Справа № 537/642/14-а
Суддя: Демиденко І. О.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/537/53/2014
Справа № 537/642/14-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2014 року Крюківський районний суд м.
Кременчука Полтавської області в
складі:

головуючого судді - Демиденка І.
О.,

при секретарі - Уткіні О.О.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

представника виконавчого комітету
Крюківської районної ради

м. Кременчука Полтавської області -
Наливайко В. С.

представника Управління
містобудування та архітектури

виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради - Нештап В. Г.

третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кременчуці
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_5 до виконавчого комітету
Крюківської районної ради м.
Кременчука Полтавської області, за
участю третіх осіб ОСОБА_4, управління
містобудування та архітектури
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради про оскарження рішення
суб'єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2014 року до суду звернулась ОСОБА_5 з
позовною заявою, відповідно до якої,
просила суд визнати акт обстеження
земельних ділянок по АДРЕСА_1
виконавчого комітету Крюківської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області від 29.11.2012 року
незаконним та скасувати його. Просила
суд визнати рішення виконавчого
комітету Крюківської районної ради м.
Кременчука Полтавської області «Про
затвердження акту обстеження
земельних ділянок по АДРЕСА_1» № 247 від
27 грудня 2012 року незаконним та
скасувати його.

В обґрунтування своєї позовної заяви
зазначила наступне: Вона, ОСОБА_5, є
дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_6. ОСОБА_6 на праві приватної
власності належало домоволодіння
АДРЕСА_1, яке розташоване на
неприватизованій земельній ділянці,
що була надана йому в користування.
Рішенням виконавчого комітету
Крюківської ради м. Кременчука № 330/11
від 01.10.1990 року (пункт 3) було дозволено
громадянину ОСОБА_6 тимчасово
користуватися земельним лишком 236 кв. м.
під огород без права забудови та
посадки дерев. Після смерті батька вона
прийняла в спадщину вищезазначене
домоволодіння, спадкова справа була
відкрита в Другій кременчуцькій
державній нотаріальній конторі, однак
свідоцтво на право власності на
будинок вона ще не отримала. 20 квітня 2013
року на адресу вищевказаного
домоволодіння надійшов лист від
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області на
ім'я начальника Державної інспекції
сільського господарства у Полтавській
області ОСОБА_7, відповідно до якого,
виконавчий комітет Кременчуцької
міської ради м. Кременчука направляв
ОСОБА_7 матеріали з розгляду
неодноразових звернень гр. ОСОБА_8 щодо
відновлення проїзду по АДРЕСА_1 та
надав інформаційну довідку наступного
змісту: у відповідності до пункту 3
рішення виконавчого комітету
Крюківської районної Ради народних
депутатів м. Кременчука Полтавської
області № 330/11 від 04.10.1990 року
громадянину ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 було
дозволено тимчасово користуватися
земельним лишком 236 кв. м. під огород без
права забудови та посадки дерев. За
результатами розгляду земельного
спору постійно діючою комісією з
розгляду земельних спорів рішенням
виконавчого комітету Крюківської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області № 247 від 27.12.2012 року
припинено дію п. 3 вищевказаного
рішення. Оскільки гр.. ОСОБА_6 до цього
часу не звільнив земельну ділянку та
використовує її самовільно, просить
провести перевірку, вжити заходи
адміністративного впливу. Вже потім
вона дізналася, що 27 грудня 2012 року
виконавчим комітетом Крюківської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області було винесено
рішення «Про затвердження акту
обстеження земельних ділянок по
АДРЕСА_1 № 247, відповідно до якого,
затверджено акт обстеження земельних
ділянок АДРЕСА_1, скасовано пункт 3
рішення виконавчого комітету
Крюківської районної ради № 330/11 від
01.10.1990 р. на право тимчасового
користування земельним лишком 236 кв. м.
по АДРЕСА_1. В свою чергу, акт обстеження
земельних ділянок по АДРЕСА_1 від 29.11.2012
року, був складений з порушенням норм
чинного законодавства України,
оскільки ніхто не повідомив її ні про
наявність зазначеного земельного
спору, ні про проведення такого
обстеження земельної ділянки, ні про
винесення питання на сесію міської
ради. Також завчасно вона не отримала і
самого рішення. Про обставини даного
спору їй стало відомо лише з листа
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради від 12.04.2013 року, який був
направлений її померлому батьку.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, просила їх
задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача Наливайко В. С. проти
задоволення позову заперечувала,
просила відмовити в задоволенні позову
в повному обсязі.

В судовому засіданні представник
Управління містобудування та
архітектури виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради ОСОБА_3
проти задоволення позову заперечував,
просив в задоволенні позову відмовити,
надав наступні пояснення:

Земельна ділянка, на якій розташовано
проїзд між садибами АДРЕСА_1, що була
свого часу передана в тимчасове
користування позивачеві за окремим
рішенням органу місцевого
самоврядування та стала предметом
спору, не відноситься до складу жодної
земельної ділянки. Встановлення площі
спірної земельної ділянки та її меж не
було викликано необхідністю, оскільки
дана земельна ділянка перебувала в
комунальній власності і з причин її
незначної площі та використання в
якості проїзду до сформованих суміжних
ділянок не підлягала передачі у
власність. В процесі формування нової
земельної ділянки в Крюківської
районної ради виникла потреба
забезпечити вільний доступ власника до
неї, тому перед користувачем земельної
ділянки загального користування
площею 236 кв. м., позивачем у справі,
відповідачем на законних підставах
було поставлено вимогу звільнити її
для суспільних потреб. У зв'язку з
викладеним, управління архітектури та
містобудування вважає за неможливе
задовольнити позовні вимоги позивача.

В судовому засіданні третя особа
ОСОБА_4 проти задоволення позову
заперечувала, просила в задоволені
позову відмовити, надала наступнім
пояснення:

Вона, ОСОБА_4, є дружиною померлого
ОСОБА_8 та власницею в порядку
спадкування за законом домоволодіння
за адресою АДРЕСА_2. Тимчасово, вимушено
та за домовленістю з попереднім
власником домоволодіння АДРЕСА_3, вона
мала прохід через його земельну
ділянку до свого домоволодіння НОМЕР_1,
але у зв'язку зі зміною власника
домоволодіння НОМЕР_2, новим власником,
їй було відмовлено у праві проходу
через вищевказану земельну ділянку так
як існує законна альтернатива, а саме
проїзд/прохід до садиби АДРЕСА_2 через
земельну ділянку, яка відноситься до
земель загального користування
населених пунктів відповідно до
геопросторових даних інформаційних
ресурсів системи містобудування.
Оспорювана земельна ділянка є єдиним
законним шляхом доступу до її
домоволодіння АДРЕСА_2. Задоволення
позову гр. ОСОБА_5 порушить її права,
позбавивши можливості доступу до
належної їй садиби.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9
надав наступні пояснення: Він проживає
в будинку по АДРЕСА_1 з 1989 року. Раніше
земельні ділянки по АДРЕСА_1 були
єдиною земельною ділянкою власником
якої була мати ОСОБА_6. Потім вона
погодилась виділити частину земельної
ділянки для будівництва своєму сину
ОСОБА_6, після цього з'явилася земельна
ділянка по АДРЕСА_1. Власники
домоволодіння НОМЕР_1 завжди ходили
через земельну ділянку НОМЕР_2.
Земельний лишок площею 236 кв. м. наданий
виконавчим комітетом знаходить за
домоволодінням під городом. Про
винесення рішення «Про затвердження
акту обстеження земельних ділянок по
АДРЕСА_1 № 247 та акту обстеження
земельних ділянок їм не повідомлялося,
вони тільки отримували листи від
виконкому про звільнення вище вказаної
земельної ділянки.

