Справа № К/9991/36052/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/36052/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд справи
за позовом ОСОБА_4 до Донецької
обласної державної адміністрації,
виконавчого комітету Донецької
міської ради про визнання
неправомірною бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Ворошиловського районного суду міста
Донецька від 7 квітня 2011 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 травня 2011
року, -

встановив:

У грудні 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з позовом до Донецької обласної
державної адміністрації, виконавчого
комітету Донецької міської ради про
визнання неправомірною бездіяльності
та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач вказує на те, що він є
пенсіонером за віком, дитиною війни,
ветераном праці, а також репресованою
за політичними мотивами та
реабілітованою особою. Посилаючись на
норми Законів України «Про соціальний
захист дітей війни», «Про реабілітацію
жертв політичних репресій на Україні»
і «Про основні засади соціального
захисту ветеранів праці та інших
громадян похилого віку в Україні»
зазначає, що відповідачі порушують
законні права дітей війни, ветеранів
праці та реабілітованих осіб, оскільки
не виконують своїх обов'язків щодо
надання їм пільг на безкоштовний
проїзд міським та приміським
транспортом загального користування і
таксі.

У зв'язку з цим ОСОБА_4 просить суд
визнати неправомірною бездіяльність
Донецької обласної державної
адміністрації та виконавчого комітету
Донецької міської ради, зобов'язати
відповідачів забезпечити пільговий
безкоштовний проїзд усім дітям війни,
ветеранам праці та реабілітованим
особам усіма автобусами міських і
приміських маршрутів, у тому числі і
маршрутними таксі, а дітям війни - також
в таксі у межах міста.

Постановою Ворошиловського районного
суду міста Донецька від 7 квітня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 травня 2011
року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Ворошиловського районного суду міста
Донецька від 7 квітня 2011 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 травня 2011
року і направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Виконавчий комітет Донецької міської
ради подав письмове заперечення на
зазначену касаційну скаргу, просить в
її задоволенні відмовити.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно частин 1, 2 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до частин 1, 2 статті 6
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси. У випадках, установлених
законом, до суду можуть звертатися
органи та особи, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб.

У статті 5 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
визначено, що дітям війни надаються
такі пільги як безплатний проїзд усіма
видами міського пасажирського
транспорту, автомобільним транспортом
загального користування в сільській
місцевості, залізничним і водним
транспортом приміського сполучення та
автобусами приміських маршрутів у
межах області (Автономної Республіки
Крим) за місцем проживання.

Відповідно до абзацу четвертого
частини 5 статті 6 Закону України «Про
реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні» якщо
реабілітована особа згідно з статтею 1
цього Закону стала інвалідом внаслідок
репресій або є пенсіонером, їй
надається право на безплатний проїзд
всіма видами міського пасажирського
транспорту (крім таксі) та на
автомобільному транспорті загального
користування (за винятком таксі) в
сільській місцевості в межах
адміністративного району.

У пункті 12 статті 7 Закону України «Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні» встановлено,
що ветеранам праці надаються такі
пільги як безплатний проїзд всіма
видами міського пасажирського
транспорту (за винятком таксі),
автомобільним транспортом загального
користування (за винятком таксі) в
сільській місцевості, а також
залізничним і водним транспортом
приміського сполучення та автобусами
приміських маршрутів в межах області
(республіки Крим) за місцем проживання.

Відповідно до частин 1, 4 статті 37 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
пільгові перевезення пасажирів, які
відповідно до законодавства
користуються такими правами,
забезпечують автомобільні
перевізники, які здійснюють
перевезення пасажирів на автобусних
маршрутах загального користування.
Види та обсяги пільгових перевезень
установлюються замовленням, у якому
визначається порядок компенсації
автомобільним перевізникам, які
здійснюють перевезення пасажирів на
маршрутах загального користування,
збитків від цих перевезень.

Вирішуючи даний спір суди попередніх
інстанцій вірно взяли до уваги
зазначені положення Законів України
«Про соціальний захист дітей війни»,
«Про реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні», «Про основні
засади соціального захисту ветеранів
праці та інших громадян похилого віку в
Україні» і «Про автомобільний
транспорт», встановивши, що у місті
Донецьку з місцевого бюджету
пасажирському перевізнику
компенсуються витрати від перевезення
пільгової категорії пасажирів в
міськелектротранспорті та
автомобільному транспорті, що працює в
звичайному режимі, і що діти війни,
ветерани праці та жертви політичних
репресій у місті Донецьку користуються
правом безкоштовного проїзду у всіх
діючих видах міського пасажирського
транспорту (трамваях, тролейбусах і
автобусах, що працюють в загальному
режимі), за винятком таксі, оскільки
пільговий проїзд в таксі чинним
законодавством не передбачений,
правильно врахувавши, що у даному
позові йдеться про захист прав усіх
дітей війни, ветеранів праці та
реабілітованих осіб, і ОСОБА_4 не
зазначено яким чином та яке саме його
право порушено відповідачами,
позивачем не доведено того, що
Донецькою обласною державною
адміністрацією та виконавчим
комітетом Донецької міської ради
вживалися будь-які дії щодо обмеження
його права на пільговий проїзд, а тому
об'єкт судового захисту, а саме
порушене право або інтерес у межах
спірних відносин у позивача відсутній.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України погоджується з висновками
судів попередніх інстанцій про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_4

Відповідно до частини 3 статті 2201
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Згідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
постанова Ворошиловського районного
суду міста Донецька від 7 квітня 2011 року
та ухвала Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 травня 2011
року прийняті з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а доводи касаційної скарги висновки
судів не спростовують, підстави для
призначення справи до розгляду в
судовому засіданні відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 -
залишити без задоволення.

Постанову Ворошиловського
районного суду міста Донецька від 7
квітня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 19 травня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Донецької обласної державної
адміністрації, виконавчого комітету
Донецької міської ради про визнання
неправомірною бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.