Справа № 809/805/13-а
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року
Справа №
876/7402/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Каралюса В.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську
Івано-Франківської області на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 15
квітня 2013 року по справі № 809/805/13-а за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську
Івано-Франківської області до
Відкритого акціонерного товариства
«Автоливмаш» про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2013 року позивач Управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
області звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Відкритого акціонерного товариства
«Автоливмаш», в якому просив стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість по відшкодуванню
пільгових пенсій в сумі 24541,60 грн.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 15
квітня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду
першої інстанції, його оскаржив
позивач, який в поданій апеляційній
скарзі, покликаючись на те, що
оскаржуване рішення прийняте з
порушенням норм матеріального права,
просить таке скасувати та прийняти
нове, яким заявлені позовні вимоги
задоволити.

В обгрунтування вимог апеляційної
скарги покликається на ті ж обставини,
якими обгрунтовував позовні вимоги.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС
України, вважає за можливе розглядати
справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п.2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком №1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах, здійснюється згідно
з окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні фонди
вказаним особам пенсії призначаються
за нормами цього Закону в разі
досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення". При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок справляння та використання
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування по пенсіях, призначених
відповідно доЗакону "Про пенсійне
забезпечення", визначається Законом
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування".

Так, статтею 2 Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено, що об'єктом
оподаткування для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону (а це суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників; філії,
відділення та інші відокремлені
підрозділи платників податку,
зазначених вище, що не мають статусу
юридичної особи, розташовані на
території іншої, ніж платник збору,
територіальної громади) крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку, є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "а", "б" та "з"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".Статтею 4
вказаного Закону встановлено ставки
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 100 відсотків від
даного об'єкта оподаткування.

Відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного Фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, здійснюється
відповідно до Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Пенсійного фонду України N 21-1 від 19.12.2003
року.

Пунктом 6.1. Інструкції передбачено, що
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, відповідно до
частини 2 "Прикінцевих положень" Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" у
розмірі 100 відсотків фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до абзацу
першого частини 2 Прикінцевих положень
Закону застрахованим особам, які
працювали або працюють на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком №1 та №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Відповідно до п.6.4 вищезгаданої
Інструкції розміри сум відшкодування
на поточний рік визначаються відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до ч.2
Перехідних положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", які
надсилаються підприємствам до 20 січня
поточного року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно пункту 6.8. вказаної Інструкції
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Як вбачається з матеріалів справи,
відкрите акціонерне товариство
«Автоливмаш» є юридичною особою,
включене до ЄДРПОУ, перебуває на обліку
в Управлінні ПФ України в м.
Івано-Франківську як платник страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Згідно із розрахунками фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування" та пунктів "б" та "з" ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за списком №1 та списком
№2, управлінням Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську
зобов'язано відповідача сплачувати
щомісячно фактичні витрати на виплату
і доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах особам, що здобули
стаж, який дає право на даний вид пенсії
на ВАТ "Автоливмаш". Дані розрахунки
відповідачем отримані та не
оскаржувались.

Ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області від 19.12.2003
року введено процедуру санації
боржника ВАТ "Автоливмаш" та визначено
інвесторів в санації - ДК
"Укрекокомресурси" та ТзОВ "Куфур".
Відповідно до змісту даної ухвали,
взяті на себе зобов'язання в процедурі
санації інвестори виконали, за рахунок
коштів інвесторів погашено
заборгованість із заробітної плати в
сумі 1054971,25 грн., задоволено вимоги
третьої та четвертої черг на загальну
суму понад 4,8 млн.грн. У виробничій
діяльності налагоджено випуск
технологічних ліній по утелізації
сміття, що дозволило поновити на роботі
всіх (понад 300 чоловік) працівників ВАТ
"Автоливмаш", які по переводу прийняті
на роботу в новостворене підприємство
ВК"Автоливмаш". В передбаченому планом
санації порядку інвестори ДК
"Укрекокомресурси" та ТзОВ "Куфур" в
процедурі санації уклали договір
купівлі-продажу цілісного майнового
комплексу ВАТ "Автоливмаш".

В силу вимог ч. 1 ст. 33 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника аба визнання його банкрутом" з
метою відновлення платоспроможності
та задоволення вимог кредиторів
боржника план санації може передбачати
продаж майна боржника як цілісного
майнового комплексу.

Відповідно до Наказу Фонду державного
майна України "Про порядок віднесення
майна до такого, що включається до
складу цілісного майнового комплексу
державного підприємства" від 29.12.2010 №1954
цілісний майновий комплекс - об'єкт,
сукупність активів якого забезпечує
провадження окремої діяльності, що
визначає загальнодержавне значення
підприємства, на постійній і
регулярній основі.

З метою відновлення платоспроможності
боржника, між ВАТ "Автоливмаш"
(продавець) та ДК "Укрекокомресурси" і
ТзОВ "Куфур" (покупці) 23 липня 2004 року
укладено договір купівлі-продажу
цілісного майнового комплексу ВАТ
"Автоливмаш" (далі - Договір), який
посвідчений приватним нотаріусом
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_1. та
зареєстрований в реєстрі за №1751.
Предметом цього Договору став цілісний
майновий комплекс ВАТ "Автоливмаш",
який знаходиться в м.Івано-Франківськ,
вул. Юності, 23. Майнові активи та
грошові зобов'язання цілісного
майнового комплексу передані покупцям
згідно акту прийому- передачі від 30.09.2004
року. Відповідно до п. 1.6 Договору
покупці є правонаступниками майнових
прав та зобов'язань цілісного
майнового комплексу. Таким чином,
Договором передбачено
правонаступництво покупців у всіх
майнових правах та зобов'язаннях
цілісного майнового комплексу, без
обмежень.

Крім того, вимогами ч. 1 ст. 33 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом"передбачено,
що під час продажу майна боржника як
цілісного майнового комплексу в
установленому порядку відчужуються
всі види майна, призначеного для
здійснення підприємницької діяльності
боржника, у тому числі приміщення,
споруди, обладнання, інвентар,
сировина, продукція, права вимоги,
права на знаки (позначення), що
індивідуалізують боржника, його
продукцію, роботи, послуги (фірмове
найменування, знаки для товарів і
послуг), інші права, які належать
боржнику, за винятком прав і обов'язків,
які не можуть бути передані іншим
особам.

Після продажу цілісного майнового
комплексу на балансі ВАТ "Автоливмаш"
будь-які активи відсутні. В даному
випадку правонаступництво - перехід
прав і обов'язків від одного суб'єкта до
іншого. Воно може бути універсальним
або частковим. За універсального
правонаступництва до правонаступника
(фізичної або юридичної особи)
переходять усі права і обов'язки того
суб'єкта, якому вони належали раніше.

Відповідно до п.6.3 вищезгаданої
Інструкції, у разі ліквідації або зміни
власника підприємства суми зазначених
витрат Пенсійному фонду вносять
правонаступники.

Відповідно до норм Цивільного кодексу
України та Господарського кодексу
України підприємство є як об'єктом так
і суб'єктом права.

Підприємство як об'єкт права назване в
ч. 1 ст. 4 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна" в
редакції Закону від 14.03.1995 р. № 98/95-ВР
(цілісним майновим комплексом (ЦМК) є
господарський об'єкт із завершеним
циклом виробництва продукції (робіт,
послуг) з наданою йому земельною
ділянкою, на якій він розміщений,
автономними інженерними
комунікаціями, системою
енергопостачання). Згідно з п. 3
Національного стандарту № 1 "Загальні
засади оцінки майна і майнових прав",
затвердженогоПостановою Кабінету
Міністрів України від 10.09.2003 р. № 1440, ЦМК
- це об'єкти, сукупність активів яких
дає змогу провадити певну господарську
діяльність; ЦМК є підприємства, а також
їхні структурні підрозділи (цехи,
виробництва, дільниці тощо), які можуть
бути виділені в установленому порядку
в самостійні об'єкти з подальшим
складанням відповідного балансу і
можуть бути зареєстровані як
самостійні суб'єкти господарської
діяльності.

Отже, законодавство використовує різні
терміни до цього об'єкта: і просто
"підприємство", і "єдиний майновий
комплекс", і "цілісний майновий
комплекс".

Таким чином, у даному випадку продажем
цілісного майнового комплексу змінено
його власника, тобто змінено власника
підприємства і як наслідок відповідно
до п.6.3 Інструкції витрати Пенсійному
фонду на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
особам, що здобули стаж, який дає право
на даний вид пенсії на ВАТ "Автоливмаш"
повинні вносити правонаступники.

Про дані обставини відповідач
систематично повідомляв позивача,
однак належних заходів реагування
управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську
Івано-Франківської області не вживало
та відповідно продовжувало направляти
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах на адресу ВАТ
"Автоливмаш".

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що позовні
вимоги управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську
Івано-Франківської області про
стягнення з відкритого акціонерного
товариства "Автоливмаш" заборгованості
по відшкодуванню пільгових пенсій за
період вересня-листопада 2012 року в сумі
24541,60 грн. є безпідставними та в
задоволенні адміністративного позову
слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст.
205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську Івано-Франківської
області залишити без задоволення, а
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 15
квітня 2013 року по справі № 809/805/13-а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.С. Затолочний

суддя
В.З. Улицький