Справа № 367/5176/14-а
Суддя: Линник В. Я.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/5176/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 року суддя Ірпінського
міського суду Київської області Линник
В.Я., розглянувши в приміщенні
Ірпінського міського суду в порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України у Київській
області про визнання дій та
бездіяльності незаконними і
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із
адміністративним позовом, який мотивує
тим, що він є інвалідом 2 групи від
захворювання, пов'язаного із
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС,
ліквідатором аварії на ЧАЕС 1
категорії. Він перебуває на обліку та
отримує пенсію в Головному управлінні
Пенсійного фонду України в Київській
області. Відповідно до ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
має право на отримання щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком.

Вказує, що стаття 67 зазначеного Закону
встановлює, що у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, розмір
вищезазначених пенсій підвищується, і
їх перерахунок здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Зазначає, що він у липні 2014 року
звернувся до відповідача із заявою, в
якій просив надати розгорнуту довідку
про розміри нарахованих і виплачених
йому, починаючи з 01.01.2000 р. і до подачі
цієї заяви, сум пенсій, що передбачені
Законом № 796, а у разі нарахування та
виплати сум пенсій у меншому розмірі,
ніж це передбачено статтями 50, 54, 67
цього Закону для відповідної категорії
громадян, провести нарахування та
перерахунок належних йому пенсій
відповідно до вимог Закону України, та
виплатити недоотриману різницю.

У листі від 31.07.2014 р. відповідачем у
вчиненні таких дій відмовлено із
вказівкою на те, що нарахування та
виплати його пенсій здійснюються на
підставі документів, що містяться в
матеріалах пенсійної справи, та
відповідно до чинного законодавства
України, а саме: Закону № 796, Рішення
Конституційного суду України № 20-рп/2011
від 26.12.2011 р. та № З-рп/2012 від 25.01.2012 р.,
Законів України про Держбюджет на
відповідні роки і постанов Кабінету
Міністрів України № 745 від 06.07.2011 р. «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», прийняту на
виконання пункту 7 Закону України від
14.06.2011 р. "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік" та № 1210 від 23.11.2011 р. «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а тому
підстав для перерахунку та проведення
доплат не вбачається.

Вважає, що відповідач при обчисленні
його пенсій застосовує норми правових
актів України, які за своєю природою та
предметом не можуть урегульовувати
правові відносини, що є предметом
регулювання інших, спеціальних законів
України, зокрема, законів про соціальні
гарантії громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, -
що, як наслідок, призводить до
нарахування належних йому пенсій у
значно меншому розмірі.

Крім того, зазначає, що відповідно до ч.
3, 4 ст. 19 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється у
розмірі мінімального споживчого
бюджету, а із збільшенням величини
вартості мінімального споживчого
бюджету, мінімальний розмір пенсії за
віком підвищується.

Просить суд звернутися до Верховного
Суду України з клопотанням для
вирішення стосовно внесення до
Конституційного Суду України подання
щодо конституційності постанови
Кабінету Міністрів України від 23.11.11 №
1210 «Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
Визнати незаконними дії відповідача
щодо застосування ним під час
нарахування/перерахунку пенсій
позивача положень Бюджетних законів, а
також підзаконних нормативно-правових
актів, якими у порушення та розріз
встановлених Конституцією і Законами
України вимог і норм, визначено розміри
пенсій для осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
до того, ще й значно менші, ніж
передбачені статтею 50 Закону № 796 для
відповідної категорії громадян;
Визнати бездіяльність відповідача
щодо нарахування, перерахунку та
виплати ним позивачу недоотриманих сум
державної та додаткової пенсій,
передбачених статтями 49, 50 Закону № 796,
протиправною; Зобов'язати відповідача
зробити нарахування, перерахунок та
виплату державної пенсії позивача
відповідно, на підставі, у порядку та
розмірах, встановлених Законом № 796 у
редакції діючих Законів №230/96, № 231, та
пов'язаними із ним Законами, а саме у
розмірі 75 процентів мінімальної пенсії
за віком, за період, починаючи з 01.01.2012 р.
і до моменту винесення рішення у цій
справі, де розмір пенсії за віком
визначається у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, встановленого законом,
одночасно враховуючи вимоги статті 67
Закону 796, за якими розміри пенсій
збільшуються у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; - без
урахування приписів Бюджетних законів,
а також підзаконних
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, якими визначено
розміри пенсій для осіб, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
відмінні від законодавчо встановлених,
ще й у бік зменшення; Зобов'язати
відповідача перераховувати у
подальшому позивачу, визначені статтею
50 Закону № 796 розміри додаткової
пенсій, у зв'язку зі збільшенням
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом для відповідної
групи осіб, починаючи з дня
встановлення нового розміру, а також
вчасно виплачувати належну йому
додаткову пенсію; Стягнути з
відповідача у порядку негайного
виконання, передбаченого статтею 256 КАС
України, на користь позивача боргову
суму за пенсійними виплатами, що
виникла за весь період невиконання
вимог Законів України щодо нарахування
та перерахунку пенсій позивача,
передбаченою статтею 50 Закону № 796.

Відповідач надіслав до суду письмові
заперечення на позов, в яких позов не
визнав.

Вказує, що позивачем пропущено строк
для звернення до суду з вимогами за
період з 01.01.2012 р. по 05.08.2014 р.

Крім того, Законами України "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік",
"Про Державний бюджет України на 2012
рік", "Про Державний бюджет України на
2013 рік", "Про Державний бюджет України
на 2011 рік", "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" встановлено, що у 2011-
2014 роках положення, зокрема, ст.ст. 39, 50,
54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 - 2014
роки.

Таким чином, з прийняттям зазначених
Законів Верховна Рада України
визначила Кабінет Міністрів України
державним органом, який має
забезпечувати реалізацію встановлених
законами України соціальних прав
громадян, тобто, надала право Кабінету
Міністрів України визначати порядок та
розміри соціальних виплат, виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України, що узгоджено
з функціями Уряду України, визначеними
в Конституції України.

Розміри державної та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну з 01.01.2012р. визначені
постановою Кабінету Міністрів України
від 23.11.11 № 1210.

Таким чином, розмір пенсії
розраховується та виплачується
відповідно до норм чинного
законодавства і права позивача
Головним управлінням Пенсійного фонду
України в Київській області не
порушені. Враховуючи вищевикладене,
просить позовну заяву ОСОБА_1 залишити
без розгляду за період з 01.01.2012 р. по
05.08.2014 р., а в задоволені позову
відмовити.

Суд, дослідивши докази по справі,
дійшов висновку, що позовні вимоги за
період з 01.01.2012 р. по 13.06.2014 р. слід
залишити без розгляду, а позовні вимоги
в межах строку звернення до
адміністративного суду підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Виходячи із того, що позивач звернувся
до суду за захистом своїх прав з
порушенням шестимісячного строку
звернення до суду і відсутні підстави
для його поновлення, даний
адміністративний позов в частині вимог
за період з 01.01.2012 р. по 13.02.2014 р. слід
залишити без розгляду.

Судом встановлено, що позивач є
інвалідом 2 групи від захворювання,
пов'язаного із ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС, ліквідатором аварії на
ЧАЕС 1 категорії. Він перебуває на
обліку та отримує пенсію по
інвалідності в Головному управлінні
Пенсійного фонду України в Київській
області. Зазначені обставини
підтверджуються пенсійним
посвідченням позивача НОМЕР_1 (а.с. 46),
посвідченням інваліда серія НОМЕР_2
(а.с. 46), посвідченням особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи серія НОМЕР_3 та вкладки до
нього НОМЕР_4 (а.с. 46 зворотня сторона),
довідкою МСЕК серія КИЕ-1 № 046269 (а.с. 47).

Позивач у липні 2014 року звернувся до
відповідача із заявою (а.с. 10), в якій
просив надати розгорнуту довідку про
розміри нарахованих і виплачених йому,
починаючи з 01.01.2000 р. і до подачі цієї
заяви, сум пенсій, що передбачені
Законом № 796, а у разі нарахування та
виплати сум пенсій у меншому розмірі,
ніж це передбачено статтями 50, 54, 67
цього Закону для відповідної категорії
громадян, провести нарахування та
перерахунок належних йому пенсій
відповідно до вимог Закону України, та
виплатити недоотриману різницю.

Листом від 31.07.14 № 2101/Ш-а (а.с. 11)
відповідач відмовив позивачу у
вчиненні таких дій із вказівкою на те,
що нарахування та виплати його пенсій
здійснюються на підставі документів,
що містяться в матеріалах пенсійної
справи, та відповідно до чинного
законодавства України, а саме: Закону №
796, Рішення Конституційного суду
України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 р. та №
З-рп/2012 від 25.01.2012 р., Законів України про
Держбюджет на відповідні роки і
постанов Кабінету Міністрів України №
745 від 06.07.2011 р. «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету»,
прийняту на виконання пункту 7 Закону
України від 14.06.2011 р. "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" та № 1210 від 23.11.2011 р.
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а тому підстав для перерахунку та
проведення доплат не вбачається.

Виходячи із змісту ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії І,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: - інвалідам II групи - 75
процентів мінімальної пенсії за
віком.

Відповідно до п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного
кодексу України до видатків, що
здійснюються з Державного бюджету
України (з урахуванням особливостей,
визначених пунктом 5 частини другої
статті 67-1 цього Кодексу), належать
видатки на державні програми з
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи, охорони навколишнього
природного середовища та ядерної
безпеки, запобігання виникненню та
ліквідації надзвичайних ситуацій та
наслідків стихійного лиха.

Відповідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної
частини Рішення Конституційного Суду
України від 25.01.2012 року № З-рп/2012
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 Бюджетного кодексу України.
Отже, суди загальної юрисдикції
України під час вирішення справ щодо
соціального захисту прав громадян
повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону України «Про статусі і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету,
коштів, які враховуються при
визначенні міжбюджетних трансфертів,
та інших джерел, не заборонених
законодавством.

Однак, починаючи з 01.01.2014 p., Закон
України «Про державний бюджет України
на 2014 рік» від 16.01.2014 р. в редакції
Закону України від 06.07.2014 р. № 1534-18 не
містить жодної норми, яка б обмежувала
у 2014 р. пряме застосування Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
зокрема ст.ст. 50, 54 вказаного Закону.

Законом України «Про державний бюджет
України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. в
редакції Закону України від 03.08.14 №
1622-18, встановлено, що норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Отже, починаючи лише з 16.08.2014 року
розміри пенсій передбачених ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» обмежується вимогами
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. в
редакції Закону України від 03.08.2014 р.

Оскільки вказана норма діє з 16.08.2014 р.,
саме з 16.08.2014 р. розміри пенсій
передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
обмежується вимогами Закону України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» від 16.01.2014 р. в редакції Закону
України від 03.08.14 № 1622-18.

Виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, з 01.01.2014 р.
застосуванню підлягають норми статті
50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не постанова Кабінету
Міністрів України від 23.11.11 № 1210.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов
висновку про необхідність захисту прав
позивача, зобов'язавши відповідача
здійснити позивачу перерахунок та
виплатити додаткову пенсію за шкоду
заподіяну здоров'ю в розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», за період з 13.02 2014 р. по
15.08.2014 р.

Відповідно до положень ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням. адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушення з боку органів державної
влади. органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Зі змісту наведеної правової норми
вбачається, що судовому захисту
підлягають лише порушені права,
свободи і інтереси фізичних або права і
інтереси юридичних осіб, а не
можливість їх порушення в майбутньому.

Таким чином, позовні вимоги щодо
зобов'язання відповідача
перераховувати у подальшому визначені
ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» розміри пенсій, у зв'язку
із збільшенням розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
відповідної групи осіб, починаючи з дня
встановлення нового розміру, а також
вчасно виплачувати належну йому
додаткову пенсію, суд вважає
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Не підлягають також задоволенню вимоги
про звернення суду до Верховного Суду
України, оскільки такі вимоги не
ґрунтуються на вимогах закону.

Є безпідставними вимоги позивача щодо
зобов'язання відповідача у подальшому
перераховувати йому пенсії у зв'язку із
збільшенням розміру прожиткового
мінімуму, оскільки завданням суду є
захист порушених прав та інтересів
осіб. Позивачем не надано доказів того,
що у майбутньому відповідач порушує
його права чи інтереси.

Відсутні також підстави для стягнення
з відповідача на користь позивача
боргову суму за пенсійними виплатами,
оскільки суду не надано доказів
наявності такої заборгованості.

На підставі ст. 19 Конституції України,
ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» керуючись ст.ст. 8, 9, 11, 18, 71,
1832 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Залишити без розгляду позову ОСОБА_1 в
частині вимог за період з 01.01.2012 р. по
13.02.2014 р.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України у Київській
області здійснити ОСОБА_1 перерахунок
та виплатити додаткову пенсію за шкоду
заподіяну здоров'ю в розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», за період з 13.02.2014 р. по
15.08.2014 р.

В задоволенні решти позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Ірпінський міський суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання її копії.

Суддя: В. Я. Линник