Справа № 1609/667/12
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року м. Київ
К/800/28603/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі :

Пасічник С.С.

Винокурова К.С.

Кочана В.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
ухвалу Київського районного суду
м.Полтави від 16 жовтня 2013 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05 травня 2014
року за поданням Головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області Пецяк Л.В. про зміну способу та
порядку виконання судового рішення у
справі за позовом ОСОБА_4 до Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Київської
районної в м.Полтаві ради, Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат у Полтавській області про
визнання дій протиправними,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату недоплаченої суми щорічної
допомоги на оздоровлення,

в с т а н о в и л а :

В травні 2013 року головний державний
виконавець Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області Пецяк Л.В. звернувся до суду з
поданням, в якому просив змінити спосіб
і порядок виконання постанови
Київського районного суду м.Полтави
від 12.10.2012р., а саме: стягнути з
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Київської районної у
м.Полтаві ради на користь ОСОБА_4
нараховану, але не виплачену, щорічну
допомогу на оздоровлення в сумі 5265,00
грн. згідно з розпорядженням від
28.03.2013р.

Ухвалою Київського районного суду
м.Полтави від 16.10.2013р., залишеною без
змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05.05.2014р., в задоволенні подання про
зміну способу і порядку виконання
рішення відмовлено.

При цьому, відмовляючи у задоволенні
подання державного виконавця про зміну
способу і порядку виконання постанови
Київського районного суду м.Полтави
від 12.10.2012р. по справі №1609/667/2012, суди
виходили з відсутності передбачених
законом підстав для зміни порядку і
способу виконання вказаного судового
рішення.

В касаційній скарзі позивач (ОСОБА_4),
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
процесуального права й неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, просив рішення судів
скасувати та змінити спосіб і порядок
виконання постанови Київського
районного суду м.Полтави від 12.10.2012р.,
стягнувши на його користь з Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Київської
районної у м.Полтаві ради щорічну
допомогу на оздоровлення відповідно до
ст.48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за 2011 рік в сумі, зазначеній
у розрахунку відповідача про
здійснення перерахунку від 28.03.2013р.

Відповідач (Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Київської
районної в м.Полтаві ради) в
запереченнях на касаційну скаргу
просив залишити останню без
задоволення, а рішення судів першої та
апеляційної інстанцій - без змін,
оскільки вони, на його думку, ухвалені
відповідно до норм чинного
законодавства й на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин справи.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що постановою
Київського районного суду м.Полтави
від 12.10.2012р., залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 30.04.2013р.,
позов ОСОБА_4 задоволено частково:
визнано неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Київської
районної в місті Полтаві ради та Центру
по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат в Полтавській
області щодо нарахування та виплати
ОСОБА_4 щорічної допомоги на
оздоровлення за 2011 рік в розмірі,
меншому, ніж передбачено ст.48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи";
зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Київської
районної в місті Полтаві ради зробити
перерахунки, донарахувати та виплатити
ОСОБА_4 щорічну допомогу на
оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за 2011 рік в розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат та провести відповідні
виплати з урахуванням проведених
виплат; в задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

На підставі вказаного судового рішення
Київським районним судом м.Полтави
12.10.2012р. видано виконавчий лист №1609/667/12.

18.03.2013р. старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження «ВП» №36827219 з виконання
вищевказаного виконавчого листа.

Листом №08-03/2291 від 01.04.2013р. Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Київської
районної в місті Полтаві ради Головне
управління юстиції у Полтавській
області про те, що на виконання
постанови про відкриття виконавчого
провадження ним здійснено призначення
позивачеві щорічної допомоги на
оздоровлення за 2011 рік в розмірі 5
мінімальних заробітних плат, однак,
виплата вказаної допомоги не може бути
проведена в зв'язку з ненадходженням
коштів на зазначену статтю видатків на
рахунок УПСЗН Київської районної у
м.Полтаві ради.

В підтвердження факту нарахування
ОСОБА_4 щорічної допомоги на
оздоровлення УПСЗН було надано рішення
від 28.03.2013р., відповідно до якого сума
донарахованої позивачеві щорічної
допомоги на оздоровлення за 2011 рік
відповідно до ст.48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" становить
5265,00 грн.

Наведені обставини і спонукали
державного виконавця звернутись до
суду з поданням про зміну способу
виконання судового рішення.

Судова колегія Вищого
адміністративного суду України вважає
за необхідне вказати на таке.

