року,
то слід зобов'язати відповідача
призначити та виплачувати позивачу
пенсію за віком з дня звернення з
заявою, а саме з 05 листопада 2014 року. За
такого, позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 2 ст.
152 Конституції України, ч. 2 ст. 49 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
Рішенням Конституційного Суду України
у справі за конституційним поданням
Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) положень статті 49,
статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 7 жовтня 2009 року №
25-рп/2009, ст.ст. 2, 6, 9, 11, 71, 94, 99, 158-163, 183-2
КАСУкраїни, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до
Управління пенсійного фонду України в
Центральному районі м.Миколаєва про
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в Центральному районі
м.Миколаєва призначити та виплачувати
ОСОБА_4 пенсію за віком, починаючи з дня
звернення з заявою, а саме з 05 листопада
2014 року.

Апеляційну скаргу може бути подано до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Центральний районний суд м.Миколаєва
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови.

СУДДЯ
ГУДЕНКО О.А.