Справа № 826/15521/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2014 року 12:19
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Погрібніченка І.М.,
при секретарі судового засідання
Іконнікової О.Ю. та представників:
позивача - Федоренка О.П., відповідача -
Перепелюка О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справуза
позовомТовариства з обмеженою
«ЕМВ-ЕНЕРГО»доДержавної податкової
інспекції у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києвіпровизнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 30 вересня 2014
певні дії, - На підставі ч. 3 ст. 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 12
листопада 2014 року проголошено вступну
та резолютивну частини постанови.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
08 жовтня 2014 року до Окружного
адміністративного суду м. Києва
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЕМВ-ЕНЕРГО» (далі -
ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО», позивач) з
адміністративним позовом про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві (далі -
ДПІ у Подільському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві, відповідач) від 30
- вилучити з АІС «Податковий блок»
інформацію про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО» (), які оформлені Актом «Про
результати проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово-господарських операцій з ТОВ
з 01.03.2014 р. по 31.03.2014 р.» від 17.09.2014 р. №
5035/26-56-22-03-09/38233449;
- відновити в інформаційній системі
«Податковий блок» дані податкової
звітності ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО» () шляхом внесення показників,
зазначених у податкових деклараціях з
податку на додану вартість за період з
01.03.2014 р. по 31.03.2014 р.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
повідомлення-рішення є таким, що не
ґрунтується на фактичних обставинах та
нормах чинного законодавства.
Позивач зазначає, що відповідач,
продублювавши нічим не доведені
висновки акту іншого контролюючого
органу стосовно одного із контрагентів
позивача, зокрема ТОВ «Оптімус К»,
зробив необґрунтовані припущення, що
взаємовідносини зі своїм контрагентом
платник податків декларував з метою
штучного формування податкового
кредиту, без наміру створення правових
наслідків, які обумовлювались
На переконання позивача, не
допускається відображення в акті
перевірки необґрунтованих даних, а
також суб'єктивних припущень
перевівряючими, які не мають
підтверджених доказів, та різного роду
висновків щодо дій посадових осіб
суб'єкта господарювання.
Як наслідок, позивач вважає, що
висновки викладені в акті перевірки
базуються на припущеннях та неналежних
доказах, посилання в ньому на порушення
вимог діючого законодавства
безпідставне та неправомірне, фактичне
виконання господарських зобов'язань
між ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО» та його
контрагентами (ТОВ «БК «Астек», ТОВ
«Оптімус К») підтверджено наданими до
перевірки первинними документами, а
тому, на переконання позивача,
твердження контролюючого органу про
те, що правочини, здійсненні між
позивачем та його контрагентами,
здійсненні без волевиявлення
уповноважених осіб підприємств,
суперечить чинному законодавству
України та є безпідставним.
Також, позивач звертає увагу на те, що
на даний час жоден із договорів, що були
укладені платником податку з
контрагентами за весь час діяльності,
не віднесені законом до нікчемних, як і
відсутні судові рішення про визнання
Крім того, позивач зазначає, що жодним
законодавчим актом не передбачено
відповідальності однієї особи за дії
(бездіяльність) іншої особи, а тому в
разі порушення законодавства
контрагентами, негативні наслідки
юридичної відповідальності мають
наступати саме для цих контрагентів.
Позивач зазначає, що господарські
операції між ним та ТОВ «БК «Астек», ТОВ
«Оптімус К» мали реальний характер, що
підтверджується належним чином
оформленими первинними документами.
Згідно витягів з Єдиного реєстру
податкових накладних, податкові
накладні, що були виписані
контрагентами позивача, були
зареєстрованими у порядку і строки,
передбачені чинним законодавством.
Також, в період здійснення позивачем
фінансово-господарських відносин з ТОВ
«БК «Астек», ТОВ «Оптімус К», останні
перебували на обліку в ЄДРЮОФОП, в
ЄДРПОУ, в ДПІ у Печерському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві.
На переконання позивача, висновки
контролюючого органу, викладені в акті
перевірки ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО», не
відповідають дійсності та фактичним
обставинам, жодним чином не
підтверджені, суперечать первинним
документам, що містять відомості про
господарські операції, які
підтверджують та фіксують факти
здійснення операцій між підприємством
позивача та ТОВ «БК «Астек», ТОВ
За вказаних обставин, позивач вважає,
що податкове повідомлення-рішення від
та таке, що підлягає скасуванню.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги повністю
підтримав та просив їх задовольнити.
ДПІ у Подільському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві подала
заперечення на адміністративний позов,
в яких зазначає, що враховуючи висновки
акту іншого контролюючого органу (ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві) стосовно ТОВ «Оптімус К», та
враховуючи норми законодавчих актів,
документи по взаємовідносинах ТОВ «БК
«Астек», ТОВ «Оптімус К» з ТОВ
«ЕМВ-ЕНЕРГО» складені всупереч вимогам
діючого законодавства України, в
зв'язку з чим не має можливості
підтвердити факт здійснення
господарських операцій та немає
