Справа № 2а/1770/4016/11
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2014 р. м. Київ
К/9991/10588/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В.,
Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., розглянувши
в порядку письмового провадження
касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» в особі філії Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» Рівненське районне
управління на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 1
листопада 2011 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 18 січня 2012
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» в особі філії Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» Рівненське районне
управління до відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області про визнання дій незаконними,
визнання постанови такою, що не
підлягає виконанню та її скасування,

в с т а н о в и л а :

У червні 2011 року позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом до
відповідача. Просив визнати
незаконними дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Рівненській області щодо стягнення
виконавчого збору, визнати постанову
від 10 листопада 2010 року про стягнення з
боржника виконавчого збору такою, що не
підлягає виконанню та скасувати її.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що
виконавчий збір стягується лише у разі
фактичного стягнення боргу та після
примусового виконання виконавчого
документа.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 1 листопада
2011 року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 18 січня 2011
року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ставиться питання
про скасування судових рішень судів
першої та апеляційної інстанцій з
підстав порушення норм матеріального
та процесуального права та ухвалення
нового судового рішення про
задоволення позову.

Перевіривши за матеріалами справи
доводи касаційної скарги та
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі у
межах касаційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 2 листопада 2010 року
державний виконавець відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області виніс постанову ВП № 22311136 про
відкриття виконавчого провадження з
виконання судового рішення
Рівненського міського суду за
виконавчим листом, виданим 14 жовтня 2010
року у справі № 2-4352, надавши боржнику
(Відкритому акціонерному товариству
«Комерційний банк «Надра») термін для
добровільного виконання рішення суду
до 9 листопада 2010 року.

10 листопада 2010 року державним
виконавцем винесено постанову про
стягнення з боржника виконавчого збору
в розмірі 4131 грн. 07 коп.

17 червня 2011 року на підставі заяви
ОСОБА_4 (стягувача) винесено постанову
про повернення виконавчого документа
стягувачу.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що оскільки боржник добровільно у
наданий термін не виконав рішення суду,
то стягнення виконавчого збору за
примусове виконання вказаного рішення
є правомірним.

Проте, повністю погодитися з такими
висновками судів попередніх інстанції
не можна.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону
висновки судів першої та апеляційної
інстанцій зроблені без повного та
всебічного з'ясування обставин в
адміністративній справі, до того ж не
ґрунтуються на законі.

Так, суд апеляційної інстанції,
переглядаючи постанову суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позову Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра» в
особі філії Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
Рівненське районне управління до
відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Рівненській області про визнання дій
незаконними, визнання постанови такою,
що не підлягає виконанню та її
скасування, зазначив дату судового
рішення суду першої інстанції від 20
червня 2011 року. Проте, в матеріалах
справи постанови суду першої інстанції
від вказаної дати немає, а міститься
ухвала суду про відмову у відкритті
провадження у справі від 20 червня 2011
року. Постанова Рівненського окружного
адміністративного суду про відмову у
задоволенні позову датована 1
листопада 2011 року. Тому погодитися з
висновками суду апеляційної інстанції
про законність оскаржуваного судового
рішення суду першої інстанції не можна.

До того ж, вирішуючи спір по суті суди
як першої, так і апеляційної інстанцій,
перевіряли правомірність дій
державного виконавця щодо стягнення з
позивача виконавчого збору на
відповідність вимогам ст. 28 Закону
України «Про виконавче провадження».
Проте, на момент виникнення спірних
правовідносин ст. 28 вказаного Закону
стосувалася роз'яснення рішень, які
підлягають примусовому виконанню.
Спірні правовідносини регулювались
ст.ст. 24, 46 Закону України «Про
виконавче провадження» (у редакції,
чинній на час винесення спірної
постанови відповідачем, тобто станом
на 10 листопада 2010 року). Проте, суди не
з'ясували, чи відповідали цим вимогам
закону дії відповідачів та їх рішення,
що оскаржуються.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
КАС України суд касаційної інстанції
не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно ч. 2 ст. 227 цього Кодексу
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

За таких обставин, коли суд апеляційної
інстанції в порушення вимог ст. 79, 86, 159
КАС України неповно з'ясував обставини
справи, тобто порушив норми
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, а касаційний суд в
силу ст. 220 КАС України не може
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, судове рішення
суду апеляційної інстанції не може
залишатися без змін і підлягає
скасуванню на підставі ч. 2 ст. 227 КАС
України з направленням справи на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» в особі філії Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» Рівненське районне
управління задовольнити частково.

Ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 18 січня 2012
року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк