Справа № 2а-11754/10/1370
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2011-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого - судді
з участю секретаря судового засідання
з участю представників: позивача
Кісика Б.М., відповідача Пастернак У.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу за позовом Закритого
акціонерного товариства «Галка
-Дрогобич» до Державної податкової
інспекції у Дрогобицькому районі
Львівської області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,
Закрите акціонерне товариство «Галка
-Дрогобич» звернулося до суду з позовом
до Державної податкової інспекції у
Дрогобицькому районі Львівської
області, в якому просить скасувати
повністю податкове повідомлення
-рішення від 08 листопада 2010 року
податкового зобов'язання (штраф) в
розмірі 3817, 73 грн. ( 50% від суми
узгодженого податкового зобов'язання).
В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що товариство
самостійно сплатило узгоджену суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість за Декларацією з
податку на додану вартість за серпень
сумі 24 408, 00 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 433 від 30 вересня
2009 року на вказану суму. Податковим
органом протиправно зараховано в
рахунок погашення податкового боргу
товариства з податку на додану
вартість, визначеного в Декларації з
податку на додану вартість за серпень
кошти, перераховані за платіжним
дорученням № 958 від 29.10.2010 року, в якому
було вказано призначення платежу «ПДВ
за вересень 2010 року». Оскільки ні
Законом України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовим
фондами»№ 2181 -ІІІ від 21.12.2000 року, ні
Законом України «Про державну
податкову службу»від 04 грудня 1990 року
за № 509 -ХІІ не передбачено права чи
обов'язку податкового органу змінювати
призначення платежу, визначеного
платником податків, вважає висновок
відповідача про порушення товариством
граничних термінів сплати узгодженої
суми податкового зобов'язання і
застосування штрафних санкцій
безпідставним і таким, що не відповідає
фактичним обставинам справи. З
урахуванням цього, податкове
повідомлення-рішення від 08 листопада
Представник позивача Кісик Б.М. в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав в повному обсязі з підстав,
викладених у позовній заяві, просив
Представник відповідача ДПІ у
Дрогобицькому районі Львівської
області Пастернак У.І. в судовому
засіданні позову не визнала з підстав,
викладених у письмовому запереченні,
суть яких зводиться до наступного.
Відповідно до картки особового рахунку
платника з податку на додану вартість
за ЗАТ «Галка -Дрогобич» рахується
податковий борг згідно Декларації з
податку на додану вартість за серпень
2009 року, в рахунок погашення якого
податковим органом відповідно до
абзацу другого підпункту 16.3.3 пункту 16.3
статті 6 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовим фондами»№ 2181 -ІІІ від 21.12.2000
року самостійно здійснено розподіл
сплачених позивачем коштів за
платіжним дорученням № 958 від 29.10.2010
року. За несвоєчасну сплату узгодженої
суми податкового зобов'язання по
податку на додану вартість позивачу в
автоматизованому режимі нарахована
штрафна санкція у встановленому
підпунктом 17.1.7 статті 17 Закону України
№ 2181 -ІІІ розмірі -50% такої суми -3817, 73
грн. Вважає податкове повідомлення
-рішення від 08 листопада 2010 року
задоволенні позову відмовити.
Суд, заслухавши думку сторін,
з'ясувавши обставини, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
та заперечень, дослідивши докази, якими
вони обґрунтовуються, вважає, що позов
підлягає до часткового задоволення,
виходячи з наступного.
За результатами проведеної ДПІ у
Дрогобицькому районі Львівської
області 05 листопада 2010 року
документальної невиїзної (камеральної)
перевірки дотримання ЗАТ «Галка -
Дрогобич»вимог підпункту 5.3.1 пункту 5.3
статті 5 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовим фондами»№ 2181 -ІІІ від 21 грудня
2000 року складено Акт № 1263/15 - 2, яким
встановлено порушення товариством
вимог підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовим
фондами»№ 2181 - ІІІ від 21.12.2000 року, а
саме - затримка на 394 календарних днів
граничного строку сплати узгодженого
суми податкового зобов'язання за
серпень 2009 року з податку на додану
На підставі вказаного Акту
відповідачем 08 листопада 2010 року
винесено податкове повідомлення
встановлено суму податкового
зобов'язання (штраф) у розмірі 3817,73 грн.
(50% від суми узгодженого податкового
зобов'язання) на підставі підпункту 17.1.7
пункту 17.1 статті 17 Закону № 2181 -ІІІ.
На момент виникнення спірних
правовідносин спеціальним законом з
питань оподаткування, який
установлював порядок погашення
зобов'язань юридичних або фізичних
осіб перед бюджетами та державними
цільовими фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів), нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовувалися до платників податків
контролюючими органами, у тому числі за
зовнішньоекономічної діяльності, та
визначав процедуру оскарження дій
органів стягнення був Закон України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовим фондами» № 2181-ІІІ
від 21 грудня 2000 року з наступними
змінами і доповненнями (далі -Закон №
Відповідно до підпункту 7.7 статті 7
Закону № 2181 -ІІІ податковий борг
погашається попередньо погашенню
податкових зобов'язань, які не є
податковим боргом, у порядку
календарної черговості його
виникнення, а в разі одночасного його
виникнення за різними податками,
зборами (обов'язковими платежами) - у
У відповідності до вимог підпункту 7.1.1
пункту 7.1 статті 7 Закону № 2181 -ІІІ
джерелами самостійної сплати
податкових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь -які власні кошти, у тому числі
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна і немайнових цінностей,
випуску цінних паперів, у тому числі
корпоративних прав, отримані у позику
(кредит), а також з інших джерел з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею. Отже, грошовий платіж є
єдиною формою сплати податкових
зобов'язань і погашення податкового
Згідно пункту 6 статті 7 Закону України
«Про Національний банк України»від 20
травня 1999 року за № 679 -ХIV з наступними
змінами та доповненнями, Національний
банк України визначає систему, порядок
і форми платежів, у тому числі між
Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої Постановою
Правління Національного банку України
від 21 січня 2004 року № 22 і
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 29 березня 2004 року за № 377/8976, з
наступними змінами та доповненнями,
передбачено, що кошти з рахунків
клієнтів банки списують лише за
дорученнями власників цих рахунків
(включаючи договірне списання коштів
згідно з главою 6 цієї Інструкції) або
на підставі платіжних вимог стягувачів
у разі примусового списання коштів
згідно з главою 5 цієї Інструкції.
