Справа № 756/13167/14-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Тітов М.Ю.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Оболонського районного суду м. Києва
від 27.10.2014 у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Головного управління
державної казначейської служби
України у м. Києві, треті особи: Головне
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві, Управління державної
виконавчої служби про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату соціальних
виплат, -

В
С Т А Н О В И Л А:

Постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 27.10.2014 у задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову, якою задовольнити
позовні вимоги повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 27.01.2014, зокрема
стягнуто з Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві на
користь ОСОБА_2 недоплачену з 01.07.2011
суму пенсії з урахуванням
встановленого індексу інфляції.

07.07.2014 позивачем до Головного
управління державної казначейської
служби України у м. Києві подано заяву
про виконання судового рішення, а
листом від 15.07.2014 відповідачем
повідомлено, що у представленому
виконавчому документі відсутня сума
(розмір) коштів, яка підлягає стягненню,
тому подані документи повернуті без
виконання.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Закон України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» від
05.06.12р. № 4901-VI встановлює гарантії
держави щодо виконання судових рішень
та виконавчих документів, визначених
Законом України "Про виконавче
провадження" (далі - рішення суду), та
особливості їх виконання.

Приписами ст. 4 Закону № 4901-VI
передбачено, що виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про
стягнення коштів з державного органу
звертається до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, у
строки, встановлені Законом України
"Про виконавче провадження", із заявою
про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, документи та
відомості, необхідні для перерахування
коштів, згідно з переліком,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України.

Стягувач має право повторно звернутися
до центрального органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері казначейського обслуговування
бюджетних коштів, для виконання
рішення суду у визначені частиною
другою цієї статті строки, перебіг яких
починається з дня отримання стягувачем
повідомлення центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення
визначено Порядком виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевого бюджетів або бюджетних
установ, який затверджено постановою
Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №
845 (далі по тексту - Порядок №845).

Згідно абзацу 2 пункту 2 Порядку № 845
безспірним списанням є операції з
коштами державного та місцевих
бюджетів, що здійснюються з метою
виконання рішень про стягнення коштів
Казначейством та його територіальними
органами без згоди (подання) органів, що
контролюють справляння надходжень
бюджету, боржників, органів місцевого
самоврядування та/або державних
органів на підставі виконавчих
документів.

Відповідно до пункту 3 Порядку рішення
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників
виконуються на підставі виконавчих
документів виключно органами
Казначейства у порядку черговості
надходження таких документів (про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів - з попереднім
інформуванням Мінфіну, про стягнення
коштів боржників - у межах відповідних
бюджетних призначень, наданих
бюджетних асигнувань (залишків коштів
на рахунках підприємств, установ,
організацій).

Підпунктом 2 пункту 5 Порядку № 845
визначено, що органи Казначейства
вживають заходів до виконання
виконавчих документів протягом
установленого строку.

Враховуючи вищезазначені норми, саме
на Казначейство України та його
територіальні органи покладено
обов'язок виконувати рішення суду про
стягнення коштів з державного чи
місцевого бюджету шляхом їх
безспірного списання.

Однак, в даному випадку, в резолютивній
частині постанови Оболонського
районного суду м. Києва від 27.01.2014 не
вказано конкретної суми, яка підлягає
стягненню на користь позивача. Крім
того, вказаною постановою стягнено
суму пенсії з урахуванням
встановленого індексу інфляції.

Таким чином, враховуючи те, що у
постанові суду від 27.01.2014 відсутня сума
(розмір) коштів, яка підлягає стягненню,
колегія суддів вважає вірним висновок
суду першої інстанції про відмову у
задоволенні позову.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального та
матеріального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції, у
зв'язку з чим підстав для скасування
постанови суду першої інстанції не
вбачається.

Керуючись ст.ст.183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Оболонського
районного суду м. Києва від 27.10.2014 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена в порядку та
строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя
Кучма А.Ю.

Судді:
Аліменко В.О.

Безименна Н.В.