Справа № 810/6636/14
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/6636/14

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року 810/6636/14

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аніта" до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Аніта" з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області про визнання нечинною та скасування податкової вимоги від 11.06.2014 року № 2876-25.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на момент винесення оспорюваної податкової вимоги у ТОВ "Аніта" була відсутня заборгованість з податку на прибуток підприємств у зв’язку з тим, що позивачем була власноруч виправлена допущена арифметична помилка при заповненні податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік та подано уточнюючу податкову декларацію за 2013 рік. З таких підстав просив суд позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з’явився, але надав суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження

Представник відповідача позов не визнав, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що станом на 11.06.2014 року у позивача рахувалась заборгованість з податку на прибуток підприємства. В результаті чого було виставлено податкову вимогу на суму 188809,92 грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши норми закону, які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 26.02.2014 року ТОВ "Аніта" подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2013 рік.

11.07.2014 року позивачем подано уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2013 рік в якій у рядку 13 ЗП "Зменшення нарахованої суми податку" зазначено суму у розмірі 188 810,00 грн., яка була нарахована та сплачена ТОВ "Аніта" як авансовий внесок з податку на прибуток у 2013 році.

11.06.2014 року відповідачем прийнято податкову вимогу № 2876-25 на суму 188 809,92 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача ТОВ "Аніта" звернулось до суду з позовом про визнання протиправною та скасування вимоги від 11.06.2014 року № 2876-25 .

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовано Податковим кодексом України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Суму податкового зобов'язання, визначену у митній декларації, платник податків зобов'язаний сплатити до/або на день подання митної декларації.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи що позивачем вчасно та в повному обсязі сплачено самостійно задекларовані за 2013 рік суми податкових зобов’язань з податку на прибуток підприємства. Допущена при заповненні декларації помилка була власноруч виправлена позивачем, що підтверджується уточнюючим розрахунком.

Таким чином, податкова вимога Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області, що правильно була винесена станом на 11.06.2014 року № 2876-25 наразі є недійсною та такою, що підлягає скасуванню.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв’язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 9, 14, 70, 71, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати нечинною та скасувати вимогу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області від 11.06.2014 року № 2876-25.

Стягнути із Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аніта" судовий збір у сумі 378 (триста сімдесят вісім) гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.