підстав для включення ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО»
до складу податкового кредиту з
податку на додану вартість вартості
виконаних робіт/поставленого товару,
оформлених як виконаних/поставлених
вказаними вище контрагентами.
За таких обставин, відповідач вважає,
що на підставі виявлених порушень,
контролюючим органом правомірно
повідомлення-рішення.
В наданих запереченнях, представник
відповідача просить в задоволенні
позовних вимог відмовити в повному
обсязі, в судовому засіданні проти
задоволення адміністративного позову
представник відповідача заперечував.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення їх представників, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд, -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЕМВ-ЕНЕРГО»
(ідентифікаційний код юридичної особи
38233449) зареєстроване Подільською
районною у місті Києві державною
Вказане товариство розташоване за
будинок 49 (Виписка з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії ААВ № 889230).
ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО» взято на податковий
облік в органах державної податкової
перевірки товариство перебувало на
обліку в ДПІ у Подільському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві.
Згідно Свідоцтва № 200075812 від 01.11.2012 р.
ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО» є платником податку на
додану вартість (індивідуальний
В період з 04.09.2014 р. по 10.09.2014 р. (з 11.09.2014 р.
по 17.09.2014 р. в приміщенні ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві складався акт) ДПІ у Подільському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю
дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово-господарських операцій з ТОВ
з 01.03.2014 р. по 31.03.2014 р., за результатами
якої складено Акт № 5035/26-56-22-03-09/38233449 від
17.09.2014 р. (далі - Акт № 5035/26-56-22-03-09/38233449).
Перевірка проводилась на підставі
Наказу від 04.09.2014 р. № 1045, Направлення
від 04.09.2014 р. № 979; копія наказу та
направлення були вручені головному
бухгалтеру Радіоновій Н.В. Перевірку
проведено з відома директора Суворова
В ході перевірки контролюючим органом
встановлено порушення наступних вимог:
- п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.
198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1, п. 201.2, п. 201.6 ст. 201
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями),
внаслідок чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 1 023
693,00 грн., у тому числі по періодам: за
березень 2014 року в розмірі 1 023 693,00 грн.
30 вересня 2014 року ДПІ у Подільському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві, на
підставі Акта перевірки №
5035/26-56-22-03-09/38233449 від 17.09.2014 р., прийняла
податкове повідомлення-рішення форми
54.3.2 пункту 54.3 статті 54 та п. 7 підрозділу
10 розділу XX Податкового кодексу
України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (зі змінами
та доповненнями), відповідно до абз. 2 п.
123.1 ст. 123 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 р. № 2755-VI (зі змінами та
доповненнями) за порушення вимог п. 185.1
ст. 185, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.
200.1 ст. 200, п. 201.1, п. 201.2, п. 201.6 ст. 201
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями)
занижено суму податку на додану
вартість за платежем: податок на додану
вартість по вітчизняних товарах
(роботах, послугах) на загальну суму 1 279
616,00 грн., з якої сума грошового
зобов'язання за основним платежем
складає 1 023 693,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) - 255
Незгода з зазначеним вище податковим
повідомленням-рішенням відповідача та
необхідністю вчинення ним певних дій
обумовила позивача звернутись до суду.
Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, суд не
погоджується з доводами Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ЕМВ-ЕНЕРГО», виходячи з наступного.
Спірні правовідносини врегульовано
нормами Конституції України,
Податкового кодексу України (далі - ПК
України), Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України), Господарського
кодексу України (далі - ГК України),
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» від 15.05.2003 р. № 755-IV
(далі - Закон № 755-IV), Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 року №
996-XIV (далі - Закон № 996-XIV), Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерством фінансів
України від 24.05.1995 р. № 88, який
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 05.06.1995 р. за № 168/704 (далі -
Положення № 88).
Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
Приписами п. 1.1 ст. 1 ПК України (в
редакції, чинній в момент виникнення
спірних правовідносин) визначено, що
Податковий кодекс України регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.
Згідно з п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з: а) постачання товарів, місце
постачання яких розташоване на митній
території України, відповідно до
статті 186 цього Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), на товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
лізингоотримувачу/орендарю; б)
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу; в) ввезення товарів на митну
територію України; г) вивезення товарів
за межі митної території України; е)
постачання послуг з міжнародних
перевезень пасажирів і багажу та
вантажів залізничним, автомобільним,
морським і річковим та авіаційним
З метою оподаткування цим податком до
операцій з ввезення товарів на митну
територію України та вивезення товарів
за межі митної території України
прирівнюється поміщення товарів у
будь-який митний режим, визначений
Митним кодексом України.
Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України визначено,
що право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.
Приписами п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 ПК України
визначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
Для операцій із ввезення на митну
територію України товарів датою
виникнення права на віднесення сум
податку до податкового кредиту є дата
сплати податку за податковими
зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8
статті 187 цього Кодексу, а для операцій
з постачання послуг нерезидентом на
митній території України - дата сплати
(нарахування) податку за податковими
зобов'язаннями, що були включені
отримувачем таких послуг до податкової
декларації попереднього періоду.
Датою виникнення права орендаря
(лізингоотримувача) на збільшення
податкового кредиту для операцій
фінансової оренди (лізингу) є дата
фактичного отримання об'єкта
фінансового лізингу таким орендарем.
Датою виникнення права замовника на
віднесення сум до податкового кредиту
з договорів (контрактів), визначених
довгостроковими відповідно до пункту
187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата
фактичного отримання замовником
результатів робіт (оформлених актами
виконаних робіт) за такими договорами
Для товарів/послуг, постачання
(придбання) яких контролюється
приладами обліку, факт постачання
(придбання) таких товарів/послуг
засвідчується даними обліку.
Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.
Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
У разі коли на момент перевірки
платника податку контролюючим органом
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.
У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.
Платники податку, що застосовували
касовий метод до набрання чинності цим
Кодексом або застосовують касовий
метод, мають право на включення до
податкового кредиту сум податку на
підставі податкових накладних,
отриманих протягом 60 календарних днів
з дати списання коштів з банківського
рахунка платника податку.
Для банківських установ при одержанні
ними права власності на заставне майно
з метою подальшого продажу таке право
зберігається до моменту продажу такого
Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.
Приписами п. п. 201.1, 201.2, 201.6 ст. 201 ПК
України визначено, що платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.
У податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити: а) порядковий номер
податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).
Форма та порядок заповнення податкової
накладної затверджуються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.
Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
Контролюючі органи за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.
Згідно з п. 123.1 ст. 123 ПК України у разі
якщо контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.
З матеріалів справи вбачається, що в
перевіряємий період (з 01.03.2014 р. по 31.03.2014
р.) позивач мав взаємовідносини з
такими контрагентами: ТОВ «БК «Астек»
Під час перевірки контролюючим органом
було встановлено, що взаємовідносини
та взаєморозрахунки між ТОВ
«ЕМВ-ЕНЕРГО» (Замовник) та ТОВ
«Будівельна компанія «Астек»
(Виконавець) ґрунтувалися на наступних
договорах: Договорі підряду від 03.12.2013
р. № 0312/13 (далі - Договір № 0312/13), по
умовам якого Замовник замовляє, а
Виконавець здійснює виконання робіт по
розробці проектної документації АСУ ТП
та технічної документації на
математичне та програмне забезпечення
АСУ ТП. Ціна робіт за даним договором
складає 1 300 920,00 грн., в т.ч. ПДВ - 216 820,00
грн.; Договорі підряду від 05.12.2013 р. №
0512/13 (далі - Договір № 0512/13), по умовам
якого Замовник замовляє, а Виконавець
пусконалагоджувальних робіт АСУ ТП по
об'єкту: «Відновлення системи контролю
та управління з одночасним
впровадженням АСУ ТП на енергоблоці ст.
№ 3 І черги Вуглегірської ТЕС (з
урахуванням вимог сучасних
нормативних документів). Технічне
переоснащення системи контролю та
управління енергоблоку ст. № 3
Вуглегірської ТЕС». Ціна робіт за даним
договором складає 1 903 200,00 грн., в т.ч. ПДВ
На підтвердження реальності вчинення
зазначених операцій, включення
позивачем витрат на оплату виконаних
робіт до складу валових витрат
підприємства, а також сплати позивачем
податку на додану вартість у складі
ціни за виконані роботи, ТОВ «БК
«Астек» були виписані позивачу
наступні первинні документи: Акт
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
до Договору про виконання робіт № 0312/13
від 03.12.2013 p. «Розробка технічної
документації на математичне та
програмне забезпечення АСУ ТП» на суму
687 200,00 грн., крім того ПДВ - 137 440,00 грн.;
Податкова накладна № 3 від 31.03.2014 р.
«Розробка технічної документації на
математичне та програмне забезпечення
АСУ ТП» на суму 687 200,00 грн., крім того ПДВ
- 137 440,00 грн.; Акт здачі-прийняття робіт
(надання послуг) до Договору про
виконання робіт № 0312/13 від 03.12.2013 p.
«Розробка проектної документації АСУ
ТП» на суму 396 900,00 грн., крім того ПДВ - 79
380,00 грн.; Податкова накладна № 2 від
31.03.2014 p. «Розробка проектної
документації АСУ ТП» на суму 396 900,00 грн.,
крім того ПДВ - 79 380,00 грн.; Акт
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
до Договору про виконання робіт № 0512/13
від 05.12.2013 p. «Пусконалагоджувальні
роботи АСУ ТП» на суму 1 586 000,00 грн., крім
того ПДВ - 317 200,00 грн.; Податкова
накладна № 4 від 31.03.2014 p.
«Пусконалагоджувальні роботи АСУ ТП»
на суму 1 586 000,00 грн., крім того ПДВ - 317
Зазначені Договори № 0312/13, № 0512/13 з боку
контрагента позивача - ТОВ «БК «Астек»
були підписані директором ОСОБА_5. та
скріплені печаткою товариства.
Також, взаємовідносини та
взаєморозрахунки між ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО»
(Покупець) та ТОВ «Оптімус К»
(Постачальник) ґрунтувалися на
наступних договорах: Договорі поставки
від 03.03.2014 р. № 0303/14 (далі - Договір №
0303/14), по умовам якого Постачальник
зобов'язується поставити та передати у
власність Покупця у погоджені
Сторонами строки: продукцію
електротехнічного призначення (Товар),
а Покупець зобов'язується прийняти та
оплатити такий Товар, визначений у
Специфікації, що додається до цього
Договору і є його невід'ємною частиною.
Ціна Товару за даним Договором складає
1 034 100,00 грн., у тому числі ПДВ - 172 350,00
грн.; Договорі поставки від 10.03.2014 р. №
1003/14 (далі - Договір № 1003/14), за умовами
якого Постачальник зобов'язується
поставити та передати у власність
Покупця у погоджені Сторонами строки:
продукцію електротехнічного
призначення (Товар), а Покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
такий Товар, визначений у Специфікації,
що додається до цього Договору і є його
невід'ємною частиною. Ціна Товару за
даним Договором складає 588 743,52 грн., у
тому числі ПДВ - 98 123,92 грн.; Договорі
поставки від 11.03.2014 р. № 1103/14 (далі -
Договір № 1103/14), по умовам якого
Постачальник зобов'язується поставити
та передати у власність Покупця у
погоджені Сторонами строки: продукцію
електротехнічного призначення (Товар),
а Покупець зобов'язується прийняти та
оплатити такий Товар, визначений у
Специфікації, що додається до цього
Договору і є його невід'ємною частиною.
Ціна Товару за даним Договором складає
1 315 200,00 грн., у тому числі ПДВ - 219 200,00 грн.
На підтвердження реальності вчинення
зазначених операцій, включення
позивачем витрат на оплату
поставленого товару до складу валових
витрат підприємства, а також сплати
позивачем податку на додану вартість у
складі ціни за поставлений товар, ТОВ
«Оптімус К» були виписані позивачу
наступні первинні документи: видаткова
накладна № 89 від 31.03.2014 p. на суму 1 034 100,00
грн., у тому числі ПДВ - 172 350,00 грн.;
податкова накладна № 89 від 31.03.2014 p. на
суму 1 034 100,00 грн., у тому числі ПДВ - 172
350,00 грн.; видаткова накладна № 91 від
31.03.2014 p. на суму 588 743,52 грн., у тому числі
ПДВ - 98 123,92 грн.; податкова накладна № 91
від 31.03.2014 p. на суму 588 743,52 грн., у тому
числі ПДВ - 98 123,92 грн.; видаткова
накладна № 90 від 31.03.2014 р. на суму 1 315 200,00
грн., у тому числі ПДВ - 219 200,00 грн.;
податкова накладна № 90 від 31.03.2014 р. на
суму 1 315 200,00 грн., у тому числі ПДВ - 219
Зазначені Договори № 0303/14, № 1003/14 та №
1103/14 з боку контрагента позивача - ТОВ
«Оптімус К» були підписані директором
ОСОБА_6 та скріплені печаткою
Втім, як підтверджено матеріалами
справи, при проведенні документальної
позапланової виїзної перевірки
позивача контролюючим органом були
використані дані Акту ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві «Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Оптімус К» (код
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.01.2014 р. по 31.03.2014
р.» від 08.05.2014 р. № 1291/26-55-22-07/38451153 (далі -
Акт № 1291/26-55-22-07/38451153).
Відповідно до висновків акту №
1291/26-55-22-07/38451153, зустрічну звірку
неможливо провести у зв'язку з тим, що
податковою адресою: м. Київ, вул. Івана
Кудрі, буд. 5 А, кв. 6 не знаходиться. Під
час виїзду було встановлено, що за вище
вказаною адресою знаходиться житловий
будинок. Під час спілкування з жителями
даного будинку, останні повідомили, що
про таке підприємство не чули.
Також, в ході проведеного аналізу
встановлено, що директор, головний
бухгалтер та засновник ТОВ «Оптімус К»
в одній особі гр. ОСОБА_6,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Під
час виїзду за вказаною адресою було
встановленого в даній квартирі
проживає мати останнього, яка
повідомила, що на даний час ОСОБА_6 за
даною адресою не проживає, де він
працює та проживає їй не відомо, раніше
працював на заводі «Арсенал», від
письмових пояснень остання
Також, згідно аналітичної довідки на
підприємстві працює одна особа,
середній розмір заробітної плати
складає 406,7 грн., основні засоби 0.
Додатково проведено почеркознавче
дослідження зразків підпису директора
ТОВ «Оптімус К» ОСОБА_6 на
реєстраційних документах
підприємства. Згідно висновку експерта
№ 197 від 29.04.2014 р. підписи були виконані
З вказаних обставин, встановити факт
реального здійснення господарських
операцій не виявилось можливим.
На момент проведення звірки, стан
платника податків ТОВ «Оптімус К» - 9 -
направлено повідомлення про
відсутність за місцезнаходженням.
А тому, у ДПІ у Печерському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві не було
можливості провести зустрічну звірку
ТОВ «Оптімус К» щодо
фінансово-господарських відносин з
контрагентами-постачальниками та
контрагентами-покупцями за період
діяльності з 01.01.2014 р. по 31.03.2014 р.
Як наслідок, ДПІ у Печерському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві у своєму Акті №
1291/26-55-22-07/38451153 дійшла висновку про
порушення п. 187.1 ст. 187, п. 198.1 ст. 198, п. 198.2,
п. 198.3 та п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із змінами
та доповненнями), що призвело до
завищення податкових зобов'язань з
податку на додану вартість за період з
січня 2014 року по березень 2014 року на
суму 12 034 602 грн. та завищення
податкового кредиту з податку на
додану вартість за період з січня 2014
року по березень 2014 року на суму 11 889 013
За результатами звірки ТОВ «Оптімус К»
не підтверджено задекларовані
податкові зобов'язання з ПДВ за період
з січня 2014 року по березень 2014 року, а
також не підтверджено задекларований
податковий кредит з ПДВ за період з
січня 2014 року по березень 2014 року.
Перевіркою встановлено, що правочини,
укладені з контрагентами порушують
публічний порядок, суперечать
інтересам держави та суспільства,
вчинені удавано з метою ухилення від
сплати податків третіх осіб.
З підстав того, що ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО»
протягом березня 2014 року придбавало в
ТОВ «Оптімус К» продукцію
електротехнічного призначення
(трансформатори, проводи, шафи тощо), а
Актом № 1291/26-55-22-07/38451153 встановити факт
реального здійснення господарських
операцій не виявилось можливим,
відповідач в своєму Акті №
5035/26-56-22-03-09/38233449 дійшов висновку про
недоведеність факту зв'язку понесених
позивачем витрат на придбання вказаної
Крім того, як зазначено контролюючим
органом в акті перевірки, до перевірки
не було надано в повному обсязі
первинних документів по
взаємовідносинах з ТОВ «Оптімус К»
щодо конкретного обґрунтування
використання в господарській
діяльності електротехнічного
призначення (трансформатори, проводи,
шафи тощо) на суму 2 448 365,00 грн., крім
того ПДВ - 489 673,00 грн., а саме: заявок на
види необхідних продукцій
електротехнічних призначень;
специфікацій до вищезазначених
Договорів; сертифікатів якості
продукції електротехнічного
призначення; товарно-транспортних
накладних, дорожніх листів; заявок на
місця, умови та строки поставок,
вантажоодержувачі та їх реквізити,
В ході перевірки підприємством
позивача не було надано пояснень на які
саме об'єкти відновлення системи
контролю і управління з одночасним
впровадженням АСУ ТП на енергоблоці
необхідна продукція електротехнічних
Крім того, як підтверджено матеріалами
справи, при проведенні документальної
позапланової виїзної перевірки
позивача, який мав взаємовідносини з
ТОВ «БК «Астек», контролюючим органом
було встановлено, що останній не мав
основних фондів та достатньої
кількості фахівців - інженерів з
технічних питань щодо
пусконалагоджувальних робіт та
розробки технічної документації на
математичне та програмне забезпечення
АСУ ТП щодо відновлення системи
контролю і управління з одночасним
впровадженням АСУ ТП на енергоблоці ст.
№ 3 I черги Вуглегірської ТЕС.
Як вбачається з акту перевірки
позивача, в ході перевірки
відповідачем було встановлено, що акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
між ТОВ «БК «Астек» та ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО»
були складені та підписані у м. Києві. А
відповідно до Договору підряду № 01.13.012
від 31.07.2013 р., укладеного між ТОВ
«Спеценергомонтаж» (Генпідрядник) та
ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО» зазначено що, місце
виконання всіх робіт, являється:
Вуглегірська ТЕС, м. Світлодарськ,
Донецької області; назва об'єкту:
енергоблоки станційні № 3
За вказаних обставин, акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
повинні бути складені не в м. Києві, а за
місцем фактичного надання послуг:
Вуглегірська ТЕС, м. Світлодарськ,
Донецької області, що свідчить про
неможливість фактично підтвердити
реальність здійснення даних робіт.
Крім того, як зазначено контролюючим
органом в акті перевірки, до перевірки
ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО» по взаємовідносинах з
ТОВ «БК «Астек» не було надано в
повному обсязі первинних документів
щодо конкретного обґрунтування
використання в господарській
діяльності пусконалагоджувальних
робіт та розробки технічної
документації на математичне та
програмне забезпечення АСУ ТП на суму 2
656 000,00 грн., крім того ПДВ - 531 200,00 грн., а
саме: заявок на види
пусконалагоджувальних робіт та місце
їх проведення; заявок та звітів щодо
розробки технічної документації на
математичне та програмне забезпечення
АСУ ТП; копій ліцензій на здійснення
пусконалагоджувальних робіт та
розробку технічної документації на
математичне та програмне забезпечення
АСУ ТП; КБ-2в «Акт приймання виконаних
будівельних робіт»; № КБ-3 «Довідка про
вартість виконаних будівельних робіт
З приводу надання позивачем під час
перевірки первинних документів не в
повному обсязі та/або ненадання
вичерпного переліку первинних
документів, суд зазначає, що відповідно
до п. 44.6 ст. 44 ПК України у разі якщо до
закінчення перевірки або у терміни,
визначені в абзаці другому пункту 44.7
цієї статті платник податків не надає
посадовим особам контролюючого органу,
які проводять перевірку, документи
(незалежно від причин такого ненадання,
крім випадків виїмки документів або
іншого вилучення правоохоронними
органами), що підтверджують показники,
відображені таким платником податків у
податковій звітності, вважається, що
такі документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
Якщо платник податків після закінчення
перевірки та до прийняття рішення
контролюючим органом за результатами
такої перевірки надає документи, що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, не надані під час перевірки
(у випадках, передбачених абзацами
другим і четвертим пункту 44.7 цієї
статті), такі документи повинні бути
враховані контролюючим органом під час
розгляду ним питання про прийняття
рішення.

Крім того, з наданої до заперечень
копії Акту ДПІ у Печерському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Будівельна компанія «Астек» (код за
) щодо підтвердження
господарських відносин з платниками
податків за період діяльності з 01.03.2014
р. по 31.03.2014 р.» від 12.05.2014 р. №
1324/26-55-22-08/38003254 (далі - Акт №
1324/26-55-22-08/38003254) судом встановлено, що
працівниками управління податкового
аудиту ДПІ у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві з метою вручення запиту від 05.05.2014
р. № 20668/10/26-55-22-08-10 здійснено вихід на
податкову адресу ТОВ «БК «Астек»: м.
Київ, Узвіз Крутий, буд. 6/2А, за
результатами якої встановлено
відсутність ТОВ «БК «Астек» та його
посадових осіб за вищевказаною
адресою, про що складено акт від 06.05.2014
р. № 808/26-55-22-08/38003254 та передано запит від
06.05.2014 р. № 701/9/26-55-22-08 до Головного
оперативного відділу ДПІ у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на встановлення
фактичного місцезнаходження ТОВ «БК
«Астек».

За вказаних обставин, зустрічну звірку
неможливо було провести.

Як наслідок, ДПІ у Печерському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві в своєму Акті №
1324/26-55-22-08/38003254 дійшов висновку про
порушення вимог п. 187.1 ст. 187, п. 198.1 ст. 198,
п. 198.2, п. 198.3 та п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України від 02 грудня 2010 року №
2755-VI із змінами та доповненнями, що
призвело до завищення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за період з 01.03.2014 р. по 31.03.2014 р.
на загальну суму 3 680 621 грн. та завищення
податкового кредиту з податку на
додану вартість за період з 01.03.2014 р. по
31.03.2014 р. на загальну суму 3 636 454 грн.

ТОВ «БК «Астек» є вигодотранспортуючим
суб'єктом (транзитером). «Транзитер» -
суб'єкт господарювання (платник ПДВ), що
здійснює посередницьку функцію між
вигодоформуючим суб'єктом та
вигодонабувачем, у якого відповідно до
податкової звітності податкові
зобов'язання на рівні податкового
кредиту за всіма операціями чи по
окремих операціях або різниця між
податковими зобов'язаннями та
податковим кредитом незначна,
економічна вигода від діяльності, що
ним здійснюється, чи від окремих
операцій, що він здійснює - відсутня.

Таким чином, задекларовані ТОВ «БК
«Астек» податкові зобов'язання та
податковий кредит за період з 01.03.2014 р.
по 31.03.2014 р. за результатами перевірки
зменшені до 0. Крім того, задекларований
податковий кредит
контрагентів-покупців ТОВ «БК «Астек»
за період з 01.03.2014 р. по 31.03.2014 р.
сформований неправомірно та підлягає
зменшений до 0.

З урахуванням висновків акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки № 1291/26-55-22-07/38451153 по контрагенту
позивача - ТОВ «Оптімус К» та вище
зазначеної інформації, відповідач в
своєму Акті № 5035/26-56-22-03-09/38233449
встановив відсутність реальної
можливості фактичного здійснення
господарських операцій і у зв'язку з
чим, первинні документи, надані до
перевірки не є підтверджуючими
документами фінансово-господарської
діяльності по взаємовідносинах ТОВ
«ЕМВ-ЕНЕРГО» з контрагентами: ТОВ «БК
«Астек» та ТОВ «Оптімус К».

Як наслідок, на переконання
відповідача, ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО»
безпідставно сформовано податковий
кредит по взаємовідносинах з вказаними
контрагентами.

З приводу встановлених під час
розгляду справи фактів суд зазначає, що
відповідно до п. 83.1 ст. 83 ПК України для
посадових осіб контролюючих органів
під час проведення перевірок
підставами для висновків є:

- документи, визначені цим Кодексом;

- податкова інформація;

- експертні висновки;

- судові рішення;

- інші матеріали, отримані в порядку та
у спосіб, передбачені цим Кодексом або
іншими законами, контроль за
дотриманням яких покладений на
контролюючі органи.

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про
інформацію» від 02 жовтня 1992 року за №
2657-XII визначено, що податкова
інформація - це сукупність відомостей і
даних, що створені або отримані
суб'єктами інформаційних відносин у
процесі поточної діяльності і
необхідні для реалізації покладених на
контролюючі органи завдань і функцій у
порядку, встановленому Податковим
кодексом України.

Джерела отримання податкової
інформації, яка може бути використана
Державною фіскальною службою України
для забезпечення її діяльності
визначені ст. 72 ПК України.

Зокрема, відповідно до пп. 72.1.5 п. 72.1 ст. 72
ПК України контролюючими органами
використовується інформація від
підрозділів податкової служби та
митних органів - за результатами
податкового контролю.

Враховуючи викладене, використання
контролюючим органом під час
проведення перевірки та складання за
її результатами висновку матеріалів
досудового слідства, а також
інформації, викладеної в актах
(довідках) перевірок (звірок) інших
платників податків є правомірним,
оскільки вони підтверджують або
спростовують дані обліку суб'єкта
господарювання, який перевіряється та
отримані у спосіб, передбачений чинним
законодавством.

У зв'язку з викладеним, надані
позивачем докази, а саме: договори, акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
податкові, видаткові накладні, суд
вважає неналежними, оскільки належним
чином оформлені документи не дають
підстав для нарахування податкового
кредиту при наявності фактів, що
ставлять під сумнів реальність
виконаних/поставленого робіт/товару.

Таких достатніх та належних доказів
позивачем у судове засідання надано не
було, а тому аналіз матеріалів справи
дає суду підстави вважати, що
роботи/товар не були
виконані/поставлений саме цими
контрагентами.

Окрім цього, суд зазначає, що
відповідно до визначення частини 1
статті 3 ГК України під господарською
діяльністю у цьому Кодексі розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність.

В листі Вищого адміністративного суду
України від 02.06.2011 р. № 742/11/13-11
зазначено, що з метою встановлення
факту здійснення господарської
операції, формування витрат для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток підприємства або
податкового кредиту з податку на
додану вартість належить з'ясувати,
зокрема, такі обставини: рух активів у
процесі здійснення господарської
операції; установлення спеціальної
податкової правосуб'єктності
учасників господарської операції та
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг), спорудження
основних фондів, імпортом товарів
(послуг), понесенням інших витрат і
господарською діяльністю платника
податку.

Верховним Судом України та Вищим
адміністративним судом України
неодноразово наголошувалося, що у
чинному законодавстві України
відсутнє визначення поняття
«добросовісний платник податків». Так
само законодавство не містить певних
критеріїв добросовісності платника
податків. Водночас, слід визнати
обґрунтованим застосування на
практиці цього підходу, оскільки
подібне розмежування платників
податків дозволяє індивідуалізувати
юридичну відповідальність особи та
забезпечити дотримання правопорядку у
галузі оподаткування навіть за
наявності певних прогалин у
законодавстві.

З встановлених в судовому засіданні
фактів та досліджених матеріалів
справи, суд встановив, що дії позивача,
як платника податку свідчать про його
недобросовісність, а вчинені ним
господарські операції викликають
сумнів у їх реальності та
відповідності дійсному економічному
змісту, що свідчить про відсутність
підстав для формування податкового
кредиту.

Виходячи із вищевикладеного, суд
вважає, що під час перевірки були
встановлені порушення, які знайшли
своє підтвердження під час розгляду
справи, по результатам перевірки, у
відповідності до приписів податкового
законодавства, посадовою особою
суб'єкта владних повноважень складений
відповідний акт, на підставі якого
правомірно прийнято податкове
повідомлення-рішення, а тому, підстав
для визнання його протиправним та
скасування у суду не має.

Окрім цього, судом оцінені наявні в
матеріалах справи судові рішення
Окружного адміністративного суду м.
Києва: від 27.06.2014 р. (справа № 826/7404/14), від
25.06.2014 р. (справа № 826/7402/14) та Київського
апеляційного адміністративного суду:
від 28.07.2014 р. (справа № 826/7404/14), від 09.10.2014
р. (справа № 826/7402/14).

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Суд звертає увагу на той факт, що
вказані судові рішення стосуються
осіб, які не є сторонами у даній
адміністративній справі, а жодні
обставини щодо позивача або
відповідача у них не встановлювались.

Разом з тим, відповідно до листа Вищого
адміністративного суду України від
14.11.2012 р. № 2379/12/13-12 передбачене частиною
першою статті 72 КАС України звільнення
від доказування не має абсолютного
характеру і не може сприйматися судом
як неможливість спростування під час
судового розгляду обставин, які
зазначені в іншому судовому рішенні.
Висновки щодо фактичних обставин
справи, наведені у чинних судових
рішеннях за інших адміністративних,
цивільних чи господарських справ не
повинні сприйматись як обов'язкові.

Для спростування преюдиційних
обставин, передбачених частиною першою
статті 72 КАС України, учасник
адміністративного процесу, який ці
обставини заперечує, повинен подати
суду належні та допустимі докази. Ці
докази повинні бути оцінені судом, що
розглядає справу, у загальному порядку
за правилами статті 86 КАС України.

У цьому контексті, відповідних
належних та допустимих доказів, які б
спростовували висновки відповідача,
позивачем надано не було.

Отже, з урахуванням викладеного вище,
обставини, встановлені судовими
рішеннями у справах № 826/7404/14 та №
826/7402/14, не можуть бути враховані при
вирішенні вказаної адміністративної
справи.

Окрім цього, з метою з'ясування
обставин у справі, судом здійснені
відповідні заходи щодо виклику
свідків: ОСОБА_5. та ОСОБА_7 (директори
ТОВ «БК «Астек») та ОСОБА_6 (директор ТОВ
«Оптімус К»).

Проте, вказані особи в судове засідання
не з'явилися, що підтверджує висновок
контролюючого органу щодо
неможливості виконання
робіт/постачання товару вказаними
відповідно вище контрагентами (ТОВ «БК
«Астек» та ТОВ «Оптімус К»).

Надані в судовому засіданні від 12.11.2014
р. копії нотаріально засвідчених заяв
від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд сприймає
критично, оскільки на переконання суду
значення для справи мають усні
повідомлення свідків про відомі їм
обставини фінансово-господарських
взаємовідносин їх підприємств з
позивачем в період, що був предметом
дослідження суб'єктом владних
повноважень.

Зважаючи на викладене вище, суд
приходить висновку, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення від 30
вересня 2014 року № ґрунтується на
нормах чинного законодавства, а тому є
правомірним.

Також, дійшовши висновку про
правомірність оскаржуваного рішення
та зважаючи те, що вимоги позивача про
зобов'язання відповідача вилучити з
АІС «Податковий блок» інформацію про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«ЕМВ-ЕНЕРГО» (), які
оформлені Актом «Про результати
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«ЕМВ-ЕНЕРГО» () з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово-господарських операцій з ТОВ
«БК «Астек» () та з ТОВ
«Оптімус К» () за період
з 01.03.2014 р. по 31.03.2014 р.» від 17.09.2014 р. №
5035/26-56-22-03-09/38233449 та відновити в
інформаційній системі «Податковий
блок» дані податкової звітності ТОВ
«ЕМВ-ЕНЕРГО» () шляхом
внесення показників, зазначених у
податкових деклараціях з податку на
додану вартість за період з 01.03.2014 р. по
31.03.2014 р. є похідними від попередньої
вимоги, суд приходить до висновку про
відмову в їх задоволенні.

Згідно з частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого: суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. ст. 69, 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати
надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Під час розгляду справи доводи
позивача були спростовані.

Натомість, відповідачем доведено
правомірність прийнятого ним
податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи вищезазначене, суд
всебічно, повно та об'єктивно, за
правилами, встановленими статтею 86
Кодексу адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази та заслухавши пояснення
представників сторін по справі, вважає,
що позовні вимоги є необґрунтованими, в
зв'язку із чим, в задоволенні
адміністративного позову необхідно
відмовити повністю.

Враховуючи положення статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
та ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий
збір», суд вирішив стягнути з позивача 4
384,80 грн.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. ст. 158-163,
ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕМВ-ЕНЕРГО»
відмовити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕМВ-ЕНЕРГО» судовий
збір у розмірі 4 384,80 грн. на р/р: 4007,
отримувач коштів УДКСУ у Печерському
районі м. Києва, код отримувача (код за
ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача ГУ ДКСУ у
м. Києві, код банку отримувача (МФО) 820019,
код класифікації доходів бюджету 22030001.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України, шляхом подання через
суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 17.11.2014 р.