Справа № 157/1618/14-а
Суддя: Гамула Б. С.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/1618/14-а
Провадження №2-а/157/59/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 року місто
Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд
Волинської області в складі:
головуючого - судді Гамули Б.С.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Камінь-Каширському районі Волинської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання
нарахувати і виплатити підвищення до
пенсії та додаткову пенсію в розмірах,
передбачених ст.ст. 39, 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",

встановив:

19 листопада 2014 року позивач
ОСОБА_1, через центр поштового зв'язку,
звернулася до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Камінь-Каширському районі Волинської
області (далі - Управління), в якому
зазначає, що вона проживає у зоні
гарантованого добровільного
відселення, є потерпілою від наслідків
Чорнобильської катастрофи третьої
категорії та непрацюючим пенсіонером.

У зв'язку з цим, відповідно до
частин 1 та 2 ст. 39, ч. 2 ст. 51 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ,
відповідачем їй повинно виплачуватись
підвищення до пенсії в розмірі двох
мінімальних заробітних плат та
додаткова пенсія у розмірі 25 відсотків
мінімальної пенсії за віком. Однак, на
порушення вимог зазначених статей
Закону № 796-ХІІ згадані доплати
Управління виплачує в менших розмірах,
згідно постанови Кабінету Міністрів
України, що призвело до порушення її
прав.

Просить суд визнати дії
відповідача щодо невиплати підвищення
до пенсії та додаткової пенсії у
розмірах визначених ст.ст. 39, 51 Закону №
796-ХІІ неправомірними, зобов'язати
здійснити нарахування та виплату
підвищення до пенсії в розмірі двох
мінімальних заробітних плат та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 25 % мінімальної
пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 39,
51 Закону № 796-ХІІ, за період в межах
строку звернення до адміністративного
суду по 2 серпня 2014 року включно з
урахуванням фактично виплачених сум та
стягнути з Управління нараховані кошти
на її користь, рішення суду у межах суми
стягнення за один місяць звернути до
негайного виконання.

Відповідач позовні вимоги не
визнав. У запереченні на позов
зазначив, що обчислення та виплата
пенсії позивачу здійснюється
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та в
порядку, визначеному постановою
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення
рівня соціального захисту населення
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Просить у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Проаналізувавши матеріали
справи, суд вважає позов підставним і
таким, що підлягає до задоволення
частково.

Судом установлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживає в м.
Камені-Каширському Волинської області,
є потерпілою внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії, з 5 жовтня 2009 року
отримує пенсію за віком. Крім того,
позивач з 17 лютого 2009 року по 3 серпня 2014
року здійснювала підприємницьку
діяльність.

Дані обставини стверджено
паспортом, пенсійним посвідченням,
копією посвідчення особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, листом та довідкою
відповідача.

Вказаний населений пункт,
відповідно до Переліку населених
пунктів віднесених до зон
радіоактивного забруднення внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 106 від 23 липня 1991
року, розпорядженням Кабінету
Міністрів України № 17 від 12 січня 1993
року, віднесено до зони гарантованого
добровільного відселення.

Основні положення щодо
реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, на
соціальний захист визначені Законом №
796-ХІІ.

Статтями 39, 51 Закону передбачено,
що громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата в
таких розмірах: у зоні гарантованого
добровільного відселення - дві
мінімальні заробітні плати, а особам,
віднесеним до категорії 3, додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 25 процентів
мінімальної пенсії за віком. Пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на цих територіях, і
стипендії студентам, які там
навчаються, підвищуються у розмірах,
встановлених ч. 1 ст. 39 Закону.
Пенсіонерам, які працюють у зонах
радіоактивного забруднення, оплата
праці додатково підвищується на 25
процентів від розміру мінімальної
заробітної плати.

Однак цими статтями передбачено,
що порядок обчислення підвищення до
пенсії як непрацюючому пенсіонеру,
який проживає на території
радіоактивного забруднення, та
пенсіонеру, який працює у зоні
радіоактивного забруднення, а також
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, визначається Кабінетом
Міністрів України.

У свою чергу Кабінетом Міністрів
України на виконання вказаних норм
ст.ст. 39, 51 Закону № 796-XII 23 листопада 2011
року прийнято постанову № 1210 „Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
у відповідності до якої позивачці
провадиться нарахування і виплата
підвищення до пенсії як пенсіонеру,
який працює на території
радіоактивного забруднення, та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у визначених нею розмірах.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами, суд зазначає наступне.

Положення п. 28 розділу II Закону
України „Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" № 107-VI, яким
були внесені зміни до ст.ст. 39, 51 Закону
№ 796-ХІІ і які обмежували права
громадян щодо виплати підвищення до
пенсії як пенсіонеру, який працює на
території радіоактивного забруднення
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, рішенням
Конституційного суду України у справі
№ 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано
неконституційними.

Частиною 2 статті 152 Конституції
України передбачено, що закони, інші
правові акти або їхні окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність із дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Таким чином вище наведені
положення ст.ст. 39, 51 Закону були
чинними у редакції до внесення змін до
них Законом України „Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України".

Законами України „Про Державний
бюджет України на 2011 рік", „Про
Державний бюджет України на 2012 рік" та
„Про Державний бюджет України на 2013
рік" продовжувались обмеження щодо
розмірів згаданих виплат, передбачених
Законом № 796-ХІІ.

Законом України „Про Державний
бюджет України на 2014 рік" від 16 січня 2014
року №719-VII, що набрав чинності з 01 січня
2014 року, до набрання чинності 03 серпня
2014 року Закону України „Про внесення
змін до Закону України „Про державний
бюджет України на 2014 рік" № 1622-VII, не
передбачалось жодної норми, яка б
обмежувала у вказаному році (до 03
серпня 2014 року) пряме застосування
Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Пунктами 6-7 Прикінцевих положень
Закону №1622-VII від 31 липня 2014 року
передбачено, що норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином суд вважає, що
відповідач зобов'язаний був нарахувати
та виплатити позивачу підвищення до
пенсії та додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.ст.
39, 51 Закону № 796-ХІІ, виходячи
відповідно із розмірів мінімальної
заробітної плати та мінімальної пенсії
за віком, встановлених чинним
законодавством, з 01 січня 2014 року по 02
серпня 2014 року, однак допустив
протиправну бездіяльність, порушивши
пенсійні права позивача, які
підлягають судовому захисту шляхом
зобов'язання його нарахувати та
виплатити їй підвищення до пенсії та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до ст.ст. 39, 51
Закону № 796-XII, починаючи з 19 травня 2014
року по 2 серпня 2014 року, виходячи із
строків звернення до
адміністративного суду (шестимісячний
строк), з урахуванням проведених
виплат. При цьому суд не визначає
конкретні суми нарахування, оскільки
це є повноваженнями органів Пенсійного
фонду України, проте вказує, що
розрахунок необхідно проводити,
виходячи з положень ч. 1 ст. 28 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", адже
іншого механізму визначення
мінімального розміру пенсії за віком
законодавством не встановлено.

Керуючись ст. 19 Конституції
України, ст.ст. 39, 51 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", ст.ст. 8-11, 18,
71, 94, 160-162, 183-2, 267 КАС України, суд,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України в
Камінь-Каширському районі Волинської
області щодо невиплати ОСОБА_1
підвищення до пенсії та додаткової
пенсії, відповідно до ст.ст. 39, 51
Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Камінь-Каширському районі Волинської
області провести нарахування та
виплату ОСОБА_1, як пенсіонеру, яка
працює в зоні гарантованого
добровільного відселення підвищення
до пенсії у розмірі 25 процентів від
розміру мінімальної заробітної плати,
передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 39 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період з 19 травня по 2 серпня 2014 року
включно з врахуванням ст. 8 Закону
України „Про Державний бюджет на 2014
рік" і виплачених сум, та як особі, яка
віднесена до категорії 3 додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у
розмірі 25 процентів мінімальної пенсії
за віком передбаченої ч. 2 ст. 51 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за вказаний період із врахуванням ст. 28
Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та виплачених сум.

В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Камінь-Каширський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Головуючий: Б. С. Гамула