Справа № 809/3701/14
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"11" грудня 2014 р.
Справа № 809/3701/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Матуляка Я.П.,

при секретарі Бойко Л.М.,

за участю:

відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості в сумі
6211,04 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

13.11.2014 року державна податкова
інспекція у м. Івано-Франківську ГУ
Міндоходів в Івано-Франківській
області (далі - позивач) звернулася з
адміністративним позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (далі -
відповідач) про стягнення
заборгованості в сумі 6 211,04 грн.

Позов мотивований тим, що станом на
дату подання позову за відповідачем
обліковується податковий борг за
платежем плата за землю (земельний
податок та/або орендна плата за
земельні ділянки державної або
комунальної власності), а саме пені
нарахованої за несвоєчасну сплату
заборгованості в сумі 6 211,04 грн.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, однак на адресу
суду направив клопотання в якому
просив суд позов задовольнити в
повному обсязі та проводити розгляд
справи за відсутності представника ДПІ
у м. Івано-Франківську.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні проти позову
заперечили. З посиланням на листи
Вищого адміністративного суду України
№1044/11/13-12 від 12.04.2012 року, №149/11/13-11 від
02.02.2011 року, вказали, що позивач,
всупереч вимогам Податкового кодексу
України, порядку направлення
податкових повідомлень-рішень, після
погашення відповідачем суми основного
боргу, нарахувавши пеню, не сформував
та не направив на адресу ОСОБА_1 нову
податкову вимогу. Також, звернули увагу
суду на ту обставину, що згідно поданих
позивачем доказів, пеня нараховувалась
по 18.03.2014 року включно, хоча відповідно
до квитанції №1221.689.5 заборгованість зі
сплати орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності в розмірі 23 957,64 грн. ОСОБА_1
сплатив 28.02.2014 року, на підтвердження
чого надали суду для огляду таку
квитанцію, копія якої долучена до
матеріалів справи.

Вказали, що на адресу позивача не
направлялись жодні розрахунки пені,
стягнення якої є предметом розгляду у
даній справі.

З цих підстав, просили суд відмовити в
задоволенні позову або закрити
провадження у даній справі.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, дослідивши
докази, заслухавши пояснення
відповідача та його представника
позивача судом встановлено наступне.

Відповідач ОСОБА_1 згідно витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
01.11.2002 року зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності та взятий
на облік державною податковою
інспекцією у м. Івано-Франківську як
платник податків.

26.01.2011 року відповідачем до державної
податкової інспекції у м.
Івано-Франківську ГУ Міндоходів в
Івано-Франківській області, подано
податкову декларацію з орендної плати
за земельні ділянки державної і
комунальної власності за 2011 рік
(а.с.28-29).

Відповідно до поданої декларації з
плати за землю (земельний податок
та/або орендна плата за земельні
ділянки державної або комунальної
власності), відповідач самостійно
визначив та задекларував суму, яка
підлягає сплаті до бюджету за
підсумками поточного звітного періоду.

Відповідачем частково не сплачено
податкові зобов'язання з орендної
плати за земельні ділянки державної і
комунальної власності згідно поданої
декларації, в розмірі 23 957,64 гривень.

Вказану суму заборгованості було
стягнуто з ОСОБА_1 постановою
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 30.12.2012 року,
яка набрала законної сили згідно
ухвали Львівського апеляційного
адміністративного суду від 09.08.2012 року
(а.с. 24-27).

Згідно із частиною 1 статті 67
Конституції України кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів регулює
Податковий кодекс України, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України
встановлено, що платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Пунктом 287.3 статті 287 Податкового
кодексу України передбачено, що
податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Згідно статті 31 Податкового кодексу
України строком сплати податку та
збору визнається період, що
розпочинається з моменту виникнення
податкового обов'язку платника податку
із сплати конкретного виду податку і
завершується останнім днем строку,
протягом якого такий податок чи збір
повинен бути сплачений у порядку,
визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно.
Момент виникнення податкового
обов'язку платника податків, у тому
числі податкового агента, визначається
календарною датою. Строк сплати
податку та збору обчислюється роками,
кварталами, місяцями, декадами,
тижнями, днями або вказівкою на подію,
що повинна настати або відбутися. Строк
сплати податку та збору встановлюється
відповідно до податкового
законодавства для кожного податку
окремо.

Відповідно підпункту 129.1.1. пункту 129.1.
статті 129 Податкового кодексу України
пеня нараховується після закінчення
встановлених цим Кодексом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання на суму податкового боргу.

Згідно пункту 129.4. цієї статті даного
Кодексу пеня, визначена підпунктом 129.1.1
пункту 129.1 цієї статті, нараховується
на суму податкового боргу (включаючи
суму штрафних санкцій за їх наявності
та без урахування суми пені) із
розрахунку 120 відсотків річних
облікової ставки Національного банку
України, діючої на день виникнення
такого податкового боргу або на день
його (його частини) погашення, залежно
від того, яка з величин таких ставок є
більшою, за кожний календарний день
прострочення у його сплаті.

Судом встановлено що, заборгованість
зі сплати орендної плати за землю в
розмірі 23 957,64 грн., відповідачем ОСОБА_1,
було сплачено 28.02.2014 року, що
підтверджується квитанцією (а.с.30).

Відповідно до підпункту 129.3.1 пункту
129.3.статті 129 Податкового кодексу
України, нарахування пені закінчується
у день зарахування коштів на
відповідний бюджетний рахунок
Державного казначейства України та/або
в інших випадках погашення податкового
боргу та/або грошових зобов'язань.

В судовому засіданні встановлено, що
сплачені відповідачем 28.02.2014 року кошти
у сумі 23 957,64 грн., поступили на
відповідний бюджетний рахунок 18.03.2014
року, що підтверджується копією
виписки УДКСУ у м. Івано-Франківську по
рахунку від 18.03.2014 року, що надійшла
засобами електронного зв'язку та
відображено у системі податковий блок,
копією довідки №7 про розподіл коштів,
що надійшли на балансовий рахунок №3412
за 18.03.2014 року, зворотнім боком
облікової картки платника (а.с. 8, 47, 48).

В контексті вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що ДПІ у м.
Івано-Франківську, припиняючи
розрахунковий період саме 18.03.2014 року, а
не 28.02.2014 року, як зазначає відповідач,
діяла в межах визначених пп.129.3.1 п.129.3
ст. 129 ПК України, тобто у день
зарахування коштів на відповідний
бюджетний рахунок.

Як наслідок, у відповідності до вимог
статті 129 ПК України, зокрема пункту 129.4,
ДПІ у м. Івано-Франківську, 19.03.2014 року,
після фактичної сплати зобов'язання,
було нараховано пеню на прострочену
суму зобов'язання за відповідні
періоди: з моменту виникнення
зобов'язання (31.03.2011 року, 04.05.2011 року,
31.05.2011 року, 01.07.2011 року, 01.08.2011 року,
31.08.2011 року) по день зарахування коштів
на бюджетний рахунок (18.03.2014 року), що
підтверджується зворотнім боком
облікової картки платника, розрахунком
пені по орендній платі з фізичних осіб
разом з додатками (а.с. 8, 44-46).

Так, згідно довідки державної
податкової інспекції у м.
Івано-Франківську ГУ Міндоходів в
Івано-Франківській області від 20.10.2014
року, та облікової картки платника,
залишок несплаченої пені, що
обліковується по особовому рахунку
відповідача становить 6 211,04 гривень
(а.с.6).

У відповідності до підпункт 14.1.175.
пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу
України податковий борг визначається
як сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно пункту 59.1. статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що на виконання
вищевказаної вимоги ПК України, 04.04.2011
року, ДПІ у м. Івано-Франківську було
надіслано ОСОБА_1 податкову вимогу на
суму 4149,55 грн., по заборгованості, яка
виникла за узгодженими грошовими
зобов'язаннями (а.с.9).

В той же час, пунктом 59.5 статті 59
Податкового кодексу України,
визначено, що у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

З урахування того, що податковий борг
відповідача, в тому числі й за платежем
- орендна плата за землю, з часу
надіслання податкової вимоги,
збільшувався, а повного погашення
заборгованості перед бюджетом не
відбулося, то підстав для винесення
нової податкової вимоги, та як
наслідок, її надіслання відповідачу, у
податкового органу не було. Дана
обставина, також підтверджується
довідкою ДПІ у м. Івано-Франківську від
04.12.2014 року (а.с.38).

Більше того, суд зазначає, що вказана
обставина не може слугувати підставою
звільнення платника від
відповідальності у вигляді сплати пені
за прострочення погашення податкового
зобов'язання.

Таким чином, 6 211,04 гривень пені
нарахованої на суму несвоєчасно
сплаченого зобов'язання по орендній
платі з фізичних осіб, утворюють
податковий борг відповідача, який ним
не сплачено.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що заявлена до стягнення сума
є узгодженою та являється податковим
боргом відповідача перед бюджетом,
який ним не сплачено.

Що стосується посилань відповідача та
його представника на листи Вищого
адміністративного суду України
№1044/11/13-12 від 12.04.2012 року, №149/11/13-11 від
02.02.2011 року, то слід зазначити, що
вказаними листами адміністративним
судам України надано роз'яснення з
приводу правильного застосування
положень Податкового кодексу України,
під час розгляду справ за зверненнями
органів доходів і зборів, в порядку
передбаченому статтею 183-3 КАС України,
тобто за їхніми поданнями. В даному ж
випадку заявлено адміністративний
позов про стягнення заборгованості в
загальному порядку, без використання
права звернутись із відповідним
поданням, що й унеможливлює
застосування судом відповідних
рекомендацій, визначених у
вищенаведених листах.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
вимоги позивача є обґрунтованими, а
позов таким, що підлягає до
задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний
номер НОМЕР_1) в дохід бюджету кошти на
погашення податкового боргу в розмірі 6
211 (шість тисяч двісті одинадцять)
гривень 04 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
/підпис/ Матуляк
Я.П.

Постанова складена в повному
обсязі 16.12.2014 року.