Згідно пункту 3.8 цієї Інструкції,
реквізит «Призначення
платежу»платіжного доручення
заповнюється платником так, щоб
надавати повну інформацію про платіжні
документи, на підставі яких
здійснюється перерахування коштів
отримувачу. Повноту інформації
визначає платник з урахуванням вимог
законодавства України. Платник
відповідає за дані, що зазначені в
реквізиті платіжного доручення
«Призначення платежу». Банк перевіряє
заповнення цього реквізиту на
відповідність вимогам, викладеним у
цій главі, лише за зовнішніми ознаками.
З урахуванням вищевикладеного, право
визначати призначення платежу
відповідно до чинного законодавства
України належить виключно платнику
податку, а тому суми податкових
зобов'язань або податкового боргу, з
урахуванням вимог підпункту 16.5.2 пункту
16.5 статті 16 Закону України № 2181 -ІІІ,
слід вважати сплаченими у день
реєстрації банківською установою
платіжного документа із зазначеним у
ньому призначенням платежу на сплату
відповідних податкових зобов'язань або
податкового боргу, визначених
Судом встановлено, що у відповідності
до вимог підпункту 5.3.1 пункту 5 статті 5
Закону № 2181-ІІІ ЗАТ «Галка -Дрогобич»в
межах граничного строку сплати
податкового зобов'язання самостійно
сплатило узгоджену суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість за Декларацією з податку на
додану вартість за серпень 2009 року
24 408,00 грн., підтвердженням чого є
платіжне доручення № 433 від 30 вересня
2009 року, сума платежу -24 408,00 грн.,
призначення платежу «ПДВ за серпень 2009
Відповідно до підпункту 4.1.1 пункту 4.1
статті 4 Закону України № 2181 -ІІІ
платник податків самостійно обчислює
суму податкового зобов'язання, яку
зазначає у податковій декларації, крім
випадків, передбачених підпунктом
«г»підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також
пунктом 4.3 цієї статті.
Податкова декларація, у відповідності
до підпункту «а»підпункту 4.1.4 пункту 4.1
статті 4 цього ж Закону, подається за
базовий податковий (звітний) період, що
дорівнює у даній ситуації,
календарному місяцю (у тому числі при
сплаті місячних авансових внесків),
протягом 20 календарних, днів, наступних
за останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.
Згідно пункту 5.1 статті 5 згаданого
Закону, податкове зобов'язання,
самостійно визначене платником
податків у податковій декларації,
вважається узгодженим з дня подання
такої податкової декларації. Платник
податків, як передбачено першим
абзацом підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5
цього ж Закону, зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначене у поданій ним
податковій декларації, протягом десяти
календарних днів, наступних за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого підпунктом 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 цього Закону для
подання податкової декларації.
Матеріалами справи, а саме: зведеною
відомістю проведених ЗАТ «Галка
-Дрогобич»платежів по установах банку,
підтверджується, що у жовтні 2010 року
податковий борг за Декларацією з
податку на додану вартість за серпень
товариством не погашався.
Проте з Акту перевірки вбачається, що
податковим органом зараховано в
рахунок погашення податкового боргу
товариства, визначеного в Декларації з
податку на додану вартість за серпень
(граничний термін сплати -30 вересня 2009
року), сплачені платником податку 29.10.2010
року кошти в сумі 7635,45 грн. за платіжним
дорученням № 958 від 29.10.2010 року.
На підставі цього податковим органом
зроблено висновок про затримку
позивачем сплати узгодженої суми
податкового зобов'язання на вказану
суму на 394 календарних днів.
Такий висновок ДПІ у Дрогобицькому
районі Львівської області не
відповідає фактичним обставинам
справи, оскільки самостійне
зарахування відповідачем сплаченої
платником податку суми у рахунок
податкового боргу, які не вказані в
призначенні платежу під час
перерахування платником податків
коштів до бюджету за вищевказаними
платіжними дорученнями, відбулося в
результаті зміни податковим органом
призначення платежу у цих платіжних
дорученнях, що суперечить чинному
Законом України № 2181-ІІІ визначено
вичерпний перелік заходів, які
вживаються контролюючим органом з
метою погашення платниками податків
податкового боргу, серед яких немає
зміни призначення платежу, самостійно
визначеного платником податків.
Не передбачено таких повноважень у
відповідача і Законом України «Про
державну податкову службу»від 04 грудня
1990 року за № 509 -ХІІ.
Отже, у разі недотримання платником
податків порядку погашення
податкового боргу та виконання
податкових зобов'язань, передбачених
пунктом 7.7 статті 7 Закону України
№2181-ІІІ, податковий орган не наділений
правом чи обов'язком змінювати
призначення платежу, визначеного
Оскільки чинним законодавством не
передбачено застосування спеціальних
заходів відповідальності за порушення
платником податків вимог щодо
першочергового погашення податкового
боргу та виконання податкових
зобов'язань у порядку календарної
черговості їх виникнення, орган
державної податкової служби без
достатніх на те правових підстав,
самостійно змінивши призначення
платежу, визначене платником податків
у платіжних дорученнях, не врахувавши
факт самостійної сплати ЗАТ «Галка
-Дрогобич»узгодженого податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість за Декларацією з податку на
додану вартість за серпень 2009 року
розмірі 24 408,00 грн. згідно платіжного
доручення № 433 від 30 вересня 2009 року,
незаконно застосував до позивача
відповідальність, передбачену
підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17
Закону № 2181-ІІІ від 21 грудня 2000 року.
Доводи відповідача про законність
висновків податкового органу,
встановленого в ході перевірки і
відображеного в Акті № 1263/15 -2 від 05.11.2010
року, а також правомірності прийняття
податкового повідомлення - рішення №
відповідають фактичним обставинам
справи та спростовуються зібраними по
справі доказами.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем не подано доказів
правомірності прийняття податкового
листопада 2010 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті ( вчинені )
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
2) з використанням повноваження з
метою, з якою це повно важення надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного
Перевіривши оскаржуване позивачем
податкове повідомлення -рішення
прийшов до висновку, що воно прийнято
відповідачем без урахування вимог
Законів України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовим
фондами»№ 2181-ІІІ від 21 грудня 2000 року
та «Про державну податкову службу»від
04 грудня 1990 року за № 509 -ХІІ і з
порушенням передбачених ст. 2 КАС
Згідно зі ст. 162 КАС України суд вправі
постановою визнати протиправним
рішення суб'єкта владних повноважень
чи окремі його положення, дії чи
бездіяльність і скасувати або визнати
нечинним рішення чи окремі його
положення.

Виходячи із системного аналізу статей
105, 162, 171 КАС України такий спосіб
захисту як вимога визнання акту
нечинним може стосуватися лише
випадків оскарження
нормативно-правових актів.

Відмінність між встановленням судом
протиправністю акту індивідуальної
дії, яким є податкове повідомлення
-рішення, та нормативно-правових актів
є істотною і полягає, зокрема, в моменті
втрати чинності такими актами.

У разі визнання протиправним
індивідуальний акт є таким, що не діє з
моменту його прийняття, а
нормативно-правовий акт, якщо інше не
встановлено законом або не зазначено
судом, втрачає чинність після набрання
законної сили судовим рішенням.

З урахуванням викладеного, способом
захисту при оскарженні податкового
повідомлення -рішення є визнання його
судом протиправним.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
податкове повідомлення - рішення
відповідача № /0 від 08 листопада
2010 року підлягає визнанню
протиправним.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України
підлягають відшкодуванню з Державного
бюджету України понесені позивачем
судові витрати у вигляді судового
збору в розмірі 3 грн.40 коп., сплаченого
за платіжним дорученням № 55 від 22
березня 2010 року.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167
Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправним податкове
повідомлення - рішення ДПІ у
Дрогобицькому районі Львівської
області № /0 від 08 листопада 2010
року.

Стягнути з Державного бюджету України
в користь ЗАТ «Галка -Дрогобич» 3 (три)
грн. 40 коп. судових витрат.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд з одночасним надсиланням копії
апеляційної скарги особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст.160
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Постанова набирає законної сили в
строк та в порядку, передбаченому ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови виготовлений 08
лютого 2011 року.

Суддя