Справа № 808/6672/14
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року (09 год. 45 хв.) Справа №
808/6672/14 Провадження № ДО/808/394/14
м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді
Максименко Л.Я.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області, м.
Красноармійськ Донецької області

до відповідача: Державного
підприємства «Красноармійськвугілля»,
м. Димитров Донецької області

про: стягнення коштів за податковим
боргом з рахунків платника податків у
банках, -

ВСТАНОВИВ:

Красноармійська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області (далі - позивач або
Красноармійська ОДПІ ГУ Міндоходів у
Донецькій області) звернулась із
адміністративним позовом до
Державного підприємства
«Красноармійськвугілля» (далі -
відповідач або ДП
«Красноармійськвугілля»), в якому
позивач просить суд стягнути з
відповідача кошти з рахунків платника
податків - Державного підприємства
«Красноармійськвугілля» у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, за податковим боргом в сумі 1
559 423,38 грн., в тому числі з податку на
додану вартість в розмірі 1 511 453,00 грн.
та плати за землю з юридичних осіб в
розмірі 47 970,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач має податковий борг на
загальну суму 1 559 423,38 грн., в тому числі
з податку на додану вартість в розмірі 1
511 453,00 грн. та плати за землю з юридичних
осіб в розмірі 47 970,38 грн., який виник в
результаті несплати узгоджених
грошових зобов'язань, самостійно
визначених відповідачем у поданих до
Красноармійської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Донецькій області податкових
деклараціях з податку на додану
вартість від 21.07.2014 № та з плати
за землю (земельний податок та/або
орендна плата за земельні ділянки
державної або комунальної власності)
від 17.02.2014 № . Зазначає, що
позивачем вживались, визначені нормами
податкового законодавства, заходи щодо
стягнення з ДП
«Красноармійськвугілля» податкового
боргу. Однак, вручені відповідачу
податкові вимоги від 05.04.2003 № 1/36 та від
07.05.2003 № 2/52, залишились без виконання.
Враховуючи, що заборгованість
відповідача залишається не сплаченою
до бюджету, позивач просить стягнути її
в судовому порядку.

Ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 10.10.2014
відкрито провадження в
адміністративній справі № 808/6672/14 та
призначено справу до розгляду у
судовому засіданні на 29.10.2014.

В судове засідання представники сторін
не з'явились. Про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялись судом
заздалегідь. Судові повістки отримані
уповноваженими особами позивача та
відповідача 22.10.2014, що підтверджується
долученими до матеріалів справи
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштових відправлень.

28.10.2014 від позивача до суду надійшло
клопотання (вх. № 42586) про розгляд
справи без участі представника
Красноармійської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Донецькій області, у зв'язку з
обмеженим фінансуванням та ситуацією,
яка склалась у регіоні.

Від представника відповідача 29.10.2014 до
суду надійшли письмові заперечення на
адміністративний позов (вх. № 42655), в
яких останній зазначає, що на час
звернення до Запорізького окружного
адміністративного суду
Красноармійської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Донецькій області не існувало як
юридичної особи, у зв'язку з її
ліквідацією шляхом приєднання до
Красноармійської ОДПІ Державної
фіскальної служби. Таким чином, на
думку відповідача, Красноармійська
ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області
не може виступати позивачем по справі.
Крім того, відповідач зазначає, що ДП
«Красноармійськвугілля» сплачено ПДВ
за серпень 2014 року в сумі 33 229 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 6080 від 30.09.2014. Також, вказує, що вимоги
про стягнення плати за землю з
юридичних осіб в розмірі 47 970,38 грн. на
цей час задоволено постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 10.06.2014 у
справі № 805/6416/14. З урахуванням
викладеного, відповідач просить
відмовити у задоволенні позову та
залишити позовну заяву без розгляду в
порядку п. 1 ч. 1 ст. 155 КАС України.

За приписами ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов до
висновку щодо можливості розгляду
справи за відсутності представників
сторін, на підставі наявних у справі
матеріалів, в порядку письмового
провадження.

У зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі та
з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши
обставини та перевіривши їх доказами,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 19.02.2014,
відповідач - Державне підприємство
«Красноармійськвугілля» () зареєстроване як юридична особа
25.03.2003, номер запису про включення до
Єдиного державного реєстру відомостей
про юридичну особу - 1 000014.

Згідно довідки від 30.06.2011 № 26910/29-014-4 про
взяття на облік платника податків,
відповідач взятий на облік в ДПІ у м.
Димитрові (правонаступником якої є
позивач) з 31.03.2003 за № 144.

Як передбачено ст. 67 Конституції
України та п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№ 2755-VI (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин, далі
- Податковий кодекс України), платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Підпунктом 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України визначено обов'язок
платника податків подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Згідно п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу
України, податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 Податкового
кодексу України, податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки
контролюючому органу, в якому
перебуває на обліку платник податків.

Як передбачено п. 202.1 ст. 202 Податкового
кодексу України, звітним (податковим)
періодом з податку на додану вартість є
календарний місяць.

Пунктом 203.1 статті 203 Податкового
кодексу України визначено, що
податкова декларація подається за
базовий звітний (податковий) період, що
дорівнює календарному місяцю, протягом
20 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

З матеріалів справи судом встановлено,
що 21.07.2014 ДП «Красноармійськвугілля»
подано до Красноармійської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Донецькій області
податкову декларацію з податку на
додану вартість за червень 2014 року,
відповідно до якої відповідачем
самостійно визначено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість, що підлягає нарахуванню та
сплаті до бюджету за підсумками
поточного звітного (податкового)
періоду в розмірі 1 511 453,00 грн.

За правилами п. 54.1 ст. 54 Податкового
кодексу України, крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Відповідно до п. 203.2 ст. 203 Податкового
кодексу України платник податку
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого
пунктом 203.1 цієї статті для подання
податкової декларації.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України визначено, що грошове
зобов'язання платника податків - сума
коштів, яку платник податків повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податкове зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, а
також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - це сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання (п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України).

Оскільки, сума самостійно
задекларованих податкових зобов'язань
з податку на додану вартість за червень
2014 року не була сплачена відповідачем у
визначені законодавством строки
(термін сплати 30.07.2014), то вона набула
статусу податкового боргу.

Як передбачено ст. 285 Податкового
кодексу України, базовим податковим
(звітним) періодом для плати за землю є
календарний рік. Базовий податковий
(звітний) рік починається 1 січня і
закінчується 31 грудня того ж року (для
новостворених підприємств та
організацій, а також у зв'язку із
набуттям права власності та/або
користування на нові земельні ділянки
може бути меншим 12 місяців).

Пунктом 286.2 ст. 286 Податкового кодексу
України передбачено, що платники плати
за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року подають
відповідному контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Судом з'ясовано, що 17.02.2014 ДП
«Красноармійськвугілля» подано до
Красноармійської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Донецькій області податкову
декларацію з плати за землю (земельний
податок та/або орендна плата за
земельні ділянки державної або
комунальної власності) за 2014 рік,
згідно якої відповідачем самостійно
нараховано та задекларовано до сплати
земельного податку в сумі 575 644,48 грн.
Розмір щомісячних платежів у період з
січня 2014 року по листопад 2014 року
(включно) становить 47 970,38 грн. та у
грудні 2014 року - 47 970,30 грн.

Згідно п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу
України, податкове зобов'язання щодо
плати за землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

У передбачений законом термін
відповідачем не сплачено
задекларовану суму податкових
зобов'язань з земельного податку за
червень 2014 року (термін сплати 30.07.2014),
тому вона набула статусу податкового
боргу.

Таким чином, підсумовуючи
вищенаведені, встановлені судом,
обставини, за відповідачем
обліковується заборгованість в сумі 1
559 423,38 грн., в тому числі з податку на
додану вартість в розмірі 1 511 453,00 грн.
та земельного податку з юридичних осіб
в розмірі 47 970,38 грн., що підтверджується
наданими позивачем та долученими до
матеріалів справи картками особових
рахунків платника податків за спірний
період та довідкою про заборгованість
ДП «Красноармійськвугілля».

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу
України передбачено, що у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу
України встановлено, що податкова
вимога надсилається (вручається) також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

На момент виставлення відповідачу
податкової вимоги, порядок погашення
зобов'язань юридичних або фізичних
осіб перед бюджетами та державними
цільовими фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів), нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків
контролюючими органами, процедура
оскарження дій органів стягнення,
визначався Законом України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від
21.12.2000 № 2181-ІІІ (в редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, далі - Закон України №
2181-ІІІ).

