Справа № 826/12844/14
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

10 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.,

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою
Промислово-технічної компанії у
вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю «Агромат» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17 вересня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Промислово-технічної компанії у
вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю «Агромат» до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центральний офіс з
обслуговування великих платників про
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 05
червня 2014 року № , № ,

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 вересня 2014 року в задоволенні позову
Промислово-технічної компанії у
вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю «Агромат»
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивач звернувся до
Київського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалене у
справі судове рішення скасувати та
постановити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не
з'явилися, причини неявки сторін суду
невідомі, про розгляд справи були
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь в справі,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, відповідно до ч.1
ст.41 КАС України, не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши за матеріалами справи
наведені у апеляційній скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
5 червня 2014 року на підставі акту
перевірки від 23 травня 2014 року №
572/28-10-39-20/592739785 Міжрегіональним
головним управлінням Міндоходів -
Центральний офіс з обслуговування
великих платників прийнято наступні
податкові повідомлення-рішення:

- № , яким згідно із підпунктом 54.3.2
пункту 54.3 статті 54 глави 4 розділу ІІ,
відповідно до пункту 123.1 статті 123,
пункту 7 підрозділу 10 розділу ХХ
«Перехідні положення» Податкового
кодексу України за порушення пункту 185.1
статті 185 Податкового кодексу України
за договором спільної діяльності від 25
травня 2007 року № 25/05 збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в загальному розмірі 75
303, 00 грн., в тому числі: за основним
платежем - в розмірі 60 242, 00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - в
розмірі 15 061, 00 грн.;

- № , яким згідно із підпунктом 54.3.2
пункту 54.3 статті 54, глави 4 розділу ІІ,
відповідно до пункту 123.1 статті 123,
пунктів 6, 7 підрозділу 10 розділу ХХ
«Перехідні положення» Податкового
кодексу України за порушення пункту
153.14 статті 153 Податкового кодексу
України за договором спільної
діяльності від 25 травня 2007 року № 25/05
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток приватних
підприємств в загальному розмірі 35 625, 00
грн., в тому числі: за основним платежем
- в розмірі 28 500, 00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - в розмірі 7 125,
00 грн.

Не погоджуючись із зазначеними
рішеннями податкового органу, позивач
звернувся до суду.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з наступних мотивів,
з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до пункту 135.1 статті 135
Податкового кодексу України доходи, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування податком на прибуток,
включаються до доходів звітного
періоду за датою, визначеною
відповідно до статті 137, на підставі
документів, зазначених у пункті 135.2
цієї статті, та складаються з:

- доходу від операційної діяльності,
який визначається відповідно до пункту
135.4 цієї статті;

- інших доходів, які визначаються
відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за
винятком доходів, визначених у пункті
135.3 цієї статті та у статті 136 цього
Кодексу.

Згідно із підпунктом 135.5.4 пункту 135.5
статті 135 Податкового кодексу України
інші доходи включають вартість
товарів, робіт, послуг, безоплатно
отриманих платником податку у звітному
періоді, визначену на рівні не нижче
звичайної ціни, суми безповоротної
фінансової допомоги, отриманої
платником податку у звітному
податковому періоді, безнадійної
кредиторської заборгованості, крім
випадків, коли операції з
надання/отримання безповоротної
фінансової допомоги проводяться між
платником податку та його
відокремленими підрозділами, які не
мають статусу юридичної особи.

Відповідно до п. 153.14 статті 153
Податкового кодексу України:

- спільна діяльність без створення
юридичної особи провадиться на
підставі договору про спільну
діяльність (підпункт 153.14.1);

- облік результатів спільної
діяльності ведеться платником податку,
уповноваженим на це іншими сторонами
згідно з умовами договору, окремо від
обліку господарських результатів
такого платника податку (підпункт
153.14.1).

Відповідно до підпункту 153.14.3 пункту
153.14 статті 153 Податкового кодексу
України виплата (нарахування) частини
прибутку, отриманого учасниками
спільної діяльності, оподатковується
за ставкою, встановленою пунктом 151.1
статті 151 цього Кодексу, особою,
уповноваженою вести облік результатів
спільної діяльності до/або під час
такої виплати.

Водночас, положення пункту 151.1 статті 151
Податкового кодексу України
застосовуються з урахуванням пункту 10
підрозділу 4 розділу XX «Перехідні
положення» цього Кодексу, згідно із
яким ставка податку на прибуток
підприємств з 1 січня 2013 року по 31
грудня 2013 року включно становить 19
відсотків.

Податок на додану вартість, відповідно
до підпункту 14.1.178 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України, є
непрямим податком, який нараховується
та сплачується відповідно до норм
розділу V цього Кодексу.

Для цілей оподаткування платником
податку на додану вартість є особа, що
веде облік результатів діяльності за
договором про спільну діяльність без
утворення юридичної особи (підпункт 4
пункту 180.1 статті 180 Податкового
кодексу України).

Згідно із підпунктом «а» пункту 185.1
статті 185 Податкового кодексу України
постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю.

Визначення постачання товарів
міститься в підпункті 14.1.191 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
відповідно до якого це - будь-яка
передача права на розпоряджання
товарами як власник, у тому числі
продаж, обмін чи дарування такого
товару, а також постачання товарів за
рішенням суду.

