Справа № 592/9555/14-а
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 р. Справа № 592/9555/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , Бегунца А.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 17.10.2014р. по справі № 592/9555/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м.Сумах

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м.Сумах, в якому просив
визнати дії відповідача щодо
відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 -
неправомірними; зобов'язати Управління
пенсійного фонду України в м.Суми
здійснити ОСОБА_1 з 05 березня 2014 року
перерахунок пенсії державного
службовця виходячи із 90% заробітної
плати державного службовця та на
підставі довідки про надбавки, премії
та інші виплати від 18 серпня 2014 року №
4/5985 з урахуванням винагороди за
вислугу років у розмірі 40% матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації.

Постановою Ковпаківського районного
суду м.Суми від 17.10.2014 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги.

Управлінням Пенсійного фонду України
в м.Сумах надано заперечення на
апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, переглянувши в межах
апеляційної скарги постанову суду та
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Позивач знаходиться на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м.Сумах та з 24.06.2009 року отримує пенсію
за віком відповідно до Закону України
«Про державну службу» з урахуванням
стажу державного службовця 25 років 5
місяців 4 дні, що підтверджується
матеріалами справи.

20.08.2014 року позивач звернувся до
Управління пенсійного фонду України в
м.Суми з заявою про перерахунок пенсії
з урахуванням усіх виплат, з яких
справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, надавши довідку про
складові заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України "Про
державну службу". (а.с. 10-11)

Листом від 28 серпня 2014 року №392/ш
відповідачем повідомлено про
неможливість задоволення заяви в
зв'язку з тим, що, статтею 37 Закону
України "Про державну службу"
передбачено проведення перерахунків
раніше призначених пенсій державним
службовцям лише після прийняття
відповідного рішення Кабінетом
Міністрів України про підвищення
розміру заробітної плати державним
службовцям. Перерахунок пенсії
здійснюється виходячи із сум
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади і рангу, іншого чинним
законодавством не передбачено. (а.с. 12)

Не погодившись з зазначеним рішенням,
позивач звернувся до суду першої
інстанції за захистом своїх порушених
прав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що підстав для здійснення
перерахунку пенсії позивачеві з
урахуванням зазначених в позовній
заяві довідок немає та керувався
положеннями Постанови Кабінету
Міністрів України №865 від 31.05.2000 року.

Колегія суддів частково не
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Згідно довідки про складові
заробітної плати (надбавки та премії за
останні 24 календарні місяці роботи або
за 60 календарних місяців роботи підряд
перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 18.08.2014 року № 4/5985,
наданої виправною колонією управління
ДДУПВП у Сумській області (№116),
позивачка отримувала щомісячні
надбавки, премії та інші виплати за
період з 1 червня 2007 року по 31 травня 2009
року, на які були нараховані страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року -
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування. (а.с.
10-11)

Відповідно до протоколу від 21.08.2009
року, Управлінням Пенсійного фонду
України в м.Сумах позивачці була
призначена пенсія у розмірі 90
відсотків від заробітку як державному
службовцю з загальним стажем державної
служби 25 років 5 місяців 4 дні.

Згідно частини 7 статті 21 Закону
України "Про службу в органах місцевого
самоврядування" від 7 червня 2001 року N
2493-III в редакції, чинній на час
призначення пенсії позивачці, пенсійне
забезпечення посадових осіб місцевого
самоврядування, які мають стаж служби в
органах місцевого самоврядування
та/або державної служби не менше 10
років, здійснюється у порядку,
визначеному законодавством України
про державну службу.

Згідно частини 2 статті 37 Закону
України "Про державну службу" (в
редакції, чинній на час призначення
пенсії позивачці) (далі - Закон № 3723-XII),
на одержання пенсії державних
службовців мають право особи, які
досягли встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95ВР
"Про оплату праці" (далі Закон №108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Згідно до Наказу Державного комітету
статистики України № 5 «Про
затвердження інструкції зі статистики
заробітної плати» від 13.01.2004 року,
структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у тому числі
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, суми виплат,
пов'язані з індексацією заробітної
плати, матеріальна допомога, яка
надається всім або більшості
працівників, та виплати соціального
характеру.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
суми виплат, пов'язані з індексацією
заробітної плати входили до системи
оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (далі Закон № 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2000 року № 865 із
змінами і доповненнями передбачено, що
особи, які вийшли на пенсію згідно
Закону України "Про державну службу"
мають право на перерахунок пенсій, але
лише за умови підвищення заробітної
плати державним службовцям після
набрання чинності Законом України від
16 січня 2003 року "Про внесення змін до
Закону України "Про державну службу".

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 квітня 2003 року № 581 встановлено,
що у разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям відповідно до рішень
Кабінету Міністрів України після
набрання чинності Законом України від
16 січня 2003 року № 432-IV "Про внесення змін
до Закону України "Про державну службу"
заробітна плата для перерахунку пенсії
пенсіонерам, яким пенсія призначена з
дня набрання чинності Законом України
"Про державну службу", визначається в
такому порядку: 1) пенсіонерам, які на
момент перерахунку пенсії продовжують
працювати на посаді, з якої призначено
пенсію, - на підставі поданої довідки
про одержувану заробітну плату на
момент перерахунку; 2) іншим
пенсіонерам - на підставі документів,
поданих на час перерахунку, виходячи із
сум заробітної плати, яку одержує
працюючий державний службовець на
відповідній посаді, з якої призначено
(перераховано) пенсію, на момент
виникнення права на перерахунок. При
цьому, премія та інші надбавки
враховуються в середніх розмірах
стосовно визначених законодавством
таких виплат у відповідному державному
органі, з якого особа вийшла на пенсію,
на момент виникнення права на
перерахунок, якщо вони були фактично їй
встановлені.

Колегія суддів зазначає, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження, а саме з виплат
державним службовцям як допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
а також премії та надбавки на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Отже, з наведеного вбачається, що усі
інші виплати (матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань
та індексація заробітної плати), які не
враховувались відповідачем при
призначенні пенсії, є частиною
заробітної плати державного службовця
та виплачується за рахунок та у межах
фонду оплати праці, а також,
враховуються при обчисленні
середнього заробітку, що зберігається
за посадовою особою відповідно до
законодавства, на них нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а тому повинні
враховуватись при обчисленні розміру
пенсії державного службовця у
розмірах, що виплачуються на день
звільнення посадової особи з роботи, що
дає право на відповідний вид пенсії, у
даному випадку пенсію державного
службовця.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог щодо
здійснення перерахунку пенсії
державного службовця з урахуванням
інших виплат, а саме: з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати,
зазначених у довідці про складові
заробітної плати, на які були
нараховані страхові внески та які
отримувалися позивачем.

Щодо вимоги позивача здійснити
перерахунок з урахуванням винагороди
за вислугу років у розмірі 40 відсотків,
колегія суддів зазначає наступне.

З листа Управлінням Пенсійного фонду
України в м.Сумах від 11.12.2014 року
№26500/12-15 вбачається, що розрахунок
пенсії позивачці проведений з
урахуванням надбавки за вислугу років
на державній службі в розмірі 40
відсотків за стаж державної служби 25
років.

Отже, колегія суддів вважає, що вимоги
позивача в цій частині не підлягають
задоволенню, так як були виконані
відповідачем при розрахунку пенсії.

Колегія суддів, вважає що відповідачем
при нарахуванні позивачці пенсії
відповідно до ст. 37 ЗУ "Про державну
службу" безпідставно не включено суми
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати
відповідно до довідки про складові
заробітної плати державного службовця
за 60 календарних місяців від 18.08.2014 року
№ 4/5985 року виданої відповідачем.

Виходячи із викладеного, колегія
суддів вважає, що відповідачем під час
розгляду заяви позивача про
призначення пенсії порушені приписи
частини 3 статті 2 КАС України, оскільки
визначено розмір пенсії без
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для такого призначення.

За таких підстав, колегія суддів,
вважає, що вказана бездіяльність
відповідача є протиправною.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.
Частиною 2 статті 99 КАС України
передбачено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Колегія суддів відзначає, що даною
статтею визначаються строки звернення
до адміністративного суду з
адміністративним позовом з метою
досягнення юридичної визначеності у
публічно-правових відносинах. Ці
строки обмежують час, протягом якого
такі правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними. Строк звернення до
адміністративного суду з
адміністративним позовом - проміжок
часу після виникнення спору у
публічно-правових відносинах, протягом
якого особа має право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою за вирішенням цього спору і
захистом своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч.4 ст.45 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", перерахунок
призначеної пенсії, крім випадків,
передбачених частиною першою статті 35,
частиною другою статті 38, частиною
третьою статті 42 і частиною п'ятою
статті 48 цього Закону, провадиться в
такі строки: у разі виникнення права
на підвищення пенсії - з першого
числа місяця, в якому пенсіонер
звернувся за перерахунком пенсії, якщо
відповідну заяву з усіма необхідними
документами подано ним до 15 числа
включно, і з першого числа наступного
місяця, якщо заяву з усіма необхідними
документами подано ним після 15 числа.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся з заявою про
перерахунок пенсії 20.08.2014 року.

Отже, враховуючи дату звернення
позивача до відповідача, шестимісячний
строк на звернення до суду з позовом та
період за який позивач просить суд
захистити його права, колегія суддів
приходить до висновку, що права
позивача підлягають захисту з 01.09.14
року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду,
якщо суд на підставі позовної заяви
та доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Оскільки, позивач щомісячно отримувала
пенсію в певному розмірі, який її
влаштовував, та до серпня 2014 року до
суду з приводу неправильності
обчислення чи вплати пенсії не
зверталася, доказів в обґрунтування
поважності причин пропуску
процесуального строку звернення до
адміністративного суду не надала,
колегія суддів вважає, що
адміністративний позов в частині, яка
стосується позовних вимог за період з
23.06.2009 року по 31.08.2014 року, слід залишити
без розгляду.

Таким чином, колегія суддів дійшла до
висновку до необхідність скасування
судового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог та
прийняти нову постанову про визнання
неправомірною бездіяльність
відповідача щодо не включення до
виплат, що враховуються з заробітної
плати для обчислення пенсії,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати, в іншій
частині відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Відповідно до ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.2 ст.205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198,
п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Ковпаківського районного
суду м.Суми від 17.10.2014 року по справі №
592/9555/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Сумах про зобов'язання
вчинити певні дії задовольнити
частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в м.Сумах щодо відмови в
перерахунку пенсії протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Сумах здійснити
ОСОБА_1 з 01.09.2014 року перерахунок пенсії
державного службовця виходячи з 90
відсотків заробітної плати державного
службовця з урахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Сумах про зобов'язання вчинити певні
дії за період з 23.06.2009 року по 31.08.2014
року залишити без розгляду.

В іншій частині в задоволенні позову
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Чалий
І.С.Судді(підпис) (підпис) Зеленський
В.В. Бегунц А.О.