Справа № 872/17609/13
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Полігон СД№32» (далі ТОВ «Полігон СД № 32») звернулося до суду з адміністративним позовом до Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (далі Нікопольська РДА), в якому позивач просить суд визнати протиправним і скасувати розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 437-р-13 від 11.09.2013 р. «Про затвердження акта визначення збитків» (а.с. 6-8).

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що розпорядженням голови Нікопольської РДА № 437-р-13 від 11.09.2013 р., затверджено акт від 29.08.2013 р. про визначення збитків (у вигляді недоотримання доходу), завданих позивачем внаслідок сплати орендної плати у меншому розмірі ніж це встановлено розпорядженням відповідача, за користування земельною ділянкою загальною площею 22,18 га із земель державної власності на території Придніпровської сільської ради. Цим актом комісія встановила збитки за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р. в сумі 31 086,11 грн. На думку позивача складений акт є протиправним, розпорядження незаконним, та таким що порушує права позивача, а тому ТОВ «Полігон СД № 32» звернулось до суду за захистом своїх інтересів.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 437-р-13 від 11.09.2013 р. «Про затвердження акта визначення збитків».

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Представник позивача в судове засідання не прибув і про причини неприбуття не повідомив. Представник відповідач в судове засідання не прибув, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, враховуючи приписи ч. 4 ст. 196 КАС України, нез'явлення в судове засідання представників сторін апеляційної скарги не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 18.12.2002 р. між Нікопольською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та ТОВ «Полігон СД № 32», на підставі розпорядження голови Нікопольської райдержадміністрації № 510-р, було укладено договір оренди земельної ділянки (далі – Договір), який зареєстрований у Нікопольському райвідділі земельних ресурсів, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 19 (а.с. 10-15).

Предметом Договору є оренда позивачем земельної ділянки несільськогосподарського призначення, якісний стан якої відповідав як відпрацьований кар’єр глини, загальною площею 22,18 га, розташованої на території Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, з метою надання в оренду земельної ділянки для розміщення на ній полігону твердих побутових відходів. Земельна ділянка надана в оренду строком на 25 років, тобто, з 18.12.2002 р. по 18.12.2027 р. За умовами Договору, п. 4.2 визначено, що орендна плата сплачується у розмірі податку на землю, яка підлягає щорічному освоєнню згідно з погодженого з орендодавцем графіку. Спосіб орендної сплати передбачає грошову плату, яка вноситься на розрахунковий рахунок відділу Державного казначейства з призначенням для перерахування до Придніпровської сільської ради. Додатками до договору є план-схема земельної ділянки та проект відведення земельної ділянки в тимчасове користування.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі» № 161-XIV (далі - Закон № 161-XIV), оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 1 ст. 5 Закону України № 161-XIV встановлено, що орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

03.04.2012 р. за № 8 ТОВ «Полігон СД № 32» було надано відповідь Нікопольській РДА, в якій позивач повідомив, що протягом всього часу своєчасно сплачував орендну плату земельної ділянки, враховуючи неодноразове її підвищення, а саме у 2011 році з 13 705,00 грн. було збільшено орендну плату до 41 116,40 грн., отже, підприємство завжди знаходило можливість оплати в повному обсязі, без підвищення тарифів для споживачів послуг та мешканців міста, тому, просив відповідача переглянути запропоновану вартість орендної плати та залишити її без змін (а.с. 19).

Згідно ст. 30 Закону України «Про оренду землі» № 161-XIV від 06.10.1998 року з наступними змінами та доповненнями, зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Як зазначено у ст. 35 Закону України № 161-XIV, спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

На підставі цього Нікопольська РДА звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просила суд в примусовому порядку внести зміни до п. 4.2 умов договору оренди земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2012 р. у справі № 6/5005/9233/2012 за позовом Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до ТОВ «Полігон СД № 32» позовні вимоги було задоволено, вирішено внести зміни до п. 4.2 Договору оренди земельної ділянки, виклавши його в наступній редакції: «4.2 Орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється у розмірі 3 255 грн. 30 коп. за 1 га або 72 202 грн. 55 коп. за 22,18 га орендованої земельної площі» (а.с. 37-43).

Як вбачається з матеріалів справи, Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2012 р. в апеляційному порядку оскаржено не було, та є таким, що набрало законної сили.

Частиною 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Проте, актом, затвердженим Головою Нікопольської райдержадміністрації за № 437-р-13 від 29.08.2013 р., про визначення збитків (у вигляді недоотриманого доходу), завданих ТОВ “Полігон СД № 32” внаслідок сплати орендної плати, у меншому розмірі ніж встановлено розпорядженням голови Нікопольської районної державної адміністрації, за користування земельною ділянкою загальною площею 22,18 га із земель державної власності на територій Придніпровської сільської ради встановлено, що Нікопольська РДА недоотримала дохід за січень-березень 2012 р. в сумі 7 771,53 грн., та квітень-грудень 2012 р. в сумі 23 314,58 грн., на загальну суму збитків (недоотриманого доходу – орендної плати) за 2012 р., що складає: 31 086,11 грн. (а.с. 6-8).

Дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Земельного Кодексу України, Податкового кодексу України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про плату за землю» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), Закону України «Про оренду землі» № 161-XIV від 06.10.1998, Закону України «Про місцеві державні адміністрації» від 09.04.1999 р. № 586-XIV, Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» від 19.04.1993р. № 284, та іншими нормативними актами.

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» від 09.04.1999 р. № 586-XIV зі змінами і доповненнями (далі – Закон України № 586-XIV), на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники управлінь, відділів та інших структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Згідно ст. 13 Закону України № 586-XIV, до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань, зокрема, використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Відповідно до п. 2 ст. 21 Закону України № 586-XIV, місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Статтею 17 Земельного кодексу України зазначено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин, зокрема, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених Земельним кодексом України.

Отже, повноваження щодо розпорядження землями у межах Нікопольського району належать Нікопольській районній державній адміністрації Дніпропетровської області.

Згідно до ч. 1 ст. 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про плату за землю» використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України № 161-XIV, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою, розмір, форма і строки орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Отже, розмір орендної плати встановлюється виключно за згодою сторін договору, а тому збільшення орендної плати, затверджене Нікопольською районною державною адміністрацією, яке було визначено в односторонньому порядку у розрахунку збитків є неправомірним, отже, підстав для винесення акту збитків від 29.08.2013 р. відповідно до чинного законодавства не має.

Відповідно до ст. 156 Земельного Кодексу України, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом; б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання; в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок; г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників; ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан; д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Статтею 157 Земельного кодексу України встановлено, що порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно п. 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.1993 (далі – Постанова КМУ № 284), власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Згідно п. 2 Постанови КМУ № 284, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад, власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

Результати роботи комісій оформлюються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Пунктом 3 Постанови КМУ № 284 встановлено, що відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані, а саме неодержаний дохід – це дохід, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання з цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Також, відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України зазначено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З наведеної норми вбачається, що стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини.

Як встановлено судом ТОВ «Полігон СД № 32» не чинив протиправної поведінки, не ухилявся від укладання внесення змін до діючого договору оренди землі. Про що свідчить листування з узгодження договірних умов.

Колегією суддів не знайдено підтвердження обгрутнованості правомірності визначення збитків, завданих ТОВ «Полігон СД № 32» у вигляді недоотриманого доходу, внаслідок сплати орендної плати.

Згідно ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України, якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов’язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено виконання судового рішення Господарського суду, про що свідчить податкова декларація з плати за землю з додатками, надана позивачем в якості доказів до матеріалів справи, з якої вбачається, що ТОВ «Полігон СД № 32» з урахуванням уточнень з 16.12.2012 р. сплачує орендну плату з урахуванням збільшення орендної плати. Отже, за 2012 рік фактично сплачено 42 453,46 грн., з яких з січня по листопад 2012 р. - 37 690,07 грн. (3 426,37 грн. х 11 місяців 2012 р.), та 4 763,39 грн. за грудень 2012 р. (а.с. 86-90).

Податкова декларація з плати за землю за 2013 р. також свідчить про те, що ТОВ «Полігон СД № 32» задекларувало на 2013 р. суму орендної плати в розмірі 72 202,55 грн. (6 016,88 грн. х 12 місяців) (а.с. 91-96), як це передбачено змінами до Договору, за винесеним рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2012 р.

Колегія суддів вважає, що наведені докази підтверджують, що Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2012 р. про виконання умов Договору виконується своєчасно та в повному обсязі, з набранням рішення законної сили.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити те, що зміни до п.4.2 Договору оренди земельної ділянки, вважаються чинними з моменту набрання законної сили Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2012 року по справі № 6/5005/9233/2012, а отже, розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 437-р-13 від 11.09.2013 р. «Про затвердження акта визначення збитків» за період, який передує ухваленню судового рішення, є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що постанова суду першої інстанції про задоволення позову ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні усіх обставин справи в їх сукупності. Судом вірно встановлено характер спірних взаємовідносин та обґрунтовано застосовано норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм матеріального закону, які б могли призвести до прийняття невірного рішення, не встановлено.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай