Справа № 162/1188/14-а
Суддя: Глинянчук В. Д.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/1188/14-а
Провадження № 2-а/162/205/2014
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської
області в складі головуючого судді
Глинянчука В.Д., розглянувши в порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України у Любешівському районі
Волинської області про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

встановив:

11 листопада 2014 року до суду з
адміністративним позовом звернувся
ОСОБА_1. Просить визнати бездіяльність
відповідача протиправною, зобов'язати
управління Пенсійного фонду України у
Любешівському районі Волинської
області у межах строку звернення до
адміністративного суду по 02 серпня 2014
року нарахувати, виплатити підвищення
та доплату до пенсії відповідно до
статей 39, 51 Закону України "Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (далі - Закон № 796-ХІІ),
підвищення до пенсії як дитині війни
згідно з статтею 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" (далі по
тексту - Закон № 2195-IV)

Свої вимоги мотивує тим, що він
має статус дитини війни та особи, яка
постраждала від наслідків
Чорнобильської катастрофи 3 категорії,
є непрацюючим пенсіонером, проживає у
зоні гарантованого добровільного
відселення. Вважає, що відповідач не
виплачував йому пенсійних виплат у
визначеному законодавством розмірі.

Відповідач позов не визнав. У своїх
запереченнях управління Пенсійного
фонду України у Любешівському районі
покликається на рішення
Конституційного Суду України № 20-рп/2011
від 26 грудня 2011 року, № 15-рп/2004 від 02
листопада 2004 року щодо визнання
конституційним можливості зміни
розміру соціальних виплат із
додержанням принципу пропорційності
між соціальним захистом громадян та
фінансовими можливостями держави із
метою забезпечення добробуту всіх
громадян. Відповідно до статті 20 Закону
України "Про Кабінет Міністрів
України", Положення про Пенсійний фонду
України Кабінет Міністрів України
забезпечує проведення державної
соціальної політики та затверджує
бюджет пенсійного Фонду України. Таким
чином, Уряд України є органом, який
забезпечує проведення державної
соціальної політики, а Пенсійний Фонд -
орган, який її реалізовує, в тому числі
за рахунок коштів Державного бюджету.
Згідно з пунктом 6-7 Прикінцевих
положень Закону України "Про державний
бюджет України на 2014 рік" в редакції
Закону № 1622-VII Верховна Рада України
зокрема встановила, що положення
статей 39, 51 Закону № 796-ХІІ, статей 5, 6
Закону № 2195-IV застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України тощо. Розміри виплат
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
встановлено постановою Кабінету
Міністрів України № 1210 від 23 листопада
2011 року з наступними змінами, дітям
війни -- постановою Кабінету Міністрів
України № 1381 від 28 грудня 2011 року.
Відповідачу відповідні суми
нараховані та виплачені. Крім цього,
звертає увагу суду, що визначений
статтею 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № 1058-IV)
мінімальний розмір пенсії за віком у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
використовується виключно для
обрахунку пенсій відповідно до цього
Закону. Відтак законодавчий механізм
вирахування мінімальної пенсії за
віком в цілях Законів № 796-ХІІ, № 2195-IV
відсутній.

Аналізом законодавства, доказів по
справі встановлено наступне.

ОСОБА_1 є дитиною війни, віднесений до 3
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, і
постійно проживає в селі Люб'язь
Любешівського району Волинської
області.

З заперечень відповідача вбачається,
що ОСОБА_1 є непрацюючим пенсіонером,
отримує пенсійні виплати як дитина
війни та особа, яка постраждала від
Чорнобильської катастрофи, у розмірах,
визначених постановами Кабінету
Міністрів України № 1210 від 23 листопада
2011 року, № 1381 від 28 грудня 2011 року.

Відповідно до Переліку населених
пунктів віднесених до зон
радіоактивного забруднення внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 106 від 23 липня 1991
року, розпорядженням Кабінету
Міністрів України № 17 від 12 січня 1993
року, село Люб'язь Любешівського району
Волинської області віднесено до зони
гарантованого добровільного
відселення.

Закон № 796-ХІІ визначає основні
положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я та створює єдиний порядок
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено,
що пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Статтями 39, 51 Закону № 796-ХІІ в редакції
від 06 червня 1996 року встановлювалось,
що особам-непрацюючим пенсіонерам,
постраждалим внаслідок Чорнобильської
катастрофи 3 категорії, які проживають
у зоні гарантованого добровільного
відселення, призначалась додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком
та доплата до пенсії у розмірі двох
мінімальних заробітних плат.

Стаття 6 Закону № 2195-IV в редакції 18
листопада 2004 року встановлювала
підвищення до пенсії дітям війни у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Законом України "Про державний бюджет
України на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України"
статті 39, 51 Закону № 796-ХІІ, статтю 6
Закону № 2195-IV викладено в нових
редакціях, які рішенням
Конституційного Суду України № 10рп-/2008
від 22 травня 2008 року визнані
неконституційними.

Отже, відповідно до статті 152
Конституції України статті 39, 51 Закону
№ 796-ХІІ у період спірних правовідносин
діяли в редакції від 06 червня 1996 року,
стаття 6 Закону № 2195-IV -- в редакції від
18 листопада 2004 року.

Разом з тим, відповідно до Законів
№ 4282-VI від 22 грудня 2011 року, № 5515-VI від 06
грудня 2012 року норми і положення статей
39, 51 Закону № 796-ХІІ, статті 6 Закону №
2195-IV у 2012 та 2013 роках застосовувалися у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України.

Рішенням Конституційного Суду
України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року
цю законодавчу практику визнано такою,
що відповідає Конституції України.

Постановами Кабінету Міністрів
України № 1210 від 23 листопада 2011 року та
№ 1381 від 28 грудня 2011 року з наступними
змінами визначено нижчі розміри
соціальних виплат порівняно з статтями
39, 51 Закону № 796-ХІІ у редакції від 06
червня 1996 року та статтею 6 Закону №
2195-IV у редакцій від 18 листопада 2004 року
відповідно.

Однак відповідачем не враховано, що
Кабінету Міністрів України надавалось
право встановлення розміру соціальних
виплат дітям війни та особам, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, Законами № 4282-VI від 22
грудня 2011 року, № 5515-VI від 06 грудня 2012
року виключно на 2012 та 2013 роки.
Починаючи з 01 січня 2014 року відповідної
законодавчої норми не було. Вказане
положення прийнято Законом України №
1622-VII від 31 липня 2014 року і набрало
чинності 03 серпня 2014 року.

Таким чином, встановлено, що відповідач
при нарахуванні та виплаті позивачу
додаткової пенсії, доплати до пенсії,
підвищення до пенсії як дитині війни у
період, який є предметом судового
розгляду, керувався лише підзаконними
нормативно-правовим актом, не
враховуючи при цьому положень статей 39,
51 Закону № 796-ХІІ, статті 6 Закону № 2195-IV.
Така практика не відповідає
визначеним Конституцією України
принципам правої визначеності,
ієрархічності дії нормативно-правових
актів тощо. Закони України мають вищу
юридичну силу перед підзаконними
актами, якими зокрема є постанови
Кабінету Міністрів України.

Суд вважає необхідним захистити права
та інтереси позивача шляхом
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок додаткової пенсії, доплати
до пенсії ОСОБА_1 як постраждалому
внаслідок Чорнобильської катастрофи 3
категорії, який проживає у зоні
гарантованого добровільного
відселення, підвищення до пенсії як
дитині війни. При цьому суд не визначає
конкретні суми нарахування, оскільки
це є повноваженнями органів Пенсійного
фонду України. Проте вказує, що при
розрахунку додаткової пенсії, доплати
як дитині війни слід керуватись
положеннями частини 1 статті 28 Закону №
1058-IV, адже іншого механізму визначення
мінімального розміру пенсії за віком
законодавством не встановлено.

Суд розцінює як стилістичну помилку
позивача його вимогу про визнання
бездіяльності відповідача
протиправною. Адже в цьому випадку мали
місце дії (відповідачем здійснювались
соціальні виплати у заниженому
розмірі). Зазначене, проте, не впливає
на суть спірних правовідносин.

В силу положень пункту 1 частини 1
статті 256 КАС України рішення суду
підлягає до негайного виконання у
межах суми стягнення за один місяць.

Розподіл судових витрат між сторонами
слід здійснити за правилами статті 94
КАС України.

Керуючись статтями 6, 11, 94, 158-163, 183-2
КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України у
Любешівському районі Волинської
області щодо нарахування та виплати
ОСОБА_1 додаткової пенсій як
постраждалому від Чорнобильської
катастрофи 3 категорії, доплати до
пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що
проживає у зоні добровільного
гарантованого відселення, підвищення
до пенсії як дитині війни у період з 12
травня по 02 серпня 2014 року.

Зобов'язати управління
Пенсійного фонду України у
Любешівському районі Волинської
області у період з 12 травня по 02 серпня
2014 року включно здійснити перерахунок
та виплатити ОСОБА_1 відповідно до
вимог статті 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", додаткову
пенсію як постраждалому від
Чорнобильської катастрофи 3 категорії
у розмірі 25 % від мінімальної пенсії за
віком. Перерахунок та виплату
додаткової пенсії здійснити, виходячи
з положень частини 1 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", з
врахуванням виплачених сум.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Любешівському районі
Волинської області у період з 12 травня
по 02 серпня 2014 року включно здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
доплату до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, що проживає у зоні
добровільного гарантованого
відселення, у розмірі двох мінімальних
заробітних плат з врахуванням
виплачених йому сум.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Любешівському районі
Волинської області у період з 12 травня
по 02 серпня 2014 року включно здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
встановлене статтею 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
підвищення до пенсії у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком.
Перерахунок та виплати здійснити з
урахуванням проведених виплат,
виходячи з визначеного частиною 1
статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімального розміру
пенсії за віком.

Стягнути з Державного бюджету України
в користь ОСОБА_1 73 (сімдесят три) гривні
08 копійок судових витрат шляхом їх
безспірного списання Головним
управлінням Державної казначейської
служби у Волинській області у межах
відповідних бюджетних призначень,
наданих бюджетних асигнувань за
зобов'язаннями управління Пенсійного
фонду України у Любешівському районі
Волинської області.

Постанову у межах суми стягнення
за один місяць звернути до негайного
виконання.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

У випадку подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або з набранням законної сили рішення
за наслідками апеляційного
провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії через Любешівський районний суд.
Копія апеляційного скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
В.Д. Глинянчук