Справа № 161/1162/14-а
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року
Справа № 876/3978/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
судді Клюби В. В.

суддів:
Кухтея Р. В., Яворського І. О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 21 березня 2014 року по справі
№161/1162/14 - а за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у місті Луцьку Волинської
області про зобов'язання нарахувати та
виплатити соціальну допомогу як дитині
війни, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Луцького
міськрайонного суду Волинської
області з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
місті Луцьку Волинської області і
просив: зобов'язати відповідача
відповідно до рішення Європейського
суду з прав людини від 20 червня 2013 року,
постанови Львівського апеляційного
адміністративного суду від 09 червня 2011
року провести нарахування доплати як
дитині війни в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком на підставі положень
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період із 10
червня 2011 року по 30 грудня 2013 року з
урахуванням виплачених сум;
зобов'язати відповідача із 01 січня 2014
року і надалі щомісячно нараховувати
та виплачувати йому соціальну допомогу
як дитині війни в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до рішення Європейського суду з прав
людини від 20 червня 2013 року, постанови
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 09 червня 2011
року.

Позовні вимоги обґрунтовував тими
обставинами, що має статус дитини
війни, а тому користується правом на
одержання щомісячної державної
соціальної допомоги у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 21 березня
2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням
суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити.

Особа, яка подала апеляційну скаргу
(позивач) в судове засідання не прибула,
а також не направив представника в
судове засідання відповідач, хоча
сторони належним чином та у
встановленому законом порядку були
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Також, від сторін відсутнє клопотання
про розгляд справи за їх участі чи
участі їх представників.

Тому, на підставі ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
справу розглянуто в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Дослідивши наявні в справі матеріали
та докази, перевіривши доводи
апеляційної скарги у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення,
суд першої інстанції свої висновки
мотивував тим, що за період з 10 червня
2011 року по лютий 2014 року включно
підвищення до пенсії як дитині війни
позивачу нараховане відповідно до
чинного законодавства, а тому дії
відповідача є законними.

Колегія суддів апеляційного суду не
погоджується із таким висновком суду
першої інстанції з урахуванням
наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивач є дитиною війни і перебуває на
обліку в Управлінні пенсійного Фонду
України в місті Луцьку, що
підтверджується пенсійним
посвідченням.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році
норми і положення, зокрема, ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

З аналізу наведених норм вбачається, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян у2013
році делеговано Кабінету Міністрів
України.

На виконання вищевказаних вимог
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1381 від 28 грудня 2011 року визначено
розмір виплат особам, які належать до
категорії дітей війни.

На момент розгляду справи судом першої
інстанції Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» не
було встановлено жодних обмежень щодо
застосування положень ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Крім того, зазначеним вище Законом не
було надано повноважень Кабінету
Міністрів України визначати розмір та
порядок застосування положень ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету на 2014 рік.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що при
визначенні розміру доплати до пенсії
дитині війни слід керуватися розміром
надбавки, встановленим ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», а не постановою Кабінету
Міністрів України від 28 грудня 2011 року
№1381, внаслідок чого розмір пенсії
позивача з 1 січня 2014 року повинен
підвищуватись на 30% від мінімальної
пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений статтею 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», згідно з якою
мінімальна пенсія за віком дорівнює
прожитковому мінімуму, встановленому
для осіб, що втратили працездатність.

Положення частини 3 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
відповідно до якої мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом 1
частини 1 цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, не є перешкодою для
застосування мінімального розміру
пенсії за віком для обчислення інших
пенсій чи доплат пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
чинним законодавством не встановлено
іншого мінімального розміру пенсії за
віком.

Відповідно до ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування судом
апеляційної інстанції постанови або
ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

З огляду на викладене, оскільки
постанова суду першої інстанції
винесена з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
апеляційна скарга підлягає до
задоволення, а оскаржувану постанову
слід скасувати та прийняти нову
постанову.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 21 березня
2014 року по справі №161/1162/14 - а скасувати
та прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у місті Луцьку
Волинської області здійснити
нарахування та виплату ОСОБА_1
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком за період
із 01 січня 2014 року відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», з урахуванням ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
постанови особам, які беруть участь у
справі і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Р. В. Кухтей

І. О. Яворський