Справа № 815/6997/14
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2014-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6997/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 року
м.Одеса

12год.20хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

Розглянувши в порядку письмового
провадження подання Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту активів,-

ВСТАНОВИВ:

10.12.2014 року о 10 годині 01 хвилин до
Одеського окружного адміністративного
суду надійшло подання Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту активів.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що посадовими особами
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області
здійснено вихід за місцем фактичного
здійснення підприємницької діяльності
ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 для
проведення фактичної перевірки, однак
відповідачем було відмовлено у допуску
посадових осіб ДПІ у Приморському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області до проведення
перевірки, у зв'язку з чим складено акт
відмови у допуску посадових (службових)
осіб ДПІ у Приморському районі м. Одеси
ГУ Міндоходів в Одеській області до
проведення фактичної перевірки, у
зв'язку з чим рішенням від 09.12.2014 року
було застосовано адміністративний
арешт активів платника податків.
Оскільки відповідно до п. 94.10 ст. 94
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) обґрунтованість арешту майна
має бути протягом 96 годин перевірена
судом, заявник просить суд підтвердити
обґрунтованість адміністративного
арешту.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, був повідомлений
належним чином та завчасно, надав до
суду заяву про розгляд подання за
відсутністю представника ДПІ у
Приморському районі м.Одеси.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, був повідомлений належним
чином, що підтверджується
телефонограмою у матеріалах справи.

Відповідно до ч.8 ст.183-3 КАС України у
разі постановлення судом ухвали про
відкриття провадження у справі суд
приймає у триденний строк, але не
пізніше ніж протягом 96 годин з моменту
встановлення обставин, що зумовлюють
звернення заявника до суду, постанову
по суті заявлених вимог, яка підлягає
негайному виконанню. Розгляд подання
відбувається за участю органу доходів
і зборів, що його вніс, та платника
податків, стосовно якого його внесено.
Неявка сторін у судове засідання не
перешкоджає розгляду подання.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 з
02.07.2012р. перебуває на обліку в ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області (довідка
від 12.12.2014р.).

06.11.2014 року Головним управлінням ДФС
України в Одеській області було
прийнято Наказ № 20 "Про проведення
фактичної перевірки фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1.».

Відповідно до вищезазначеного Наказу
були виписані направлення посадовим
особам органу податкової служби на
проведення фактичної перевірки
відповідача від 06.11.2014 року за № 2/22-03,
1/22-03, 4/17-01, 3/17-01, 1/22-03.

Посадовими особами ДФС було здійснено
виїзд на фактичне місце здійснення
підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1
за адресою: АДРЕСА_1, за результатами
чого складено акт відмови у допуску
посадових осіб ГУ ДФС в Одеській
області до проведення фактичної
перевірки фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, р.н.о.к. НОМЕР_1 від 07.11.2014 року за
№1/15-32-17-01-22/НОМЕР_1.

Зі змісту вказаного акту слідує, що на
підставі п.п. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20, пп.75.1.3 п.75.1
ст. 75, пп. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 Податкового
Кодексу України, відповідно до
направлень від 06.11.2014р. №1/22-03, 06.11.2014р.
№2/22-03, 06.11.2014р. №3/17-01, 06.11.2014р. №4/17-01
виданих ГУ ДФС в Одеській області,
Наказу ГУ ДФС в Одеській області від
06.11.2014р. №20 «Про проведення фактичної
перевірки фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової
картки НОМЕР_1» та з урахуванням
Доручення за результатами особистого
прийому ГУ Міндоходів в Одеській
області від 03.11.2014р. №2, 7 листопада 2014
року фахівцями ГУ ДФС в Одеській
області було здійснено виїзд на
фактичне місце здійснення
підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1
за адресою: АДРЕСА_1 для проведення
фактичної перевірки зазначеного
підприємця, щодо дотримання норм
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності ліцензій, патентів, свідоцтв,
у тому числі про виробництво та обіг
підакцизних товарів, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами).

Під час виходу на фактичне місце
здійснення підприємницької діяльності
ФОП ОСОБА_1, для проведення фактичної
перевірки зазначеного підприємця за
адресою: АДРЕСА_1, було відмовлено у
допуску посадових осіб ГУ ДФС в
Одеській області до проведення
фактичної перевірки.

В зв'язку з відмовою платника податків
від допуску до проведення фактичної
перевірки за наявності законних
підстав для її проведення, 09.12.2014 року
виконуючим обов'язки начальника ДПІ у
Приморському районі м.Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області було
винесено рішення про застосування
адміністративного арешту активів
платника податків - ФОП ОСОБА_1
(р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1), що перебуває за
адресою: АДРЕСА_1 при цьому застосовано
умовний адміністративний арешт
активів ФОП ОСОБА_1 Рішення прийняте за
результатом розгляду звернення про
застосування адміністративного арешту
активів платника податків від 09.12.2014
року № 40944/15-53-17-1.