Суд, всебічно, повно, об'єктивно та
безпосередньо дослідивши всі наявні
письмові докази в справі, з'ясувавши
всі обставини справи, на які сторони
посилались як на підставу своїх вимог і
заперечень, вислухавши представника
позивача та відповідача, третіх осіб,
свідка, встановив наступне:

ОСОБА_5 є власником житлового будинку з
господарськими будівлями АДРЕСА_1,
який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_6, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 18.07.2013 року серія та номер
1-737, посвідченого державним нотаріусом
Другої кременчуцької нотаріальної
контори Литвиненко Л. І. та витягом з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності № 6417045 від 18.07.2013 року.

Рішенням виконавчого комітету
Крюківської районної ради № 330/11 від
04.10.1990 року громадянину ОСОБА_6 виділено
в тимчасове користування земельний
лишок площею 236 кв. м. під огород без
права забудови та посадки дерев.

За заявою громадянина ОСОБА_8 - власника
житлового будинку з господарськими
будівлями АДРЕСА_2 комісією
виконавчого комітету Крюківської
районної ради м. Кременчука проведено
обстеження земельних ділянок по
АДРЕСА_1 та вирішено: в зв'язку з
відсутністю суміжного користувача під
час комісійного обстеження земельної
ділянки та для вивчення
правовстановлюючих документів на
домоволодіння по АДРЕСА_1 в м.
Кременчуці запросити до райвиконкому
ОСОБА_6; зробити запит до МБТІ з метою
встановлення фактичного розміщення
земельної ділянки площею 236 кв. м. по
АДРЕСА_1; винести на розгляд
виконавчого комітету Крюківської
районної ради м. Кременчука питання про
визнання таким, що втратив чинність
пункт 3 рішення райвиконкому № 330/11 від
04.10.1990 року.

Рішенням виконавчого комітету
Крюківської районної ради м.
Кременчука № 247 від 27.12.2012 року
затверджено акт обстеження земельних
ділянок АДРЕСА_1 та припинено дію п. 3
рішення виконавчого комітету
Крюківської районної ради м.
Кременчука № 330/11 від 04.10.1990 року на
право тимчасового користування
земельним лишком 236 кв. м. по АДРЕСА_1

В судовому засіданні встановлено, що на
момент вирішення земельного спору
постійно діючою комісію при
виконавчому комітеті Крюківської
районної ради м. Кременчука за заявою
ОСОБА_8, щодо відсутності проходу до
його садиби по АДРЕСА_2 був відсутній
договір оренди землі на земельну
ділянку виділену громадянину ОСОБА_6
згідно п. 3 рішення виконавчого
комітету Крюківської районної ради №
330/11 від 04.10.1990 року, що підтверджується
листом на ім'я начальника Державної
інспекції сільського господарства у
Полтавській області ОСОБА_7 від 12.04.2013
року за вих. № 0-02-07/44.

Згідно зі ст. 14 ЗК УРСР від 08.07.1970 року,
користування землею здійснювалося
безоплатно.

Частинами 1, 4 ст. 15 ЗК УРСР від 08.07.1970
року передбачено, що земля надається в
безстрокове або тимчасове
користування. Тимчасове користування
землею може бути короткостроковим - до
трьох років і довгостроковим - від
трьох до десяти років.

Відповідно до ст. 16 ЗК УРСР від 08.07.1970
року передбачено , що у постановах або
рішеннях про надання земельних ділянок
вказується мета, для якої вони
надаються, і основні умови
користування землею.

Статтею 20 ЗК УРСР від 08.07.1970 року
встановлено, що право
короткострокового тимчасового
користування землею засвідчується
рішенням органу, який надав земельну
ділянку в користування.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 18.12.1990 року «Про порядок введення в
дію Земельного кодексу Української
РСР» було встановлено, що громадяни,
які мають у користуванні земельні
ділянки, надані їм до введення в дію
цього кодексу, зберігають свої права на
користування до оформлення ними у
встановленому порядку права власності
на землю або землекористування. Право
тимчасового користування землею (в
тому числі на правах оренди)
оформлювалося договором.

Статтею 27 Земельного кодексу УРСР від
18.12.1990 року передбачалося, що право
користування земельною ділянкою чи її
частиною припиняється у разі
закінчення строку, на який було надано
земельну ділянку.

Згідно зі ст. 125 ЗК, право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК передбачено,
що передача в оренду земельних ділянок,
що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними статтею 122
цього Кодексу, чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки.

Отже, земельна ділянка площею 236 кв. м.
була передана ОСОБА_6 у тимчасове
користування, при цьому ні останнім за
життя, ні його спадкоємцями не було
укладено відповідного договору оренди
вище вказаної земельної ділянки, що
передбачається вимогами діючого
земельного законодавства, тому
виконавчий комітет Крюківської
районної ради м. Кременчука на законних
підставах припинив дію п. 3 рішення
райвиконкому № 330/11 від 04.10.1990 року.

Що стосується вимоги позивачки щодо
визнання акту обстеження земельних
ділянок по АДРЕСА_1 виконавчого
комітету Крюківської районної ради м.
Кременчука Полтавської області від
29.11.2012 року незаконним та його
скасування, суд зазначає наступне:

Позивачка в своїй позовній заяві
зазначає, що її ніхто не повідомляв про
наявність зазначеного земельного
спору, ні про проведення обстеження
земельної ділянки, ні про внесення
питання на сесію міської ради, чим було
порушено її права.

Відповідно до ст. 158 ЗК України,
земельні спори вирішуються судами,
органами місцевого самоврядування та
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин. У разі незгоди
власників землі або землекористувачів
з рішенням органів місцевого
самоврядування, центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин,
спір вирішується судом.

Статтею 159 ЗК України передбачено, що
земельні спори розглядаються
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, та органами
місцевого самоврядування на підставі
заяви однієї із сторін у тижневий строк
з дня подання заяви. Земельні спори
розглядаються за участю зацікавлених
сторін, які повинні бути завчасно
повідомлені про час і місце розгляду
спору. У разі відсутності однієї із
сторін при першому вирішенні питання і
відсутності офіційної згоди на розгляд
питання розгляд спору переноситься.
Повторне відкладання розгляду спору
може мати місце лише з поважних причин.
Рішення передається сторонам у
триденний строк з дня його прийняття.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 постанови
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав»
передбачено, що незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття спадщини
(частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право
власності на нерухоме майно у разі
прийняття спадщини виникає у
спадкоємця з моменту державної
реєстрації речового права на нерухоме
майно (стаття 19 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень").

В судовому засіданні встановлено, що
позивачем здійснено державну
реєстрацію права власності на
домоволодіння АДРЕСА_1 18.07.2013 року.

Також, суд враховує, що право власності
на вище вказане домоволодіння в ОСОБА_5
виникло вже після винесення акту
обстеження земельних ділянок АДРЕСА_1
від 29.11.2012 року та рішення виконавчого
комітету Крюківської районної ради м.
Кременчука № 247 від 27.12.2012 року.

На підставі вище викладеного, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
вимог ОСОБА_5 слід відмовити в повному
обсязі.

Керуючись ст. ст. 6-14, 69-71, 122, 158-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, ст. ст. 158-161 Земельного кодексу
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_5 до
виконавчого комітету Крюківської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області, за участю третіх
осіб ОСОБА_4, управління містобудування
та архітектури виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради про
оскарження рішення суб'єкта владних
повноважень - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Крюківський районний суд м.
Кременчука Полтавської області на
протязі десяти днів з дня її
проголошення, з одночасним поданням
копії апеляційної скарги до
Харківського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя:
І. О. Демиденко

Повний текст постанови виготовлений
08.12.2014 року