Справа № 9101/1104/2012
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2013-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2013 рокусправа № 2-0817/1300/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Туркіної Л.П. Шлай
А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимовій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Запорізькій області

на постанову: Новомиколаївського
районного суду Запорізької області від
07.07.2011р. у справі № 2а-0817/1300/11

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Пенсійного
фонду України в Запорізькій області

про: перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до суду з позовом про
визнання протиправною бездіяльність
Головного управління Пенсійного фонду
України в Запорізькій області (далі по
тексту - відповідач) в частині не
призначення, не донарахування та не
виплати позивачу пенсії за віком,
передбаченої п. «а» с.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб
звільнених з військової служби та
деяких інших осіб», в розмірі 61%
грошового забезпечення, з моменту її
призначення; зобов'язання відповідача
призначити, до нарахувати та виплатити
позивачу пенсії за віком, передбаченої
п. «а» с.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб», в розмірі 61% грошового
забезпечення, із врахуванням раніше
виплачених сум, починаючи з моменту
призначення пенсії, та здійснювати
виплату перерахованої суми пенсії в
подальшому.

Позивач обґрунтував свої позовні
вимоги тим, що підстави для звільнення
його з органів внутрішніх справ по ст.65
«а» Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ були
відсутні.

Постановою суду першої інстанції позов
задоволено. При цьому суд зазначив, що
матеріали справи підтверджують право
позивача на призначення пенсії за
віком як особа, яка звільнена у
відставку за віком.

Не погодившись з висновками суду
першої інстанції, відповідач оскаржує
постанову суду в апеляційному порядку.
На обґрунтування апеляційних вимог
зазначається, що приймаючи постанову,
суд першої інстанції невірно
застосував норми матеріального права.
Апелянт посилається на п. «а» ст.46
Закону СРСР «Загальну військову
повинність», просить скасувати
постанову суду та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні позову.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, наказом
№425 о/с від 28.12.2010р. "По особовому складу"
позивача звільнено з органів
внутрішніх справ за п.65 "а" Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ у відставку з 28.12.2010р.
(а.с. 7).

Проаналізувавши надані до суду
документи та фактичні обставини, слід
визначитись, що суд першої інстанції
дійшов вірного висновку щодо
задоволення позовних вимог.

Так, за приписами статті 12 (Умови
призначення пенсій за вислугу років)
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб звільнених з
військової служби та деяких інших осіб"
пенсія за вислугу років призначається:

а) особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, іншим особам, зазначеним у
пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону,
незалежно від віку в разі, якщо вони
мають на день звільнення зі служби
вислугу 20 років і більше, за винятком
осіб, зазначених у частині третій
статті 5 цього Закону;

б) особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, іншим особам, зазначеним у
пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, в
разі досягнення ними на день
звільнення зі служби 45-річного віку,
крім осіб, зазначених у частині третій
статті 5 цього Закону, за наявності у
них страхового стажу 25 років і більше, з
яких не менше ніж 12 календарних років і
6 місяців становить військова служба
або служба в органах внутрішніх справ,
державній пожежній охороні, Державній
службі спеціального зв'язку та захисту
інформації України, органах і
підрозділах цивільного захисту,
податковій міліції чи Державній
кримінально-виконавчій службі України.

Аналіз зазначених норм показує, що
право на призначення пенсії за вислугу
років мають як особи ( п.б) ст.12), які на
момент звільнення досягли 45-річного
віку за наявності у них страхового
стажу 25 років і більше, з яких не менше
ніж 12 календарних років і 6 місяців
становить служба в органах внутрішніх
справ, та к і особи ( п.а) зазначеної
статі), незалежно від віку, якщо вони
мають на день звільнення зі служби
вислугу 20 років і більше.

Як встановлено судом, позивач
відноситься до осіб, зазначених в п.а)
ст.12 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб", і має вислугу 22 роки 10 місяців 20
днів.

Розміри пенсій за вислугу років
визначені ст.13 вищевказаного Закону,
відповідно до пункту "а" якої пенсії за
вислугу років призначаються в таких
розмірах: особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, які мають
вислугу 20 років і більше (пункт "а"
статті 12): за вислугу 20 років - 50
процентів, а звільненим у відставку за
віком або за станом здоров'я - 55
процентів відповідних сум грошового
забезпечення (стаття 43); за кожний рік
вислуги понад 20 років - 3 проценти
відповідних сум грошового
забезпечення Оскільки позивач був
звільнений по пп.«а» п.65 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів
Української РСР від 29.07.1991р. №114 «за
віком», отже розмір пенсії позивача
повинен становити 61% відповідних сум
грошового забезпечення.

За встановлених обставин доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду. Суд об'єктивно, повно і
всебічно дослідив обставини, які мають
значення для справи, висновки суду
відповідають фактичним обставинам
справи та підтверджуються зібраними по
справі доказами. Апеляційна скарга
задоволенню не підлягає. Судове
рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Запорізькій області на постанову
Новомиколаївського районного суду
Запорізької області від 07.07.2011р. у
справі № 2а-0817/1300/11 залишити без
задоволення.

Постанову Новомиколаївського
районного суду Запорізької області від
07.07.2011р. у справі № 2а-0817/1300/11 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили у
відповідності до ст.254 КАС України та
може бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС
України.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна

Суддя:
А.В. Шлай