Відповідно до пункту 94.10 статті 94
Податкового кодексу України арешт на
майно може бути накладено рішенням
керівника органу державної податкової
служби (його заступника),
обґрунтованість якого протягом 96 годин
має бути перевірена судом.

Пунктом 94.1 статті 94 Податкового
кодексу України визначено, що
адміністративний арешт майна платника
податків (далі - арешт майна) є
винятковим способом забезпечення
виконання платником податків його
обов'язків, визначених законом.

Згідно з пунктами 94.3 - 94.5 статті 94
Податкового кодексу України арешт
майна полягає у забороні платнику
податків вчиняти щодо свого майна, яке
підлягає арешту, дії, зазначені у
пункті 94.5 цієї статті.

Арешт може бути накладено контролюючим
органом на будь-яке майно платника
податків, крім майна, на яке не може
бути звернено стягнення відповідно до
закону, та коштів на рахунку платника
податків.

Арешт майна може бути повним або
умовним. Умовним арештом майна
визнається обмеження платника
податків щодо реалізації прав
власності на таке майно, який полягає в
обов'язковому попередньому отриманні
дозволу керівника відповідного
контролюючого органу на здійснення
платником податків будь-якої операції
з таким майном. Зазначений дозвіл може
бути виданий керівником контролюючого
органу, якщо за висновком податкового
керуючого здійснення платником
податків окремої операції не призведе
до збільшення його податкового боргу
або до зменшення ймовірності його
погашення.

Відповідно до п.75.1.3 ст.75 ПК України
фактичною вважається перевірка, що
здійснюється за місцем фактичного
провадження платником податків
діяльності, розташування
господарських або інших об'єктів права
власності такого платника. Така
перевірка здійснюється контролюючим
органом щодо дотримання норм
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності ліцензій, патентів, свідоцтв,
у тому числі про виробництво та обіг
підакцизних товарів, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами).

Відповідно до ст.80 ПК України фактична
перевірка здійснюється без
попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на
підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, копія якого вручається
платнику податків або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції, під розписку до
початку проведення такої перевірки, та
за наявності хоча б однієї з таких
обставин: у разі коли за результатами
перевірок інших платників податків
виявлено факти, які свідчать про
можливі порушення платником податків
законодавства щодо виробництва та
обігу підакцизних товарів, здійснення
платником податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності патентів, ліцензій та інших
документів, контроль за наявністю яких
покладено на контролюючі органи, та
виникає необхідність перевірки таких
фактів; у разі отримання в
установленому законодавством порядку
інформації від державних органів або
органів місцевого самоврядування, яка
свідчить про можливі порушення
платником податків законодавства,
контроль за яким покладено на
контролюючі органи, зокрема, щодо
здійснення платниками податків
розрахункових операцій, ведення
касових операцій, наявності патентів,
ліцензій, та інших документів, контроль
за наявністю яких покладено на
контролюючі органи, виробництва та
обігу підакцизних товарів; письмового
звернення покупця (споживача),
оформленого відповідно до закону, про
порушення платником податків
установленого порядку проведення
розрахункових операцій, касових
операцій, патентування або
ліцензування; неподання суб'єктом
господарювання в установлений законом
строк обов'язкової звітності про
використання реєстраторів
розрахункових операцій, розрахункових
книжок та книг обліку розрахункових
операцій, подання їх із нульовими
показниками; отримання в установленому
законодавством порядку інформації про
порушення вимог законодавства в
частині виробництва, обліку,
зберігання та транспортування спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів та цільового використання
спирту платниками податків, а також
здійснення функцій, визначених
законодавством у сфері виробництва і
обігу спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів; у разі виявлення за
результатами попередньої перевірки
порушення законодавства з питань,
визначених у пункті 75.1.3; у разі
отримання в установленому
законодавством порядку інформації про
використання праці найманих осіб без
належного оформлення трудових
відносин та виплати роботодавцями
доходів у вигляді заробітної плати без
сплати податків до бюджету, а також
здійснення фізичною особою
підприємницької діяльності без
державної реєстрації. Фактична
перевірка, що здійснюється за
наявності обставини, визначеної у
пункті 80.2.6, може бути проведена для
контролю щодо припинення порушення
законодавства з питань, визначених у
пункті 75.1.3, одноразово протягом 12
місяців з дати складання акта за
результатами попередньої перевірки.
Перед початком фактичної перевірки, з
питань дотримання порядку здійснення
розрахункових операцій та ведення
касових операцій, посадовими особами
контролюючих органів на підставі
підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього
Кодексу може бути проведена контрольна
розрахункова операція. Допуск
посадових осіб контролюючих органі до
проведення фактичної перевірки
здійснюється згідно із статтею 81 цього
Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81
Податкового кодексу України посадові
особи контролюючого органу мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів: -
направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування контролюючого
органу, реквізити наказу про
проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється) або об'єкта, перевірка
якого проводиться, мета, вид
(документальна планова/позапланова або
фактична), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника
контролюючого органу або його
заступника, що скріплений печаткою
контролюючого органу; - копії наказу
про проведення перевірки; - службового
посвідчення осіб, які зазначені в
направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення документальної виїзної
або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) від допуску до перевірки на
інших підставах, ніж визначені в абзаці
п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику
податків та/або посадовим (службовим)
особам платника податків (його
представникам або особам, які фактично
проводять розрахункові операції) такі
особи розписуються у направленні із
зазначенням свого прізвища, імені, по
батькові, посади, дати і часу
ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) розписатися у направленні на
перевірку посадовими (службовими)
особами контролюючого органу
складається акт, який засвідчує факт
відмови. У такому випадку акт про
відмову від підпису у направленні на
перевірку є підставою для початку
проведення такої перевірки.

Пунктом 81.2 статті 81 Податкового
кодексу України передбачено, що у разі
відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) у допуску посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення перевірки складається
акт, який засвідчує факт відмови.

Аналогічні норми щодо обставин, за яких
застосовується адміністративний арешт
майна та порядку його застосування
містить Порядок застосування
адміністративного арешту майна
платника податків, затверджений
Наказом Міністерства доходів і зборів
україни від 10.11.2013 року №568 (п.п. 3 п. 3.1.,
п.4.1 Порядку).

З матеріалів справи вбачається, що
посадовими особами органу доходів і
зборів було здійснено вихід на
фактичне місце здійснення
підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1
за адресою: АДРЕСА_1 за результатами
чого складено акт відмови у допуску
посадових осіб ГУ ДФС в Одеській
області до проведення фактичної
перевірки фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, р.н.о.к. НОМЕР_1 від 07.11.2014 року за
№1/15-32-17-01-22/НОМЕР_1.

Порядок застосування
адміністративного арешту майна
платника податків затверджено наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 10.10.2013 року № 568 (далі - Порядок № 568).

Пунктом 3.1. Порядку № 568 передбачено, що
арешт майна може бути застосовано, якщо
з'ясовується одна з таких обставин: 1)
платник податків порушує правила
відчуження майна, що перебуває у
податковій заставі; 2) фізична особа,
яка має податковий борг, виїжджає за
кордон; 3) платник податків
відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
від допуску посадових осіб органу
доходів і зборів; 4) відсутні дозволи
(ліцензії) на здійснення господарської
діяльності, торгові патенти, а також у
разі відсутності реєстраторів
розрахункових операцій,
зареєстрованих у встановленому
законодавством порядку, крім випадків,
визначених законодавством; 5) відсутня
реєстрація особи як платника податків
в органі доходів і зборів, якщо така
реєстрація є обов'язковою відповідно
до Кодексу, або коли платник податків,
що отримав податкове повідомлення або
має податковий борг, вчиняє дії з
переведення майна за межі України, його
приховування або передачі іншим
особам; 6) платник податків
відмовляється від проведення
перевірки стану збереження майна, яке
перебуває у податковій заставі; 7)
платник податків не допускає
податкового керуючого до складення
акта опису майна, яке передається в
податкову заставу; 8) у разі відмови
платника податків (його посадових осіб
або осіб, які здійснюють готівкові
розрахунки та/або провадять
діяльність, що підлягає ліцензуванню
та/або патентуванню) від проведення
інвентаризації основних засобів,
товарно-матеріальних цінностей, коштів
(зняття залишків товарно-матеріальних
цінностей, готівки), передбаченої
підпунктом 20.1.9 пункту 20.1 статті 20
розділу I Кодексу, або ненадання для
перевірки документів, їх копій (за
умови наявності таких документів)..

Згідно з п. 4.1. Порядку № 568, керівник
органу доходів і зборів (його
заступник) за наявності однієї з
обставин, визначених розділом III цього
Порядку, та на підставі звернення про
застосування адміністративного арешту
майна платника податків (додаток 1)
відповідного підрозділу, який у межах
своїх повноважень встановлює такі
обставини, приймає рішення про
застосування адміністративного арешту
майна платника податків (додаток 2).

Обґрунтованість арешту майна,
накладеного рішенням керівника (його
заступника) органу доходів і зборів,
має бути перевірена судом протягом 96
годин. У такому випадку рішення
керівника (його заступника) органу
доходів і зборів подається до суду
протягом 24 годин з моменту
встановлення обставин, що зумовлюють
таке звернення до суду. Строк,
визначений цим пунктом, не включає
добові години, що припадають на вихідні
та святкові дні (п. 4.2. Порядку № 568).

Рішення про застосування арешту майна
платника податків надсилається
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення або вручається особисто
під розписку: 1) платнику податків з
вимогою тимчасово зупинити відчуження
його майна; 2) іншим особам, у володінні,
розпорядженні або користуванні яких
перебуває майно такого платника
податків, з вимогою тимчасово зупинити
його відчуження (п. 4.3. Порядку № 568).

Необхідно звернути увагу, що при
прийнятті норми про можливість
застосування адміністративного арешту
майна платника податків зокрема в разі
недопуску такою особою працівників
податкових органів до проведення
перевірки законодавець виходив з того,
що застосування арешту є особливим
видом забезпечення повноти та
об'єктивності проведення податкової
перевірки, оскільки ухилення платника
податків від проведення перевірки може
вказувати на його бажання приховати
певні докази, що вказують на його
недобросовісність.

В свою чергу, запровадження судової
перевірки обґрунтованості
адміністративного арешту майна
платника податків вказує на
необхідність контролю за діями
податкового органу та захист прав
платника податків від можливих
зловживань з боку податкового органу.

Специфіка виконання податковими
органами своїх повноважень та
особливості ведення господарської
діяльності окремих платників податків
викликають необхідність у
оперативності застосування
адміністративного арешту майна та
перевірки його обґрунтованості.

Отже, саме з метою оперативної
перевірки наявності підстав для
застосування адміністративного арешту
і гарантування як прав та інтересів
платника податків так і належного
здійснення повноважень податковими
органами законодавцем передбачено
право податкових органів звертатись до
суду із поданням про підтвердження
обґрунтованості адміністративного
арешту майна платника податків.

При цьому перевірка обґрунтованості
адміністративного арешту передбачає
встановлення судом наявності підстав
для застосування адміністративного
арешту, визначених пунктом 94.2 статті 94
Податкового кодексу України.

Предметом перевірки є відповідність
рішення керівника податкового органу
(його заступника) про накладення
адміністративного арешту на майно
платника податків умовам, за яких таке
рішення може бути ухвалено.

Як свідчать матеріали справи, наказ на
проведення фактичної перевірки ФОП
ОСОБА_1 був виданий 06.11.2014 року на
підставі повідомлення Приморського РВ
ОМУ ГУМВС України від 16.07.2014 року №
31/17кол-2336 у зв'язку з надходженням до
райвідділу колективного звернення від
мешканців будинку АДРЕСА_1.

Під час проведення перевірки вказаного
звернення працівниками Приморського
РВ було встановлено, що вказані
квартири їхніми власниками
використовуються в якості міні-готелю,
але під час перевірки жодних
відповідних документів на зайняття
даною діяльністю власниками надано не
було.

У зв'язку з чим, на підставі наказу від
06.11.2014 року за №20 було здійснено виїзд
на фактичне місце здійснення
підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1
за адресою: АДРЕСА_1 для проведення
фактичної перевірки.

Однак перевіряючим було відмовлено у
допуску до проведення перевірки, про
що складено акт відмови у допуску
посадових осіб ГУ ДФС в Одеській
області до проведення фактичної
перевірки фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, р.н.о.к. НОМЕР_1 від 07.11.2014 року за
№1/15-32-17-01-22/НОМЕР_1.

В зв'язку з відмовою платника податків
від допуску до проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення,
09.12.2014 року виконуючим обов'язки
начальника ДПІ у Приморському районі
м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області було винесено рішення про
застосування адміністративного арешту
активів платника податків - ФОП ОСОБА_1
(р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) що перебуває за
адресою: АДРЕСА_1 при цьому застосовано
умовний адміністративний арешт
активів ФОП ОСОБА_1 Рішення прийняте за
результатом розгляду звернення про
застосування адміністративного арешту
активів платника податків від 09.12.2014
року № 40944/15-53-17-1.

Судом встановлено, що заявником
дотримано процедуру розгляду та
вирішення питання про застосування
адміністративного арешту активів ФОП
ОСОБА_1, визначених положеннями статті
94 Податкового кодексу України та
Порядком застосування
адміністративного арешту майна
платника податків, затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 10.10.2013 року №568, а також
прийняте обґрунтоване рішення про
застосування адміністративного
арешту, у зв'язку з чим вимоги заявника
про підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту платника
податків підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 158-163, 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту активів -
задовольнити.

Підтвердити обґрунтованість
адміністративного арешту активів
платника податків ФОП ОСОБА_1
(р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1), що перебуває
(розміщене, зберігається) за адресою:
АДРЕСА_1.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства України
в апеляційному порядку.

Суддя
М.М. Аракелян

Подання Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту активів -
задовольнити.

Підтвердити обґрунтованість
адміністративного арешту активів
платника податків ФОП ОСОБА_1
(р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1), що перебуває
(розміщене, зберігається) за адресою:
АДРЕСА_1.