Справа № 750/10288/14
Суддя: Супрун О. П.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/573/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2014 року
м. Чернігів

Деснянський районний суд міста
Чернігова у складі судді Супруна О.П.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Чернігові про визнання
неправомірними дій та бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

03 жовтня 2014 року позивач звернулася до
суду з позовом, в якому просить визнати
бездіяльність УПФУ в м. Чернігові
неправомірною щодо зміни розміру
призначеної пенсії за віком,
зобов'язати УПФУ в м. Чернігові
виплатити грошову різницю за період з
27.06.2012 по 20.10.2014, враховуючи розмір
мінімальної пенсії станом на кожний
місяць визначеного періоду, призначити
та виплатити пенсію, починаючи з 01.07.2014,
враховуючи розмір мінімальної пенсії,
призначити надбавку до пенсії як
дитині війни, починаючи з 03.04.2014.

Ухвалою судді від 21.10.2014, яка залишена
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19.11.2014, адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в місті Чернігові про визнання
неправомірними дій, зобов'язання
вчинити певні дії за період з 27.06.2014 по
03.04.2014 залишений без розгляду.

Ухвалою судді від 21.10.2014 відкрито
скорочене провадження у справі та
запропоновано відповідачу в
десятиденний строк з дня одержання
копії ухвали подати через канцелярію
суду заперечення проти позову та
необхідні документи або заяву про
визнання позову.

03.11.2014 на адресу суду надійшли
заперечення відповідача проти позову,
суть яких полягає в тому, що оскільки
позивач не є застрахованою особою
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного, в силу положень
ст. 5 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» немає підстав для
перерахунку її пенсії. Не вбачає
відповідач і підстав для призначення
позивачеві надбавки до пенсії як
дитині війни у зв'язку з відсутністю
доказів приналежності її до
громадянства України. Відповідач
вважає свої дії правомірними, у зв'язку
з чим просить у задоволенні позову
відмовити.

Судом встановлено такі факти і
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 з 03.09.1994 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Чернігові та отримує пенсію за віком
в розмірі 150 грн., що визнає у свої
запереченнях управління.

У 2003 році позивачеві було припинено
виплату пенсії у зв'язку з виїздом за
кордон на постійне місце проживання.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.12.2013
зобов'язано Управлінні Пенсійного
фонду України в м. Чернігові поновити з
27.06.2012 виплату пенсії за віком ОСОБА_1,
яка постійно проживає поза межами
України - в Державі Ізраїль.

ОСОБА_1 звернулась до Управлінні
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
із заявою про перерахунок та виплату їй
пенсії, виходячи із встановленого
чинним законодавством мінімального
розміру пенсії за віком.

В листі від 15.07.2014 № 416/11/Л-2 УПФУ в м.
Чернігові відмовило позивачеві в
задоволенні її заяви.

Частиною 1 статті 24 Конституції України
визначено, що громадяни мають рівні
конституційні права і свободи та є
рівними перед законом.

Згідно ч. 3 ст. 46 Конституції України,
пенсії, інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» (далі за
текстом - Закон), громадяни України
мають право на державне пенсійне
забезпечення за віком, по інвалідності,
у зв'язку з втратою годувальника та в
інших випадках, передбачених цим
Законом.

Згідно п. «а» ч. 1 ст. 3 Закону, право на
трудову пенсію мають особи, зайняті
суспільно корисною працею, при
додержанні інших умов, передбачених
цим Законом, зокрема особи, які
працюють на підприємствах, в установах,
організаціях, кооперативах (у тому
числі за угодами цивільно-правового
характеру), незалежно від
використовуваних форм власності та
господарювання, або є членами
колгоспів та інших кооперативів (далі
іменуються - підприємства та
організації, якщо не обумовлено інше), -
за умови сплати підприємствами та
організаціями страхових внесків до
Пенсійного фонду України.

Відповідно до ст. 12 Закону, право на
пенсію за віком мають жінки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 20 років.

Статтею 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
и страхування» передбачено, що особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
и страхування», мінімальний розмір
пенсії за віком за наявності у
чоловіків 35 років, а у жінок 30
років страхового стажу
встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Як вбачається з довідки ПАТ «ЧЕКСІЛ»
від 30.07.2014 № 01/13-172, ОСОБА_1 прийнята
ученицею прядильницею-крутильщицею
прядильного цеху КПП, а 24.06.1995 року
звільнена за власним бажанням (з
виходом на пенсію за віком).

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.12.2013 у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Чернігові про поновлення
виплати пенсії встановлено, що позивач
є громадянином України, доказів на
спростування чого відповідачем суду не
надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 7 Закону України «Про
держбюджет на 2014 рік», зі змінами
згідно із Законом України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» від
27 березня 2014 року № 1165-VII, мінімальний
розмір пенсії за віком становить 949 грн.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною 1 статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Суд не бере до уваги положення частини 3
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої вбачається, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом 1 частини 1 цієї
статті, застосовується виключно для
визначення розмірів пенсії,
призначених згідно з цим Законом,
оскільки наявність такої норми та
відсутність іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
отримання мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є громадянином
України, має необхідний для
призначення пенсії за віком трудовий
стаж, суд вважає неправомірною відмову
відповідача у перерахунку їй пенсії
відповідно до Закону.

Щодо призначення ОСОБА_1 надбавки до
пенсії як дитині війни суд виходить з
наступного.

Відповідно до статей 1, 6, 7 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» від 18.11.2004 № 2195-ІV, позивач має
право на отримання надбавки до пенсії
як дитина війни в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком, яка
виплачується за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Разом з тим, необхідно зазначити, що до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» були внесені зміни
Законом України № 1622-VII від 31.07.2014 року,
зокрема: доповнено Прикінцеві
положення п.67, відповідно до яких
установлено, що у 2014 році норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39,
48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (Відомості
Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178
із наступними змінами), статей 5 та 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" (Відомості Верховної Ради
України, 2005 р., № 4, ст. 94 із наступними
змінами), Закону України "Про
індексацію грошових доходів населення"
(Відомості Верховної Ради України, 2003
р., № 15, ст. 111 із наступними змінами),
статей 14, 22, 37 та 43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" (Відомості Верховної Ради
України, 1992 р., № 29, ст. 399 із наступними
змінами), пункту "ж" частини першої
статті 77 Основ законодавства України
про охорону здоров'я (Відомості
Верховної Ради України, 1993 р., № 4, ст. 19
із наступними змінами), статей 12, 13, 14,
15 та 16 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" (Відомості
Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425
із наступними змінами), статті 43
Гірничого закону України (Відомості
Верховної Ради України, 1999 р., № 50, ст. 433
із наступними змінами), статей 6-1, 6-2, 6-3
та 6-4 Закону України "Про жертви
нацистських переслідувань" (Відомості
Верховної Ради України, 2000 р., № 24, ст. 182
із наступними змінами) застосовуються
у порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявних фінансових ресурсів бюджетів
усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.
Зазначені зміни набрали законної сили
з 03.08.2014 року.

Виходячи з наведеного, відповідач
неправомірно не виплачує щомісячну
надбавку до пенсії згідно Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» від 18.11.2004 року № 2195-ІV за період
з 04.04.2014 по 31.07.2014, що є підставою для
зобов'язання відповідача здійснити
нарахування та виплату цієї надбавки
до пенсії за вказаний період в розмірі
30 відсотків мінімальної пенсії за
віком за виключенням фактично
проведених виплат.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов
висновку, що бездіяльність відповідача
є протиправною, а тому позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню
шляхом зобов'язання відповідача
перерахувати та виплатити пенсію
позивачеві відповідно до ст. 19 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
04.04.2014, а також провести перерахунок її
пенсії з підвищенням їй розміру як
дитині війни на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", 04.04.2014 по 31.07.2014 і
здійснити відповідні виплати на
користь позивача.

В силу вимог ст. 94 КАС України, з
відповідача на користь позивача
належить стягнути 146,16 грн. судового
збору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону
України, позивачеві підлягає
поверненню 92,84 грн. судового збору,
зайво сплаченого при подачі позову.

Керуючись статтями 94, 158 - 163, 183-2, 186, 256
КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Чернігові про визнання
неправомірними дій та бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в місті
Чернігові щодо відмови в перерахунку
пенсії ОСОБА_1 виходячи з мінімального
розміру пенсії, передбаченого ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
и страхування».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в місті Чернігові
провести з 04.04.2014 перерахунок пенсії
ОСОБА_1, виходячи з мінімального
розміру пенсії, передбаченого ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
и страхування», та здійснити
відповідні виплати за виключенням
виплачених сум за вказаний період.

Визнати неправомірною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові щодо не виплати ОСОБА_1
підвищення до пенсії у розмірі,
встановленому ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" за
період з 04.04.2014 по 31.07.2014.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в місті Чернігові
провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
підвищенням їй розміру як дитині війни
на 30 відсотків мінімальної пенсії за
віком, встановленої ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", з 04.04.2014
по 31.07.2014 і здійснити відповідні
виплати на її користь.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 сплачений нею
судовий збір в розмірі 146 (сто сорок
шість) грн. 16 коп.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у сумі 92
(дев'яносто дві) грн. 84 коп., сплачений
згідно квитанції від 02.10.2014 в ГУ
Ощадбанку по м. Києву та області ТВБВ
10026/054 РМ-5401 № 12.

Постанова суду може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів
з дня її проголошення, в порядку
встановленому статтею 186 КАС України.

Суддя
О.П. Супрун