Справа № 813/5884/14
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
Справа №
876/8990/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Кушнерика М.П., Мікули О.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Шахта Надія» на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 26
серпня 2014 року у справі за поданням
Сокальської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області до Публічного акціонерного
товариства «Шахта Надія» про стягнення
заборгованості,-

в с т а н
о в и в:

Сокальська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Львівській
області звернулася в суд із поданням до
Публічного акціонерного товариства
«Шахта Надія» про стягнення
заборгованості.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 26 серпня 2014
року подання задоволено повністю.
Стягнуто з коштів публічного
акціонерного товариства "Шахта "Надія"
(, що зареєстроване за
адресою: 80086, Львівська область,
Сокальський район, с. Сілець),
заборгованість в сумі 349577 (триста сорок
дев'ять тисяч п'ятсот сімдесят сім)
гривень 94 копійок.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, ПАТ «Шахта Надія»
оскаржило її, подавши до Львівського
апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова є незаконна і
необґрунтована та прийнята з
неправильним застосуванням норм
матеріального і процесуального права,
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими, при
невідповідності висновків суду
обставинам справи і підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову в задоволенні
позову, оскільки в силу вимог статті 95
Податкового кодексу України перед
зверненням до суду з поданням про
стягнення податкового боргу,
податковий орган мав би спершу винести
та надіслати платнику вимогу про
сплату боргу, як це передбачено у
статті 59 названого вище закону.
Заборгованість, про стягнення якої
заявлено цей позов, виникла у 2013 році,
проте таких вимог товариству не
надсилалось.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
переконання, що подана апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких
мотивів.

В судовому засіданні встановлено, що
ПАТ "Шахта "Надія", ,
зареєстроване 16.03.2001 року за адресою:
80086, Львівська область, Сокальський
район, с. Сілець.

29.07.2014 року ПАТ "Шахта "Надія" було
самостійно задекларовано податкове
зобов'язання з екологічного податку на
суму 124242,09 грн. шляхом подання
податкової декларації за ІІ квартал 2014
року.

Крім того, 06.08.2014 року ПАТ "Шахта "Надія"
було самостійно задекларовано
податкове зобов'язання з плати за
користування надрами на суму 349264,65 грн.
шляхом подання податкового розрахунку
за ІІ квартал 2014 року.

Згідно карток особових рахунків,
податковий борг по сплаті вказаних
грошових зобов'язань до бюджету по
екологічному податку та платі за
користування надрами становить 768864,82
грн., в тому числі податковий борг, який
пред'являється до стягнення, складає
349577,94 грн., зокрема по екологічному
податку - в сумі 118868,19 грн. (несплачений
залишок згідно податкової декларації
екологічного податку від 29.07.2014 року №
(граничний термін сплати по
вищенаведеній декларації минув 19.08.2014
року, а 20.08.2014 року задекларована суму
набула статус податкового боргу); по
платі за користування надрами - в сумі
230709,75 грн. (несплачений залишок згідно
розрахунку податкового зобов'язання з
плати за користування надрами для
видобування корисних копалин від 06.08.2014
року № (граничний термін сплати
по вищенаведеному розрахунку минув
19.08.2014 року, а 20.08.2014 року задекларована
суму набула статус податкового боргу).

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового
кодексу України крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно із п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Оскільки податкові зобов'язання, про
які зазначено вище, платник
задекларував самостійно, отже вони
вважаються узгодженими.

Податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання (пп.. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України).

У відповідності до п. п. 95.1-95.3 ст. 95
Податкового кодексу України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги. Стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового
кодексу України також передбачено, що у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення. У п. 59.5 тієї ж
зазначається, що у разі якщо у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується (зменшується),
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Вказаними законами не передбачено
необхідності повторного відправлення
платнику податків податкової вимоги у
разі збільшення податкового боргу.
Якщо розмір податкового боргу
збільшився після надсилання
податкової вимоги, то податковий орган
не повинен надсилати нову податкову
вимогу незалежно від того, з якого саме
податку збільшився податковий борг - із
того, що зазначений у податковій
вимозі, чи з іншого.

Водночас пп. 60.1.1 п. 60.1 ст.60 Податкового
кодексу України визначено, що
податкова вимога вважається
відкликаною у разі, якщо сума
податкового боргу була погашена
самостійно платником податків або
органом стягнення. Тому разом із
погашенням суми податкового боргу
раніше надіслана платникові податків
податкова вимога є відкликаною, а тому
не може бути підставою для вжиття
заходів із примусового стягнення
податкового боргу. У зв'язку з цим у
разі, якщо платником податків
податковий борг був погашений, а через
деякий час виник знову, органу
державної податкової служби слід
направити (вручити) йому нову податкову
вимогу виходячи з виникнення нового
грошового зобов'язання.

23.10.2001 року відповідачу виставлено
першу податкову вимогу № 1/7, 26.11.2001 року
виставлено наступну податкову вимог №
2/6.

21.11.2012 року ДПІ в Сокальському районі
Львівської області ДПС було надіслано
податкову вимогу від 01.11.2012 року (як
боржнику з окремих видів податку).

В матеріалах справи наявні докази
направлення відповідачу зазначених
вимог та відсутні докази їх оскарження.
Судом першої інстанції вірно
встановлено, що з моменту направлення у
2001 році та 2012 році податкових вимог ПАТ
«Шахта «Надія» не погасило у повному
обсязі свого податкового боргу, а
тільки поступово його збільшує, а тому
у податкового органу відсутні
підстави виставляти платнику податків
нові податкові вимоги.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 ПК України,
джерелами самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів.

Згідно наявної в матеріалах справи
довідки позивача № 1916/13-00-25-00-10-23/7 від
20.08.2014 року станом на 20.08.2014 року
заборгованість ПАТ "Шахта "Надія" зі
сплати податкового боргу за
користування надрами та екологічному
податку становить 349577,94 грн.

На даний час сума податкового
зобов'язання в розмірі 349577,94 грн., що
вказана у поданні, є узгодженою та у
встановлені законом строки до бюджету
не сплаченою, тобто визнається сумою
податкового боргу, а, відтак, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку,
що така сума підлягає стягненню в
примусовому порядку.

Аналогічної правової позиції
дотримується і Вищий адміністративний
суд України, про що свідчать ухвали від
28 січня 2014 року (справа К/9991/50046/12), від 03
червня 2014 року (справа К/9991/38023/12), від 09
липня 2014 року (справа К/9991/32458/12), від 18
вересня 2014 року (справа К/800/50816/13), від 23
вересня 2014 року (справа К/800/32315/14).

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
фактичні обставини справи та надав їм
належну правову оцінку, доводами
апеляційної скарги висновки, викладені
в судовому рішенні не спростовуються і
підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Шахта Надія» слід залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС
України, суд, -

у х в а
л и в :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Шахта Надія»
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 26 серпня 2014
року у справі №813/5884/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
М.П.Кушнерик

О.І.Мікула