Справа № 230/4344/13а
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року м. Київ
К/800/38506/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в м. Єнакієве
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10 липня 2013
року у справі за позовом фізичної особи
- підприємця ОСОБА_4 до управління
Пенсійного фонду України в м. Єнакієве
Донецької області про стягнення
заборгованості,-

в с т а н о
в и л а :

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10 липня 2013
року задоволено частково. Визнано дії
управління Пенсійного фонду України в
м.Єнакієве Донецької області в частині
нарахування єдиного соціального
внеску за 2012 рік ФО- П ОСОБА_4
протиправними; скасовано вимогу
управління Пенсійного фонду України в
м. Єнакієве Донецької області про
сплату боргу № Ф-376 від 05.03.2013 р. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції,
управління Пенсійного фонду України в
м. Єнакієве Донецької області
звернулось з касаційною скаргою, у якій
просить їх скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, згідно свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 зареєстрований з
15.01.2002 року та здійснює підприємницьку
діяльність на умовах сплати єдиного
податку. Крім того, ОСОБА_4 є
пенсіонером за віком.

Відповідачем 05.03.2013 року прийнято
вимогу №Ф-376 про сплату ФО-П ОСОБА_4 суми
боргу в розмірі 2 687,44, у зв'язку з
наявністю боргу по сплаті єдиного
внесу на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суди попередніх інстанцій вказали, що
позивач звільнений від сплати за себе
єдиного внеску, оскільки є пенсіонером
за віком.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Спірні відносини врегульовані Законом
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 року
№ 2464-VI (надалі Закон № 2464-VI), частина 4
статті 25 якого, зокрема, містить
наступні приписи:

Територіальний орган Пенсійного фонду
у порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги про сплату недоїмки
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки платник єдиного внеску
узгоджує її з органом Пенсійного фонду
в порядку, встановленому Пенсійним
фондом за погодженням з центральним
органом виконавчої влади у сфері праці
та соціальної політики.

У разі якщо згоди з органом Пенсійного
фонду не досягнуто, платник єдиного
внеску зобов'язаний сплатити суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею протягом десяти
робочих днів з дня надходження рішення
відповідного органу Пенсійного фонду
або оскаржити вимогу до органу
Пенсійного фонду вищого рівня чи в
судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги не сплатив
зазначені у вимозі суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею, не
узгодив вимогу з органом Пенсійного
фонду, не оскаржив вимогу в судовому
порядку або не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
з дня надходження узгодженої вимоги,
територіальний орган Пенсійного фонду
надсилає в порядку, встановленому
законом, до підрозділу державної
виконавчої служби вимогу про сплату
недоїмки.

Отже, до компетенції відповідача у разі
наявності заборгованості зі сплати
єдиного внеску належить прийняття
вимоги, яка є виконавчим документом.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
що борг з єдиного внеску, який
зазначений в оскарженій вимозі,
визначений відповідачем без
урахування внесених змін в Закон № 2464-VI
та факту отримання позивачем пенсії за
віком з огляду на наступне. Як
встановлено судами, вказана у спірній
вимозі сума складається із боргу зі
сплати єдиного внеску за 2012 р.

За таких обставин колегія суддів
зазначає, що частиною 4 ст. 4 Закону №
2464-VI в редакції Закону України від
07.07.2011 р. № 3609-VI, який набрав чинності
06.08.2011 р., передбачено, що особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Таким чином, на час прийняття спірних
вимог згідно з наведеною прямою нормою
спеціального закону позивач був
звільнений від сплати за себе єдиного
внеску. Враховуючи, що спірні вимоги
включають суму боргу, яка виникла після
набрання чинності Законом України від
07.07.2011 р. № 3609-VI, прийняття вказаних
вимог відповідачем не відповідає
вказаним приписам закону, внаслідок
чого позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій повно і
правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Єнакієве
Донецької області залишити без
задоволення, а постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 11
червня 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 10 липня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: