Справа № 804/11269/14
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2014 рокусправа № 804/11269/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
агропромисловий комплекс "Самара"

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 09
жовтня 2014 року по справі №804/11269/14 за
позовом прокурора Самарського району
м.Дніпропетровська в інтересах держави
в особі Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
товариства з обмеженою
відповідальністю агропромисловий
комплекс "Самара" про стягнення
заборгованості,-

в с т а н о в и В:

Прокурор Самарського району
м.Дніпропетровська в інтересах держави
в особі Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звернувся
до суду з позовом в якому, з урахуванням
заяви про зменшення позовних вимог
(а.с.54-55), просив стягнути кошти з
рахунків у банках, обслуговуючих
товариство з обмеженою
відповідальністю агропромисловий
комплекс "Самара", на користь бюджету на
р/р згідно з бюджетною класифікацією в
рахунок погашення податкового боргу по
орендній платі та земельному податку в
розмірі 75 476,43 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 09
жовтня 2014 року задоволено позов
прокурора Самарського району
м.Дніпропетровська в інтересах держави
в особі Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, а саме

- стягнуто з рахунків платника
податків Товариства з обмеженою
відповідальністю агропромисловий
комплекс "Самара" () на
користь державного бюджету податковий
борг з податку на додану вартість за
березень, квітень 2014 року в розмірі
65985,95 грн. (шістдесят тисяч дев'ятсот
вісімдесят п'ять грн. 95 коп.), за кодом
бюджетної класифікації 14010100 на рахунок
№0008 отримувач: УДКС України у
Красногвардійському районі
м.Дніпропетровська, код 37989253, банк
отримувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській
області М.Дніпропетровськ, МФО 805012;

- стягнуто з рахунків платника
податків Дочірнього підприємства з
іноземними інвестиціями "ЄВРО НАФТА"
компанії "СНД ОІЛ ПЕТРОЛІУМ ТРЕЙД
КОРПОРЕЙШН" () на користь
державного бюджету податковий борг з
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності в
розмірі 75476,43 грн. (сімдесят п'ять тисяч
чотириста сімдесят шість грн. 43 коп.).

Постанова суду мотивована наявністю у
відповідача податкового боргу, який
виник внаслідок самостійного
узгодження відповідачем податкових
зобов'язань із сплати орендної плати за
земельні ділянки та земельного податку
та які не сплачено у встановлені
законом строки.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати постанову суду та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позову. Апеляційна скарга
обґрунтована порушенням ОДПІ
процедури стягнення податкового боргу.
Так, заявник апеляційної скарги вказує
на відсутність в матеріалах справи
належних доказів отримання
відповідачем податкової вимоги, що
свідчить про відсутність правових
підстав для стягнення у судовому
порядку податкового боргу. Крім цього,
заявник апеляційних скарги вказує на
те, що судом першої інстанції не вірно
визначено загальний розмір
податкового боргу з орендної плати та
земельного податку, оскільки не
враховано платежі, які зроблено
підприємством у період розгляду
справи, а саме платежі, якими сплачено
згідно платіжних доручень від 27.08.2014р.
та від 01.09.2014р.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, в межах доводів апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Встановлені обставини справи свідчать
про те, що відповідачем до Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області подані
звітні податкові декларації з плати за
землю (земельний податок та/або орендна
плата за земельні ділянки державної
або комунальної власності), в яких
відповідачем самостійно визначено
суми податкових зобов'язань
підприємства, а саме:

- податкову декларацію з орендної
плати за земельні ділянки державної та
комунальної власності від за 2013 рік
22.02.2013 № з розбивкою загальної
суми по місяцях, по якій несплачені
наступні суми узгоджених податкових
зобов'язань: по терміну сплати 30.12.2013 на
суму 1 259,69 грн.; по терміну сплати 30.01.2014
на суму 1 259,71 грн. (а.с.9);

- податкову декларацію з орендної
плати за земельні ділянки державної та
комунальної власності від за 2014 рік
04.02.2014 № з розбивкою загальної
суми по місяцях, по якій несплачені
наступні суми узгоджених податкових
зобов'язань: по терміну сплати 02.03.2014 на
суму 1 259,69 грн.; по терміну сплати 30.03.2014
на суму 1 259,69 грн.; по терміну сплати
30.04.2014 на суму 1 259,69 грн.; по терміну
сплати 30.05.2014 на суму 1 259,69 грн.; по
терміну сплати 30.06.2014 на суму 1 259,69 грн.
(а.с.13);

Таким чином, заборгованість платника
податків з орендної плати складає 8 817,85
грн.

- податкову декларацію по
земельному податку від 22.02.2013 №,
по якій несплачені наступні суми
узгоджених податкових зобов'язань: по
терміну сплати 30.12.2013 на суму 9 820,49 грн.;
по терміну сплати 30.01.2014 на суму 9 820,36
грн. (а.с.21);

- податкову декларацію по
земельному податку від 04.02.2014 №,
по якій несплачені наступні суми
узгоджених податкових зобов'язань: по
терміну сплати 02.03.2014 на суму 9 820,49 грн.;
по терміну сплати 30.03.2014 на суму 9 820,49
грн.; по терміну сплати 30.04.2014 на суму 9
820,49 грн.; по терміну сплати 30,05.2014 на
суму 9 820,49 грн.; по терміну сплати 30.06.2014
на суму 9 820,49 грн. (а.с.17).

Таким чином, заборгованість платника
податків із земельного податку складає
68 743,30грн.

Отже, самостійно узгоджені
відповідачем податкові зобов'язання з
плати за землю в сумі 77 911,94 грн. (з яких з
орендної плати у розмірі 8 817,85 грн., із
земельного податку - 68 743,30 грн.) у
встановлені законом строки сплачені не
були, у зв'язку з чим набули статусу
податкового боргу.

Наявність вказаної заборгованості
підтверджується зворотнім боком
облікової картки платника податків.

Під час розгляду справи у суді першої
інстанції відповідачем частково
сплачено суму податкового боргу в сумі
68 743,30 грн. (квитанція від 27.08.2014), в сумі 9
168,64 грн. (квитанція від 27.08.2014), в сумі 1
259,69 грн. (квитанція від 01.09.2014), які
відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України
зараховані в рахунок погашення
податкового боргу з орендної плати та
земельного податку згідно з черговістю
його виникнення.

З урахуванням розподілу сплачених сум
у порядку черговості виникнення
податкового боргу, податкова
заборгованість підприємства зі сплати
орендної плати за земельні білянки та
земельного податку становить:

1) по декларації за 2013 рік:

- по терміну сплати 30.01.2014 на суму 434,68
грн.;

2) по декларації за 2014 рік:

- по терміну сплати 02.03.2014 на суму 1 259,69
грн.;

- по терміну сплати 30.03.2014 на суму 1 259,69
грн.;

- по терміну сплати 30.04.2014 на суму 1 259,69
грн.;

- по терміну сплати 30.05.2014 на суму 1 259,69
грн.;

- по терміну сплати 30.06.2014 на суму 1 259,69
грн.

Таким чином, заборгованість
відповідача з орендної плати складає 6
733,13 грн.

Заборгованість із земельного податку
складається з наступних нарахувань:

1) по декларації за 2013 рік:

- по терміну сплати 30.12.2013 на суму 9 820,49
грн.;

- по терміну сплати 30.01.2014 на суму 9 820,36
грн.

2) по декларації за 2014 рік:

- по терміну сплати 02.03.2014 на суму 9 820,49
грн.;

- по терміну сплати 30.03.2014 на суму 9 820,49
грн.;

- по терміну сплати 30.04.2014 на суму 9 820,49
грн.;

- по терміну сплати 30.05.2014 на суму 9 820,49
грн.;

- по терміну сплати 30.06.2014 на суму 9 820,49
грн.

Таким чином, заборгованість
відповідача із земельного податку
складає 68 743,30 грн.

Отже, за розрахунками ОДПІ, які
підтвердженні відомостями облікових
даних платника податку, станом на час
розгляду справи у суді першої
інстанції, за відповідачем
обліковується податковий борг зі
сплати орендної плати за земельні
ділянки та земельному податку на
загальну суму 75 476,43 грн.

Відповідно до п.56.11 ст.56 ПК України
податкове зобов'язання, яке самостійно
визначене платником податків,
оскарженню не підлягає.

Відповідно п. 57.1. ст. 57 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно із п.287.3 ПК України податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Згідно пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України, податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

З огляду на те, що узгоджена сума
податкового зобов'язання із сплати
орендної плати за земельні ділянки та
земельного податку у розмірі 75 476,43 грн.
відповідачем не сплачена, то така сума
грошового зобов'язання набула статусу
податкового боргу.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового
кодексу України у разі, коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що відповідачу
направлено податкову вимогу від 01.10.2012
№992, яка ним отримана 18.10.2012р.

Доводи відповідача стосовно
відсутності належних доказів
отримання ним податкової вимоги
спростовуються наявним в матеріалах
справи рекомендованим повідомленням
про вручення поштового відправлення,
що свідчить про отримання відповідачем
вказаної податкової вимоги 18.10.2012 року
(а.с.25).

Згідно п 95.1. ст. 95 ПК України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов
висновку про наявність правових
підстав для стягнення податкового
боргу зі сплати орендної плати за
земельні ділянки та земельного податку
у розмірі 75 476,43 грн.

З приводу доводів відповідача щодо
невідповідності суми, визначеної у
вимозі, сумам, які є предметом
стягнення у межах цієї справи, суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з податкової вимоги №992
її сформовано станом на 01 жовтня 2012
року. На вказаний час за підприємством
обліковувався податковий борг у
розмірі 20 805,38 грн., тобто сума, яка
зазначена у податковій вимозі.

Згідно п.59.5 ст.59 Податкового кодексу
України у разі якщо у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується (зменшується),
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Таким чином, судом встановлено, що
податковою службою дотримано вимоги
законодавства в частині здійснення
заходів, направлених на погашення
податкового боргу та з огляду на
наявність у підприємства непогашеного
податкового боргу, з часу формування
податкової вимоги, у ОДПІ був відсутній
обов'язок щодо направлення відповідачу
податкової вимоги на суму податкового
боргу, стягнення якого є предметом у
спору у цій справі.

Безпідставними колегія суддів вважає і
доводи відповідача про те, що судом
першої інстанції невірно визначено
загальний розмір податкового боргу з
орендної плати та земельного податку,
оскільки не враховано платежі, які
зроблено підприємством у період
розгляду справи, а саме платежі, якими
сплачено згідно платіжних доручень від
27.08.2014р. та від 01.09.2014р.

Так, вказані платежі відображені у
зворотному боці облікової картки
відповідача і вони враховані судом
першої інстанції при розрахунку суму
податкового боргу, а саме суму 68743,30грн.
(квитанція від 27.08.2014), суму 9 168,64 грн.
(квитанція від 27.08.2014), суму 1259,69 грн.
(квитанція від 01.09.2014). В той же час,
встановлені судом обставини свідчать
про те, що зазначені платежі зараховані
податковою службою у рахунок погашення
податкового боргу у порядку черговості
його виникнення. При цьому, наявність у
відповідача податкового боргу минулих
податкових періодів підтверджується
зворотнім боком облікової картки
платника податків.

Відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України у
разі наявності у платника податків
податкового боргу контролюючі органи
зобов'язані зарахувати кошти, що
сплачує такий платник податків, в
рахунок погашення податкового боргу
згідно з черговістю його виникнення
незалежно від напряму сплати,
визначеного платником податків. У
такому ж порядку відбувається
зарахування коштів, що надійдуть у
рахунок погашення податкового боргу
платника податків відповідно до статті
95 цього Кодексу або за рішенням суду у
випадках, передбачених законом.

Отже, вказаною нормою права визначено
обов'язок ОДПІ, у разі наявності у
платника податків податкового боргу,
зараховувати кошти, незалежно від
визначеного напрямку їх сплати, в
рахунок погашення такого податкового
боргу.

Отже, доводи відповідача не
спростовують підстави виникнення
податкового боргу та його розмір.

В той же час, вирішуючи спір по суті, суд
першої інстанції стягнув з відповідача
податковий борг з податку на додану
вартість, що не було предметом спору у
цій справі, а також зазначив про
необхідність стягнення податкового
боргу з орендної плати за земельні
ділянки з Дочірнього підприємства з
іноземними інвестиціями «Євро Нафта»
компанії «СНД Оіл Петролеум Трейд
Корпорейшн», до якого не було заявлено
вимог у цій справі.

Вказані обставини є підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції з прийняттям нової постанови
по суті заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись п.3
ч.1, ст.198, ст.ст.202, 205, 207 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
агропромисловий комплекс "Самара" -
задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 09
жовтня 2014 року по справі №804/11269/14 -
скасувати та прийняти нову постанову
про задоволення позову.

Стягнути з рахунків у банках,
обслуговуючих товариство з обмеженою
відповідальністю агропромисловий
комплекс "Самара", на користь бюджету на
розрахункові рахунки згідно з
бюджетною класифікацією, в рахунок
погашення податкового боргу кошти у
розмірі 75 476,43грн.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку, передбаченому
статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

(Повний текст постанови
виготовлено 10.12.2014р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк