Справа № 2а-12707/11
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Кісілевич П.І.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Ірпінь Київської області
на постанову Ірпінського міського суду
Київської області від 02.12.2011 у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ірпінь Київської області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії, -

В С
Т А Н О В И Л А:

Постановою Ірпінського міського суду
Київської області від 02.12.2011
вищевказаний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову, якою у задоволенні
позову відмовити повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є потерпілою від наслідків
аварії на ЧАЕС 4 категорії. Позивач
отримує державну пенсію за віком.

Разом з тим, позивач дізнався, що його
понаднормовий страховий стаж
нарахований не вірно і звернувся до
відповідача із заявою від 22.06.2011 про
виплату пенсії за понаднормовий стаж у
розмірі, встановленому ч. 2 ст. 56 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом № 6247/К-3 від 21.07.2011 Управлінням
позивачу було повідомлено про
відсутність підстав для обчислення
йому пенсії у порядку, встановленому
вказаним Законом.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог, так як
вважає, що позивач має право на
підвищення пенсії за понаднормовий
стаж у відповідності ч. 2 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
натомість ч. 2 ст. 56 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», на
позивача не поширюється.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особи,
віднесені до категорій 1, 2, 3, 4
постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС,
мають пільги щодо обчислення стажу
роботи (служби).

У відповідності до ч. 2 ст. 56 зазначеного
Закону, право на пенсію в повному
розмірі мають громадяни, віднесені до
категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи
не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15
років, із збільшенням пенсії на один
процент заробітку за кожний рік роботи
понад встановлений цим пунктом стаж,
але не вище 75 процентів заробітку, а
громадянам, які відпрацювали за
списком № 1, чоловіки - 10 років і більше,
жінки - 7 років 6 місяців і більше - не
вище 85 процентів заробітку.

Тобто, вказана норма права, встановлює
пільги для громадян, які віднесені до
категорій 1, 2, 3, 4 та які при неповному
стажі роботи, встановленому ст. 12
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», мають право на
отримання пенсії в розмірі,
пропорційному наявному стажі.

Випадки призначення пенсій при
неповному стажі роботи визначені в
ст.ст. 20, 30, 45 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Так, згідно ст. 20 вказаного Закону,
особам, які не мають достатнього для
призначення повної пенсії стажу роботи
(стаття 12), призначаються пенсії за
віком при неповному стажі в розмірі,
пропорційному наявному стажу (стаття
68), але не менше соціальної пенсії
(пункт "б" статті 94).

З наведеного вбачається, що у разі
призначення позивачу пенсії за віком
на підставі ст. 20 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», та за
наявності у нього трудового стажу не
менше 15 років, він мав би право на
отримання пенсії у повному розмірі, а
не у розмірі пропорційному наявному
стажу. Крім того, пенсія позивача
збільшувалася б на один процент
заробітку за кожний рік роботи понад
встановлений п. 2. 2 ст. 56 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» стаж.

З матеріалів справи вбачається, що
призначення та виплата пенсії позивачу
проводиться відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсії за віком за наявності у
чоловіків 35 років, а у жінок 30 років
страхового стажу встановлюється в
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного Законом. За кожний повний
рік страхового стражу понад 35 років
чоловікам і 30 років жінкам пенсія за
віком збільшується на 1 відсоток
розміру пенсії, обчисленої відповідно
до ст. 27 цього Закону, але не більш як на
1 відсоток мінімального розміру пенсії
за віком, зазначеного в абзаці першому
цієї частини.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що положення ч. 2 ст. 56 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
не поширюються на позивача, а тому його
позовні вимоги є необґрунтованими та
не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що порушення норм
матеріального права призвели до
неправильного вирішення справи, тому
постанова Ірпінського міського суду
Київської області від 02.12.2011 підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд,-

П О С Т А Н О
В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Ірпінь
Київської області задовольнити.

Постанову Ірпінського міського суду
Київської області від 02.12.2011 скасувати
та ухвалити нову, якою у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ірпінь Київської області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя

Кучма А.Ю.

Судді:

Аліменко В.О.

Безименна Н.В.