Справа № 825/3368/14
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/3368/14
1-й інстанції: Заєць О.В.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого: Бужак Н.П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Савін І.В.

розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного від 05 листопада 2014
року в справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління державної
пенітенціарної служби України у
Чернігівській області про
зобов»язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Чернігівського
окружного адміністративного суду з
позовом про зобов»язання відповідача
нарахувати та виплатити йому середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 16.07.2014 року по 26.08.2014 року
відповідно до пп. 1-3,8 Порядку
обчислення середньої зарплати,
затвердженої постановою КМ України від
08.10.1995 року №100 «Про затвердження
порядку обчислення середньої
зарплати».

Відповідно до постанови
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 05
листопада 2014 року позовні вимоги
залишено без задоволення.

Не погодившись із зазначеним рішення
суду першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову
про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що
з»явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач проходив службу в органах
кримінально виконавчої служб, а саме в
Новгород-Сіверській установі
виконання покарань №31 управління
Державної пенітенціарної служби
України з 30.12.2004 року по 16.07.2014 року на
посаді старшого інспектора сектору по
роботі з особовим складом та
звільнений зі служби на підставі п 64
«ж» за власним бажанням відповідно до
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом ОВС
України».

Рапорт про наміри звільнитись позивач
подав 19 червня 2014 року та просив
розглянути питання його звільнення у
його відсутності. 09 липня 2014 року
питання про звільнення позивача було
розглянуто та погоджена дата
звільнення 16 липня 2014 року.

Відповідно до п.4.1 Інструкції наказом
Міністерства праці України, Мін'юсту
України, Мінсоцполітики України від 29
липня 1993 року №58 власник або
уповноважений ним орган зобов»язаний
видати працівнику трудову книжку в
день звільнення з внесеним до неї
записом про звільнення. При затримці
видачі трудової книжки з вини власника
або уповноваженого ним органу
працівникові сплачується середній
заробіток за весь час вимушеного
прогулу.

Пунктом 4.2 Інструкції визначено, що у
разі відсутності працівника на роботі
в день звільнення, власник або
уповноважений ним орган в цей день
надсилає йому поштове повідомлення із
вказівкою про необхідність отримання
трудової книжки.

Пересилання трудової книжки поштою з
доставкою допускається тільки за
письмовою згодою працівника.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач у день звільнення не звертався
до Управління Державної
пенітенціарної служби України в
Чернігівській області за отриманням
трудової книжки та не надавав
письмової згоди на її пересилку поштою.

18.07.2014 року позивачу за вихідним
номером 52 направлено лист в якому
повідомлено про наступне звільнення з
16 липня 2014 року та запропоновано
отримати трудову книжку і військовий
квиток у секторі по роботі з
персоналом управління Державної
пенітенціарної служби України в
Чернігівській області за адресою: м.
Чернігів, вул. Комсомольська.

Проте, ОСОБА_2 за отриманням трудової
книжки до вищезазначеної установи не
прибув а тому 05.08.2014 року трудову книжку
отримав кадровий підрозділ
Новгород-Сіверської УВП-31 для вручення
позивачу, що підтверджується
відповідною розпискою.

Отже, оскільки затримка видачі
трудової книжки позивачу мала місце не
з вини відповідача, суд першої
інстанції вірно не знайшов підстав для
стягнення середнього заробітку за час
затримки видачі трудової книжки та
правомірно відмовив позивачу в
задоволенні позову.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
постанова суду є законною і
обґрунтованою, ухвалена з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстав для її скасування
не має.

Викладені в апеляційній скарзі
апелянтом доводи, висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198,200 КАС України, суд
апеляційної інстанції має право за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160,197,198,200,205,206,212,254 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 05листопада
2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте на неї
може бути подано касаційну скаргу до
Вищого адміністративного суду України
у порядку та в строки, визначені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя:
Бужак Н.П.

судді:
Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 17 грудня 2014
року

Головуючий суддя
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.