Справа № 2а-1038/11
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"04" грудня 2014 р.справа № 2а-1038/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів :

головуючий суддя: Малиш Н.І.

суддів: Щербака А.А.
Баранник Н.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя на
постанову Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2011 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
неправомірною бездіяльність
відповідача щодо не нарахування
щомісячної доплати до пенсії в розмірі
30% мінімальної пенсії за віком з 09 липня
2007 року по теперішній час, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст. 28 Закону України
Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткого мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, зобов'язати
відповідача здійснити нарахування та
виплатити щомісячну доплату до пенсії
в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком з 09 липня 2007 року по теперішній
час, виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28
Закону України Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткого мінімуму
для осіб, які втратили працездатність
та зобов'язати відповідача здійснити
нарахування та виплатити щомісячну
доплату до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком з 01 січня
2011 року..

Постановою Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2011 року
позовні вимоги задоволені. Визнано
протиправною бездіяльність
відповідача в період з 10.07.2010 року по
02.02.2011 року включно, щодо не нарахування
підвищення до пенсії ОСОБА_1 відповідно
ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" від 18.11.2004 року,
зобов'язано відповідача здійснити
нарахування та провести відповідні
виплати позивачу підвищення до пенсії
згідно ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" від
18.11.2004 року, виходячи з розміру
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове держвне
пенсійне страхування" від 09.07.2003 року за
період з 10 липня 2010 року по 02 лютого 2011
року з врахуванням раніше виплачених
сум зазначеного підвищення.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову та
відмовити в задоволені позовних вимог
посилаючись при цьому на порушення
судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач
відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" має статус дитини війни, що
підтверджується відміткою в
пенсійному посвідченні і має право
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" на
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

У 2008 році дія ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
відновлена рішенням Конституційного
Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року
та в подальшому не призупинялася, а
застосування відповідачем положень
постанови КМ України № 530 від 28.05.2008
року щодо визначення розміру
підвищення пенсії є безпідставним,
оскільки розмір підвищення пенсії
визначений Законом України "Про
соціальний захист дітей війни", який
має вищу юридичну силу, ніж постанова
КМ України.

При цьому колегія суддів погоджується
з висновками суду першої інстанції, що
розмір мінімальної пенсії за віком
необхідно обраховувати відповідно до
ч.1 ст.28 Закону України "Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування", оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною першою
цієї статті, мінімального розміру
пенсії за віком.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції було повно встановлені
обставини справи та надана правильна
юридична оцінка, у зв'язку з чим
підстави для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду
відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206
КАС України, суд, -

у х в а л и В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя
-залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2011 року у
справі № 2а-1038/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, ухвала оскарженню не
підлягає .

Головуючий суддя:
Н.І. Малиш

судді:
А.А. Щербак

Н.П. Баранник