Справа № 601/2215/13-а (2а/601/142/13)
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року м.
Київ К/800/21032/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.А.,

розглянула у порядку письмового
розгляду касаційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.03.2014 року
у справі за позовом прокурора
Кременецького району до Кременецької
міської ради, ОСОБА_3, про визнання
незаконним та скасування рішення
Кременецької міської ради,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор звернувся до суду з позовом до
Кременецької міської ради про
визнання незаконним та скасування
рішення Кременецької міської ради № 1881
від 12 грудня 2012 року «Про заборону
встановлення тимчасових споруд для
здійснення підприємницької діяльності
по АДРЕСА_1 в м. Кременець».

Постановою Кременецького районного
суду Тернопільської області від 13.11.2013
року позов задоволено. Визнано
незаконним та скасовано рішення сесії
Кременецької міської ради № 1881 від
12.12.2012 року «Про заборону встановлення
тимчасових споруд для здійснення
підприємницької діяльності по АДРЕСА_1
в м. Кременець».

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.03.2014 року
постанову Кременецького районного
суду Тернопільської області від 13.11.2013
року скасовано та прийнято нову
постанову, якою у позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанцій ОСОБА_3 подала до
Вищого адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Перевіривши і обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши
правильність застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає залишенню
без задоволення з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що згідно з рішенням сесії
Кременецької міської ради 1881 від 12.12.2012
року «Про заборону встановлення
тимчасових споруд для здійснення
підприємницької діяльності по АДРЕСА_1
в м. Кременець» внесено зміни в рішення
Кременецької міської ради № 1201 від
24.04.2012 року та виключено із ситуаційної
схеми орієнтованого розміщення
тимчасових споруд в центральній
частині м. Кременець земельні ділянки
по АДРЕСА_1, а також заборонено
встановлення тимчасових споруд для
здійснення підприємницької діяльності
по вищевказаній адресі.

Прокурором Кременецького району
подано подання №46-3032 від 24.07.2013 року на
рішення Кременецької міської ради № 1881
від 12.12.2012 року «Про заборону
встановлення тимчасових споруд для
здійснення підприємницької діяльності
по АДРЕСА_1 в м. Кременець». Однак,
рішенням Кременецької міської ради №
2286 від 22.08.2013 року подання прокурора
Кременецького району відхилено.

Місто Кременець включено до списку
історичних населених місць України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.2001 року № 878.

АДРЕСА_1 у м. Кременець знаходиться у
комплексній охоронній зоні пам'яток
архітектури Кременецько-Почаївського
державного історико-архітектурного
заповідника.

Згідно зі статтею 32 Закону України «Про
охорону культурної спадщини» на
охоронюваних археологічних
територіях, у межах зон охорони
пам'яток, історичних ареалів населених
місць, занесених до Списку історичних
населених місць України, забороняються
містобудівні, архітектурні чи
ландшафтні перетворення, будівельні,
меліоративні, шляхові, земляні роботи
без дозволу відповідного органу
охорони культурної спадщини.

Оскільки рішенням Кременецької
міської ради № 1201 від 24.04.2012 року була
порушена стаття 32 Закону України «Про
охорону культурної спадщини», то
Кременецька міська рада за власною
ініціативою внесла зміни у вказане
рішення своїм рішенням №1881 від 12.12.2012
року.

У касаційній скарзі заявник
посилається на порушення судом
апеляційної інстанції рішення
Конституційного Суду України від 16.04.2009
року №7-рп/2009, згідно якого
ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

Проте, колегія суддів не погоджується з
такими доводами заявника касаційної
скарги, оскільки у зазначеному рішенні
Конституційного Суду України мова йде
про ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування.

Так, рішенням Кременецької міської
ради № 1881 від 12.12.2012 року внесено зміни
в рішення Кременецької міської ради №
1201 від 24.04.2012 року та виключено із
ситуаційної схеми орієнтованого
розміщення тимчасових споруд в
центральній частині м. Кременець
земельні ділянки по АДРЕСА_1, а також
заборонено встановлення тимчасових
споруд для здійснення підприємницької
діяльності по вищевказаній адресі.

Таким чином, оскільки зазначене
рішення стосується невизначеного кола
осіб та розраховане на неодноразове
застосування, це рішення є
нормативно-правовим, тому висновки,
викладені у рішенні Конституційного
Суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009 на
нього не поширюються.

Також, судом апеляційної інстанції
обґрунтовано взято до уваги, що
Кременецькою міською радою не
приймалось рішень про надання ФОП
ОСОБА_3 земельної ділянки у власність
чи в користування у відповідності до
наданих п.34 ст.26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
повноважень.

Отже, підстав для скасування рішення
сесії Кременецької міської ради №1881
від 12.12.2012 року «Про заборону
встановлення тимчасових споруд для
здійснення підприємницької діяльності
по АДРЕСА_1 в м. Кременець» немає.

Колегія суддів вважає, що касаційну
скаргу слід відхилити, оскільки
рішення суду апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують,
підстави для призначення справи до
розгляду в судовому засіданні
відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судом допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені статей 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
як підстави для зміни, скасування
судового рішення, залишення позовної
заяви без розгляду або закриття
провадження у справі.

Керуючись статтями 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити,
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.03.2014 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: