Справа № 823/3465/14
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року
справа № 823/3465/14

м. Черкаси

15 год. 44 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Каліновської А.В.,

при секретарі - Педані О.В.,

за участю:

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Звенигородської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський
окружний адміністративний суд з
вищезазначеним позовом, в якому
просить стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на корить
бюджету через Звенигородську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області податковий борг з
єдиного податку у сумі 1434 грн. 56 коп.

Позов обґрунтовано тим, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1, який
перебуває на спрощеній системі
оподаткування та є платником єдиного
податку, має податковий борг, який
виник у зв'язку із несплатою у строки,
визначені пунктом 295.1 статті 295
Податкового кодексу України, єдиного
податку у квітні - вересні 2014 року у
розмірі 1434 грн. 56 коп. Заборгованість у
добровільному порядку протягом
строків, визначених чинним
законодавством, не погашена, тому
податковий орган звернувся до суду із
відповідним позовом.

Позивач, про час, дату та місце судового
розгляду справи, повідомлений належним
чином, в судове засідання не з'явився,
на адресу суду направив клопотання, в
якому просить розгляд справи проводити
за відсутності свого представника,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідач позов не визнав, зазначив,
що у період з 07.04.2014р. по 05.11.2014р.
перебував на стаціонарному лікуванні у
Черкаському обласному
протитуберкульозному диспансері, а
тому він має бути звільнений від сплати
єдиного податку на період хвороби.

Заслухавши пояснення та доводи
відповідача, розглянувши подані
документи і матеріали, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд встановив.

Відповідач - ОСОБА_1 зареєстрований як
фізична особа-підприємець 31.07.2012р.,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що
підтверджується спеціальним витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців та
перебуває на обліку в ДПІ у
Звенигородському районі, як платник
податків і зборів з 01.08.2012р., що
підтверджується довідкою про взяття на
облік платника податків №268/12 від
01.08.2012р.

Частиною першою статті 67 Конституції
України закріплено обов'язок кожного
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Положенями п.п. 16.1.4 п. 16.1 статті 16
Податкового кодексу України
передбачено, що платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Підпункт 14.1.156 п. 14.1. статті 14
Податкового кодексу України визначає
податкове зобов'язання як суму коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Згідно підпункту 10.1.2 пункту 10.1 статті 10
Податкового кодексу України до
місцевих податків і зборів належить
єдиний податок.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291
Податкового кодексу України юридична
особа чи фізична особа - підприємець
може самостійно обрати спрощену
систему оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою, шляхом подання
відповідної заяви до податкового
органу.

28 серпня 2013 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 подав до
податкового органу заяву про
застосування спрощеної системи
оподаткування, згідно з якою обрано ІІ
групу платника єдиного податку.

З вищевказаної заяви вбачається, що
видом підприємницької діяльності
відповідача є оптова торгівля
побутовими електротоварами і
електронною апаратурою (КВЕД 46.43).

31 липня 2012 року відповідачу видано
свідоцтво серії НОМЕР_2, згідно якого
він є платником єдиного податку.

Пунктом 291.4. статті 291 Податкового
кодексу України зазначено, що суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на шість груп
платників єдиного податку, зокрема, до
другої групи відносяться фізичні особи
- підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

Положеннями пункту 293.1 статті 293
Податкового кодексу України визначено,
що ставки єдиного податку
встановлюються у відсотках (фіксовані
ставки) до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року
(далі у цій главі - мінімальна заробітна
плата), та у відсотках до доходу
(відсоткові ставки). Фіксовані ставки
єдиного податку встановлюються
сільськими, селищними та міськими
радами для фізичних осіб - підприємців,
які здійснюють господарську
діяльність, залежно від виду
господарської діяльності, з розрахунку
на календарний місяць, зокрема, для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20% розміру мінімальної
заробітної плати, що передбачено
пунктом 293.2 зазначеної статті.

У відповідності до пункту 294.1 статті 294
Податкового кодексу України,
податковим (звітним) періодом для
платників єдиного податку першої та
другої груп є календарний рік.

Платники єдиного податку першої і
другої груп сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
звітного року (пункту 295.1 статті 295
Податкового кодексу України).

Рішенням Звенигородської міської ради
Черкаської області від 26.06.2013р. №33-1/VІ
затверджено ставки єдиного податку для
першої та другої групи суб'єктів
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування обліку
та звітності. Відповідно до цього
рішення, фізичні особи-підприємці, які
відносяться до ІІ групи платників
єдиного податку сплачують фіксовану
ставку єдиного податку, що становить
від 2% до 20% від розміру мінімальної
заробітної плати встановленої на 1
січня звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 295.5 ст. 295 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку першої і другої груп, які не
використовують працю найманих осіб,
звільняються від сплати єдиного
податку протягом одного календарного
місяця на рік на час відпустки, а також
за період хвороби, підтвердженої
копією листка (листків)
непрацездатності, якщо вона триває 30 і
більше календарних днів.

Згідно положень п.295.2 ст. 295 Податкового
кодексу України нарахування авансових
внесків для платників єдиного податку
першої і другої груп здійснюється
контролюючими органами на підставі
заяви щодо терміну тимчасової втрати
працездатності.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач з 07.04.2014р. по 05.11.2014р.
знаходився на стаціонарному лікуванні
у Черкаському обласному
протитуберкульозному диспансері, що
підтверджується довідкою
Звенигородської центральної районної
лікарні №113 від 26.11.2014р. та випискою з
медичної картки стаціонарного хворого
ТБ 09, а тому відповідно до положень ст.
295 Податкового кодексу України
звільняється від сплати єдиного
податку на період хвороби.

Суд звертає увагу, що позивач не мав
змоги подати контролюючому органу
заяву щодо терміну тимчасової втрати
працездатності, оскільки до 05.11.2014р.
перебував на лікарняному.

Беручи до уваги, що нормами Податкового
кодексу України передбачено право
платника податку бути тимчасово
звільненим від сплати єдиного податку
у зв'язку із хворобою, факт якої
підтверджено у судовому засіданні та
наявність у відповідача поважних
причин неподання контролюючому органу
заяви щодо терміну тимчасової
непрацездатності, суд не знаходить
підстав для задоволення
адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159 - 163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
А.В. Каліновська

Повний текст постанови виготовлено 15
грудня 2014 року.