Справа № 2а-13555/12/2670
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Кротюк О.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря:
Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 13 грудня 2012 року у
справі за адміністративним позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі м. Києва Державної
податкової служби про визнання
протиправними та скасування
податкових-повідомлень рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі м. Києва Державної
податкової служби про визнання
протиправними та скасування
податкових-повідомлень рішень від 26
жовтня 2011 року № /49449, №/49450,
№/49451 та від 03 лютого 2012 року №
/422 .

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13 грудня 2012 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач - Фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 звернулась з апеляційною
скаргою, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким адміністративний позов
задовольнити.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Державною податковою інспекцією у
Дарницькому районі міста Києва було
проведено документальну невиїзну
перевірку правильності нарахування та
своєчасності сплати до бюджету
орендної плати за землю суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_3 за
період з 01 січня 2010 року по 30 вересня 2011
року.

За результатами перевірки
відповідачем складено Акт від 13 жовтня
2011 року № 6600/17/3/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем податкового законодавства, а
саме: - платником податку було занижено
суми зобов'язання з орендної плати за
землю за період з 01 січня 2010 року по 31
грудня 2010 року в сумі 488 141,46 гривень; -
неподання податкової декларації з
плати за землю на 2011 рік за період з 01
січня 2011 року по 30 вересня 2011 року; -
несвоєчасно погашення узгодженої суми
податкового зобов'язання протягом
граничних строків сплати в 2010-2011 роках
в розмірі 28 007,94 гривень.

На підставі встановлених порушень,
відповідачем було винесено податкове
повідомлення-рішення № /49449 від 26
жовтня 2011 року, яким донараховано
основне зобов'язання по орендній платі
за землю включаючи штрафні санкції.

Так, за наслідками адміністративного
оскарження, вказане рішення скасовано
в частині 51 152,85 грн. штрафної санкції, у
зв'язку з чим, відповідачем винесено
нове податкове повідомлення-рішення
від 03 лютого 2012 року № /422 з
урахуванням зменшеної суми штрафної
санкції усього на суму 868 123,26 грн.

Також, на підставі Акту перевірки
відповідачем винесено рішення форми
«Ш» від 26 жовтня 2011 року № /49450,
яким позивачу нараховано штраф у
розмірі 5009,71 грн. та № /49451, якими
нараховано штрафні санкції у розмірі
295,94 грн.

Не погоджуючись з вищевказаними
податковими повідомленнями-рішеннями
відповідача та вважаючи їх
протиправними, позивач звернулась до
суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 18 Закону України «Про оренду
землі» 06 жовтня 1998 року № 161-XIV (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), договір оренди
землі набирає чинності після його
державної реєстрації.

Так, відповідно до статті 18 Закону
України "Про оренду землі", постановою
Кабінету Міністрів України від 25
грудня 1998 року № 2073 затверджено
Порядок державної реєстрації
договорів оренди землі.

Згідно п. 2 Постанови № 2073, державна
реєстрація договорів оренди є
офіційним визнанням і підтвердженням
державою факту виникнення або
припинення права оренди земельних
ділянок.

Відповідно до п. 4 Постанови № 2073,
забезпечення реєстрації договорів
оренди покладається на відповідні
державні органи земельних ресурсів:
районні відділи земельних ресурсів;
управління (відділи) земельних
ресурсів у містах обласного і
районного підпорядкування; Київське і
Севастопольське міське управління
земельних ресурсів.

Згідно ч. 3 ст. 640 Цивільного кодексу
України, договір, який підлягає
нотаріальному посвідченню або
державній реєстрації, є укладеним з
моменту його нотаріального
посвідчення або державної реєстрації,
а в разі необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно рішення Київської міської ради
№ 1607/4440 від 27 грудня 2007 року, суб'єкту
підприємницької діяльності - фізичній
особі ОСОБА_3 передано земельні ділянки
для будівництва, експлуатації та
обслуговування автостоянок на АДРЕСА_1.

17 березня 2009 року між Київською міською
радою (Орендодавець) та позивачем
(Орендар) укладено договір оренди
земельних ділянок, за умовами якого
орендодавець, на підставі рішення
Київської міської ради № 1607/4440 від 27
грудня 2007 року, за актом
приймання-передачі передає, а орендар
приймає в оренду на п'ять років
земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктами 4.1, 4.2 Договору передбачено, що
визначена цим Договором орендна плата
за земельні ділянки становить платіж,
який орендар самостійно розраховує та
вносить орендодавцеві за користування
земельними ділянками. Річна орендна
плата за земельні ділянки
встановлюється у розмірі трьох
відсотків від їх нормативної грошової
оцінки. Обчислення розміру орендної
плати за земельні ділянки здійснюється
з урахуванням цільового призначення та
коефіцієнтів індексації, визначених
законодавством.

Відповідно до рішення Господарського
суду м. Києва від 24 березня 2011 року у
справі № 9/21 за позовом суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_3 до Київської міської ради,
третя особа: Головне управління
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) про
розірвання договору оренди земельних
ділянок - у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Згідно даного рішення, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 зверталась до
Київської міської державної
адміністрації та Головного управління
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (КМДА) із
листами про дострокове розірвання
договору оренди земельних ділянок,
однак їй було відмовлено, у зв'язку з
відсутністю підстав.

У вищенаведеному рішенні вказано, що,
відповідно до норм діючого
законодавства та умов договору оренди
земельних ділянок, у позивача немає
права в односторонньому порядку
розривати укладений з відповідачем
договір оренди земельних ділянок з
підстав необумовлених договором
недоліків земельної ділянки, що
перешкоджають її використанню згідно з
договором. Крім того, як визначено
самим договором оренди земельних
ділянок, підпис позивача на якому
засвідчений нотаріально, земельні
ділянки, які передаються в оренду, не
мають недоліків, що можуть
перешкоджати їх ефективному
використанню.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для висновку про заниження
позивачем зобов'язань з оплати
орендної плати за землю є п. 4.3. Договору
оренди земельних ділянок від 17 березня
2009 року, згідно якого, цей Договір не
буде підписаний в установленому
законодавством порядку протягом п'яти
місяців з моменту набуття чинності
рішенням Київської міської ради від 27
грудня 2007 року № 1607/4440, то розмір
орендної плати на період аналогічний
терміну прострочення укладання
договору оренди землі встановлюється у
п'ятикратному розмірі, але не більше
десяти відсотків від нормативної
грошової оцінки земельної ділянки.

Судом встановлено, що період
визначення періоду підвищеної ставки
розраховується з дати рішення
Київської міської ради від 27 рудня 2007
року до дати його реєстрації Головним
управлінням земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради до 19 листопада 2009 року за мінусом
п'яти місяців.

Тобто, згідно розрахунку, період,
протягом якого повинен
застосовуватись п'ятикратний розмір
ставки, становить 541 день.

Таким чином, за період з 01 листопада 2009
року по 13 травня 2011 року підлягає
застосуванню п'ятикратний розмір
орендної плати, що становить 10 %, а за
період з 14 травня 2011 року по 30 вересня
2011 року розмір орендної плати за землю
становить 3%.

З огляду на те, що Договір оренди
земельної ділянки підлягає державній
реєстрації, він вважається укладеним з
моменту його реєстрації Головним
управлінням земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що період, протягом якого повинен
застосовуватись п'ятикратний розмір
ставки, становить 541 день - з 01 листопада
2009 року по 13 травня 2011 року.

Таким чином, вірним є висновок суду
першої інстанції про відсутність
підстав для визнання протиправним і
скасування податкового
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі міста Києва від 03 лютого 2012 року
№ /422.

Щодо позовних вимог в частині
оскаржуваного рішення від 26 жовтня 2011
№ /49449, колегія суддів зазначає, що
суд першої інстанції вірно зазначив, що
в силу положень пп.60.1.3. п. 60.1., п. 60.4, ст. 60
Податкового кодексу України, вказане
податкове повідомлення-рішення є
відкликаним, а тому не може бути
предметом розгляду у даній справ.

Також, колегія суддів вважає вірним
висновок суду першої інстанції про те,
що позовні вимоги щодо рішень форми «Ш»
від 26 жовтня 2011 року № /49450 та №
/49451, якими нараховано штрафні
санкції за несвоєчасно погашення
узгодженої суми податкового
зобов'язання протягом граничних
строків сплати в 2010-2011 роках,
задоволенню не підлягають, оскільки
позивачем на їх підтвердження не
надано суду доказів.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позовних вимог ФОП ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 13 грудня 2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Повний текст ухвали виготовлено 26.11.2014
року.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.