Згідно з підпунктом 196.1.7 пункту 196.1
статті 196 Податкового кодексу України,
при здійсненні спільної (сумісної
діяльності) передача товарів (робіт,
послуг) на окремий баланс платника
податку, уповноваженого договором
вести облік результатів такої спільної
діяльності, вважається постачанням
таких товарів (робіт, послуг).

Відповідно до абзаців першого, другого
пункту 188.1 статті 188 Податкового
кодексу України база оподаткування
операцій з постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
вартості (у разі здійснення
контрольованих операцій - не нижче
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу) з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, що справляється з
вартості послуг стільникового
рухомого зв'язку, податку на додану
вартість та акцизного податку на спирт
етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів). До
складу договірної (контрактної)
вартості включаються будь-які суми
коштів, вартість матеріальних і
нематеріальних активів, що передаються
платнику податків безпосередньо
покупцем або через будь-яку третю особу
у зв'язку з компенсацією вартості
товарів/послуг. До складу договірної
(контрактної) вартості не включаються
суми неустойки (штрафів та/або пені),
три проценти річних та інфляційні, що
отримані платником податку внаслідок
невиконання або неналежного виконання
договірних зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено судом першої
інстанції, 25 травня 2007 року між
Промислово-технічною компанією у
вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю «Агромат» (за
договором - компаннія) та Обслуговуючим
гаражним кооперативом «Науковець» (за
договором - кооператив) було укладено
договір № 25/05.

Перевіркою встановлено, що грошові
кошти на рахунок договору від 25 травня
2007 року № 25/05 згідно із пунктом 2.3
Договору Обслуговуючим гаражним
кооперативом «Науковець» не
перераховувались. При цьому на
виконання Договору здійснювалось
будівництво адміністративних будівель
на земельній ділянці по вул.
Булаховського, 4 у Святошинському
районі м. Києва, яка належить
Обслуговуючому гаражному кооперативу
«Науковець», що підтверджується
державним актом на право постійного
користування землею від 25 жовтня 1994
року серії КВ.

Також, відповідно до документів,
наданих до перевірки, встановлено
відсутність ведення окремого
бухгалтерського обліку, у зв'язку з чим
фактичний розмір внесеного вкладу у
вигляді права користування земельною
ділянкою визначається на підставі
первинних документів, наданих до
перевірки, виходячи з істотних умов
Договору, та складає 150 000, 00 грн. (600 000, 00
грн. - 450 000, 00 грн.).

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 01
квітня 2013 року у справі № 826/2986/13-а
Обслуговуючий гаражний кооператив
«Науковець» ()
припинено.

Згідно із даними Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців датою запису про
державну реєстрацію припинення
юридичної особи (кооперативу) є 11
грудня 2013 року.

Як було встановлено перевіркою та не
спростовано під час судового розгляду
справи, виплати кооперативу
компенсації витрат останнього у
розмірі фактично внесеного вкладу у
спільну діяльність позивачем не
проводились.

За таких обставин, зазначений вклад у
розмірі 150 000, 00 грн., відповідно до
підпункту 153.14.3 пункту 153.14 статті 153
Податкового кодексу України, є
прибутком, що підлягає оподаткуванню, у
зв'язку із чим визначення відповідачем
за договором спільної діяльності від 25
травня 2007 року № 25/05 суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств в загальному
розмірі 35 625, 00 грн. (основний платіж - 28
500, 00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 7
125, 00 грн.) згідно із податковим
повідомленням-рішенням від 05 червня 2014
року № є правомірним.

Також встановлено, що згідно актів
приймання-передачі (внутрішнього
переміщення) основних засобів від 31
грудня 2013 року позивачем зараховано на
баланс підприємства нежитлові
приміщення, а саме: нежитлова будівля
(літера Г) площею 89,3 кв. м. (інвентарний
№ 000008120), нежитлова будівля (літера Д)
площею 430,7 кв. м. (інвентарний № 000008120),
які розташовані на земельній ділянці
по вул. Булаховського, 4 у
Святошинському районі м. Києва, яка
належить Обслуговуючому гаражному
кооперативу «Науковець» на праві
постійного користування.

Балансова вартість вказаних приміщень
складає 301 209, 00 грн., що підтверджується
зазначеними вище актами.

За таких обставин, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що передача товарів
(будівель) на окремий баланс платника є
постачанням таких товарів і,
відповідно до пункту 185.1 статті 185
Податкового кодексу України, є об'єктом
оподаткування податком на додану
вартість, у зв'язку із чим визначення
відповідачем за договором спільної
діяльності від 25 травня 2007 року № 25/05
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в загальному
розмірі 75 303, 00 грн. (основний платіж - 60
242, 00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 15
061, 00 грн.) згідно із податковим
повідомленням-рішенням від 05 червня 2014
року № є правомірним.

За таких обставин, підстав для
задоволення апеляційної скарги судова
колегія не вбачає.

Отже, судова колегія визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні
правові норми та встановлені
обставини, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про застосування
статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу
Промислово-технічної компанії у
вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю «Агромат» - залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17 вересня 2014 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Гром Л.М.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.