Відповідно до п. 1.10 ст. 1 Закону України
№ 2181-ІІІ, податкова вимога - це письмова
вимога податкового органу до платника
податків погасити суму податкового
боргу.

Пунктом 6.2.3 ст. 6 Закону України № 2181-ІІІ
встановлено наступний порядок
надсилання податкових вимог, зокрема:

- перша податкова вимога - не раніше
першого робочого дня після закінчення
граничного строку сплати узгодженої
суми податкового зобов'язання. Перша
податкова вимога містить повідомлення
про факт узгодження податкового
зобов'язання та виникнення права
податкової застави на активи платника
податків, обов'язок погасити суму
податкового боргу та можливі наслідки
непогашення його у строк;

- друга податкова вимога - не раніше
тридцятого календарного дня від дня
направлення (вручення) першої
податкової вимоги, у разі непогашення
платником податків суми податкового
боргу у встановлені строки. Друга
податкова вимога додатково до
відомостей, викладених у першій
податковій вимозі, може містити
повідомлення про дату та час
проведення опису активів платника
податків, що перебувають у податковій
заставі, а також про дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

З матеріалів справи вбачається, що
05.04.2003 позивачем сформовано першу
податкову вимогу форми № 1/36 на
загальну суму податкового боргу за
узгодженими податковими
зобов'язаннями у розмірі 673 578,64 грн., яка
отримана головним бухгалтером ДП
«Красноармійськвугілля» 07.04.2003, про що
свідчить особистий підпис даної особи
на корінці вказаної податкової вимоги.

07.05.2003 позивачем сформовано другу
податкову вимогу форми № 2/52 на
загальну суму податкового боргу за
узгодженими податковими
зобов'язаннями у розмірі 673 577,64 грн., яка
отримана головним бухгалтером ДП
«Красноармійськвугілля» 07.05.2003, що
підтверджується підписом даної особи
на корінці вказаної податкової вимоги.

На даний час податкові вимоги від 05.04.2003
№ 1/36 та від 07.05.2003 № 2/52 в порядку
визначеному ст. 60 Податкового кодексу
України позивачем не відкликані,
оскільки з моменту їх виставлення
заборгованість, яка обліковується за
відповідачем, залишається не погашеною
до бюджету, що підтверджується
наявними в матеріалах справи довідкою
про заборгованість та картками
особових рахунків платника податків за
спірний період.

Згідно з пп. 95.1 - 95.2 ст. 95 Податкового
кодексу України, орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України передбачено, що
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини.

Відповідно до п. 95.3. ст. 95 Податкового
кодексу України, стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Із наданих Красноармійською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Донецькій області до
матеріалів справи карток особових
рахунків платника податків та довідки
про заборгованість вбачається, що
станом на 29.10.2014 за ДП
«Красноармійськвугілля»
обліковується податковий борг з
податку на додану вартість на загальну
суму 43 184 258,83 грн., з яких позивачем до
стягнення заявлено 1 511 453,00 грн. (за
декларацією № від 21.07.2014, термін
сплати 30.07.2014), та з земельного податку з
юридичних осіб в сумі 2 137 648,20 грн., з
яких позивачем до стягнення заявлено 47
970,38 грн. (за декларацією № від
17.02.2014, термін сплати 30.07.2014).

Під час розгляду справи, відповідачем
не надано суду доказів повного або
часткового погашення заборгованості.

Згідно зі ст. 11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в разі якщо
особа, яка бере участь у справі, без
поважних причин не надасть докази на
пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази у їх
сукупності, а також враховуючи, що
всупереч вимогам чинного
законодавства, заборгованість
відповідача на загальну суму 1 559 423,38
грн. залишається не погашеною до
бюджету, суд дійшов до висновку, що
позовні вимоги Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області є
доведеними, обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Щодо посилань відповідача у
запереченнях на те, що вимоги про
стягнення з ДП
«Красноармійськвугілля» плати за
землю з юридичних осіб в розмірі 47 970,38
грн. на даний час задоволено постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 10.06.2014 по
справі № 805/6416/14, суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

На підставі ст. 15-1 КАС України за
допомогою автоматизованої системи
документообігу судом з'ясовано, що в
провадженні судді Донецького
окружного адміністративного суду
Бабіч С.І. перебувала на розгляді
адміністративна справа № 805/6416/14 за
позовною заявою Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області до
Державного підприємства
«Красноармійськвугілля» про стягнення
коштів з рахунків у банках,
обслуговуючих платника податків, в
рахунок погашення податкового боргу в
розмірі 344 165,38 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 10.06.2014 по
даній справі адміністративний позов
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області задоволено повністю.

Красноармійська ОДПІ ГУ Міндоходів у
Донецькій області звернулась до
Запорізького окружного
адміністративного суду із позовною
вимогою про стягнення з відповідача
податкового боргу зі сплати земельного
податку з юридичних осіб за червень 2014
року згідно поданої до контролюючого
органу податкової декларації №
від 17.02.2014 (по терміну сплати 30.07.2014).

На момент винесення постанови
Донецького окружного
адміністративного суду від 10.06.2014 по
справі № 805/6416/14, на яку посилається
представник відповідача, у ДП
«Красноармійськвугілля» ще навіть не
настав термін сплати задекларованих
податкових зобов'язань з земельного
податку за спірний період (за червень
2014 року), встановлений п. 287.3 ст. 287
Податкового кодексу України.

Тобто, в межах адміністративної справи
№ 805/6416/14 з відповідача було стягнуто
заборгованість з земельного податку з
юридичних осіб в сумі 47 970,38 грн., яка
виникла у підприємства за попередні
звітні (податкові) періоди.

Таким чином, твердження відповідача
стосовно того, що позовні вимоги щодо
стягнення з ДП
«Красноармійськвугілля» податкового
боргу зі сплати земельного податку з
юридичних осіб за період - червень 2014
року в сумі 47 970,38 грн. не підлягають
задоволенню, оскільки вказану
заборгованість вже стягнуто в судовому
порядку, є безпідставними.

Що стосується посилання відповідача
про часткове погашення заборгованості
з податку на додану вартість за серпень
2014 року в сумі 33 229 грн., яке
підтверджується платіжним дорученням
№ 6080 від 30.09.2014, слід зазначити
наступне.

Так, відповідачем дійсно додано до
заперечень платіжне доручення від
30.09.2014 № 6080 на суму 33 229,00 грн.
(призначення платежу - ПДВ за серпень 2014
року), проте у картці особового рахунку
платника податків з податку на додану
вартість за даний період взагалі не
відображено зарахування зазначених
коштів в рахунок погашення податкового
боргу відповідача. Тобто, відповідачем
не доведено того факту, що сплачені
підприємством кошти згідно платіжного
доручення від 30.09.2014 № 6080 зараховані в
рахунок погашення заборгованості ДП
«Красноармійськвугілля», яка підлягає
стягненню в межах даної
адміністративної справи.

Крім того, як вбачається з картки
особового рахунку платника податків,
за ДП «Красноармійськвугілля»
обліковується значна заборгованість
зі сплати податку на додану вартість.
Відтак, погашення відповідачем
заборгованості в сумі 33 229,00 грн., згідно
платіжного доручення від 30.09.2014 № 6080,
підлягає зарахуванню контролюючим
органом в рахунок погашення попередньо
виникнувшого податкового боргу ДП
«Красноармійськвугілля».

Таким чином, доводи наведені
відповідачем у запереченнях
спростовуються доказами наявними в
матеріалах справи.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст. ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 94, 128, 159-163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області до Державного підприємства
«Красноармійськвугілля» про стягнення
коштів за податковим боргом з рахунків
платника податків у банках, -
задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків платника податків -
Державного підприємства
«Красноармійськвугілля» (85323, Донецька
область, м. Димитров, вул. Ватутіна, буд.
1, ), у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, кошти за податковим боргом на
загальну суму 1 559 423,38 грн., в тому числі
з податку на додану вартість в розмірі 1
511 453,00 (один мільйон п'ятсот одинадцять
тисяч чотириста п'ятдесят три гривні 00
коп. ) грн., які перерахувати на р/р
0034, код платежу 30 14010100, отримувач -
ГУДКСУ у Донецькій області, МФО 83406) та з
плати за землю з юридичних осіб в
розмірі 47 970,38 (сорок сім тисяч дев'ятсот
сімдесят гривень 38 коп.) грн., які
перерахувати на р/р 0034, код
платежу 50 13050100, банк - ГУДКСУ у
Донецькій області, МФО 83406.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України -з дня
отримання такої постанови, апеляційної
скарги, з подачею її копії відповідно
до кількості осіб, які беруть участь у
справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Л.Я. Максименко