Як і в цивільному судочинстві, поняття
способів захисту прав, свобод та
інтересів особи в адміністративному
судочинстві охоплюється визначеним
законом механізмом
матеріально-правових засобів
здійснення охорони цих прав, свобод та
інтересів, що приводиться в дію за
рішенням суду у разі їх порушення чи
реальної небезпеки такого порушення.
Стаття 263 КАС України містить не тільки
механізм процесуальної процедури
розгляду питань зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення, а й підстави для розгляду цих
питань. Оскільки ці підстави є
матеріально-правовими, то їх слід
розглядати у сукупності з положеннями
статей 105 та 162 КАС України, які
визначають зміст способів захисту
порушеного права в адміністративному
судочинстві.

Згідно з частиною 4 статті 105 КАС
України адміністративний позов може
містити як вимоги про зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії, так і стягнення з
відповідача - суб'єкта владних
повноважень коштів на відшкодування
шкоди, завданої його незаконним
рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин 1 та 2 статті 162 КАС
України у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про: 1) визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення; 2) зобов'язання
відповідача вчинити певні дії; 3)
зобов'язання відповідача утриматися
від вчинення певних дій; 4) стягнення з
відповідача коштів; 5) тимчасову
заборону (зупинення) окремих видів або
всієї діяльності об'єднання громадян; 6)
примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян; 7) примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства за межі України; 8)
визнання наявності чи відсутності
компетенції (повноважень) суб'єкта
владних повноважень. Суд може прийняти
іншу постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Стаття 124 Конституції України та стаття
14 КАС України встановлюють, що судові
рішення, зокрема постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Статтею 263 КАС України передбачено, що
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти прийняття судом
нових заходів для реалізації рішення у
разі неможливості його виконання у
встановленими раніше порядку і
способом. Змінюючи спосіб і порядок
виконання судового рішення, суд не може
змінювати останнє по суті.

Суди встановили, що Київський районний
суд м.Полтави постановою від 12.10.2012р.
зобов'язав УПСЗН зробити перерахунки,
донарахувати та виплатити ОСОБА_4
щорічну допомогу на оздоровлення
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за 2011 рік в
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат та провести відповідні виплати з
урахуванням проведених виплат

Встановлені судами обставини не дають
підстав для висновку про неможливість
виконання судового рішення, що
відповідно до статті 263 КАС України
було б підставою для зміни способу і
порядку його виконання, адже виплата
нарахованих сум соціальної допомоги
буде здійснена УПСЗН після надходження
відповідних сум із державного бюджету.

Посилання відділу ДВС на неможливість
виконання рішення суду зобов'язального
характеру щодо проведення соціальних
виплат у зв'язку з відсутністю такого
виду рішень у визначеному статтею 2
Закону України від 05.06.2012р. №4901-VI «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» переліку рішень,
виконання яких гарантовано державою,
не заслуговують на увагу, оскільки з
огляду на положення статті 124
Конституції України та статті 14 КАС
України постанови в адміністративних
справах, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання на всій
території України незалежно від
обраного судом способу захисту
порушеного права позивача
(зобов'язання відповідача вчинити
певні дії чи стягнення з нього коштів).

У справі, що розглядається, суд для
відновлення права ОСОБА_4 на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення
відповідно до ст.48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", ухвалив
постанову про зобов'язання УПСЗН
нарахувати та виплатити вказану
допомогу в установленому законом
розмірі, що відповідало заявленим у
позові вимогам. Розрахунок суми
належної ОСОБА_4 соціальної допомоги за
спірний період судами не здійснювався,
тому, змінивши спосіб виконання такої
постанови із зобов'язання виплатити
щорічну допомогу на оздоровлення на
стягнення конкретної суми цієї
допомоги, суд змінив постанову по суті,
вийшовши при цьому за межі позовних
вимог та вирішивши питання, що не були
предметом дослідження судами при
розгляді справи.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що зміна на підставі
статті 263 КАС України способу і порядку
виконання судового рішення не
передбачає зміни обраного судом
відповідно до статті 162 КАС України при
ухваленні рішення способу відновлення
порушеного права. Отже, зміна способу і
порядку виконання рішення суду про
зобов'язання УПСЗН здійснити виплату
із зобов'язання на стягнення такої
виплати є незаконною.

Аналогічна позиція викладена і в
постанові Верховного Суду України від
11.11.2014р. у справі №21-394а14.

За правилами статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи ж касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору, а тому
підстав для скасування ухвалених
судами рішень колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а ухвалу Київського
районного суду м.Полтави від 16 жовтня
2013 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05 травня 2014 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Пасічник С.С.

Винокуров К.С.

Кочан В.М.