Справа № 826/18575/14
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2014 року №
Окружний адміністративний суд міста
Києва, у складі: судді Добрянської Я.І.,
розглянув відповідно до вимог ч. 6 ст. 128
КАС України, в порядку письмового
провадження адміністративну справу:
за позовом ОСОБА_1 до відповідача
Київської міської державної
адміністрації (Департамент соціальної
політики) третя особаУправління праці
та соціального захисту населення
Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації провизнання
протиправним та скасування рішення
зобов'язання вчинити певні дії
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася в
Окружний адміністративний суд міста
Києва з позовом до відповідача
Київської міської державної
адміністрації (Департамент соціальної
політики), тертя особа - Управління
праці та соціального захисту населення
Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації, про визнання
протиправним та скасування рішення
зобов'язання вчинити певні дії.
адміністративного суду міста Києва від
28.11.2014 р. суддею Добрянською Я.І. було
відкрито провадження в
призначено справу до судового розгляду
В судовому засіданні 12.12.2014 р.
представник позивачки за довіреністю
заявлені у позовній заяві позовні
вимоги підтримав повністю та просив
суд:
- визнати протиправним та скасувати
рішення Комісії для розгляду питань,
пов'язаних із встановленням статусу
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затвердженої розпорядженням Київської
міської державної адміністрації від 12
квітня 2011 року № 550 від 28 жовтня 2014 року
№ 10 в частині відмови у встановленні
статусу особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та видачі посвідчення постраждалої
внаслідок Чорнобильської катастрофи
категорії 1 ОСОБА_1;

- зобов'язати Київську міської державну
адміністрацію (Департамент соціальної
політики) прийняти рішення про
встановлення статусу постраждалої
внаслідок Чорнобильської катастрофи
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт
громадянина України серії НОМЕР_1,
виданий Білоцерківським МВМ № 1 ГУ МВС
України в Київській області 17 січня 2007
року, та видати ОСОБА_1 посвідчення
постраждалої внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії 1 на підставі
експертного висновку Центральної
міжвідомчої експертної комісії МОЗ та
МНС України по встановленню причинного
зв'язку хвороб, що привели до
інвалідності та смерті з дією
іонізуючого випромінювання та інших
шкідливих чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС від 15.04.2014 р. № 4755.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог представник позивачки зазначив,
що відповідачем було безпідставно та
протиправно скасовано рішення Комісії
для розгляду питань, пов'язаних із
встановленням статусу осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженої
розпорядженням Київської міської
державної адміністрації від 12 квітня
2011 року № 550 від 28 жовтня 2014 року № 10 в
частині відмови у встановленні статусу
особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи та видачі
посвідчення постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи категорії 1
ОСОБА_1.

З даного приводу представник позивачки
наголосила на безпідставному та
протиправному посиланні відповідача
на те, що на час видачі експертного
висновку про зв'язок захворювання з
впливом аварії на Чорнобильській АЕС
та встановлення інвалідності,
пов'язаної з наслідками Чорнобильської
катастрофи, позивачка не мала статусу
потерпілої особи, так як вже була
повнолітня, проте як знову ж
необґрунтовано, на переконання
відповідача, після досягнення
повноліття позивачка втратила статус
дитини, яка потерпіла внаслідок
Чорнобильської катастрофи в дитячому
віці, а відповідно їй не було
встановлено причинного зв'язку
інвалідності із наслідками
Чорнобильської катастрофи.

На переконання позивачки (її
представника), повнолітній статус
особи не впливає та не може впливати на
обов'язок відповідного органу владних
повноважень встановлювати певній
особі, що постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
відповідного статусу постраждалої
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та видачі посвідчення встановленого
зразку постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи за
наявності передбаченого чинним
законодавством експертного висновку
Центральної міжвідомчої експертної
комісії МОЗ та МНС України по
встановленню причинного зв'язку
хвороб, що привели до інвалідності та
смерті з дією іонізуючого
випромінювання та інших шкідливих
чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС.

Крім того, як наголосив представник
позивачки, посилання відповідача на те,
що після досягнення повноліття
позивачка втратила статус дитини, яка
потерпіла внаслідок Чорнобильської
катастрофи в дитячому віці, а
відповідно їй не було встановлено
причинного зв'язку інвалідності із
наслідками Чорнобильської катастрофи -
не відповідає дійсності, оскільки
такий причинний зв'язок інвалідності
із наслідками Чорнобильської
катастрофи був встановлений позиваці
вже не як дитині, а як повнолітній особі
в експертному висновку Центральної
міжвідомчої експертної комісії МОЗ та
МНС України по встановленню причинного
зв'язку хвороб, що привели до
інвалідності та смерті з дією
іонізуючого випромінювання та інших
шкідливих чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС від 15.04.2014 р. № 4755.

Відповідачем, у свою чергу, жодних
заперечень та пояснень з приводу
даного спору по справі № 826/18575/14 до
канцелярії суду не подавалося.

В судове засідання 12.12.2014 р. відповідач
також не прибув та не скерував свого
представника, хоча останній належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце судового засідання, докази чого
наявні в матеріалах справи.

Третя особа так само не прибула в
судове засідання 12.12.2014 р. та не подала
до суду жодних заперечень чи пояснень з
приводу даного спору по справі №
826/18575/14.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України,
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі
неявки у судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Зважаючи на викладене, а саме не
прибуття відповідача та третьої особи
по справі в судове засідання 12.12.2014 р.,
що були повідомлені належним чином про
слухання справи, суд ухвалив
продовжити розгляд даної
адміністративної справи № 826/18575/14 в
порядку письмового провадження, без
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, проти чого також не
заперечив представник позивача.

За наслідками переходу судом до
розгляду адміністративної справи №
826/18575/14 в порядку письмового
провадження, станом на 17.12.2014 р. жодних
інших документів з приводу даного
спору від сторін до канцелярії суду не
надходило.

Таким чином, станом на день розгляду
судом в порядку письмового провадження
адміністративної справи № 826/18575/14 по
суті, а саме 17.12.2014 р., жодних заперечень
та пояснень з приводу даного спору по
справі № 826/18575/14 відповідачем до
канцелярії суду не подавалося, а отже
відповідач жодним чином не заперечив
проти заявлених позивачкою позовних
вимог.

Розглянувши подані позивачкою
документи та матеріали, заслухавши
пояснення представника позивачки,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Окружний адміністративний суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, та жодним чином не було
заперечено (спростовано) відповідачем,
у зв'язку з проживанням позивачки
ОСОБА_1 з 05 лютого 1992 року в зоні
посиленого радіологічного контролю у
м. Біла Церква, Київською
облдержадміністрацією останній
(позивачці) було видано 20 лютого 1997 року
посвідчення дитини, яка потерпіла від
Чорнобильської катастрофи (Серія
НОМЕР_2), яким ОСОБА_1 було надано право
на пільги і компенсації, встановлені
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи (у редакції від 19 грудня 1991
року, із змінами і доповненнями від 1
липня 1992 року) для дітей, які потерпіли
від Чорнобильської катастрофи.
Посвідчення діяло до повноліття
позивачки.

Так Управлінням соціального захисту
населення Білоцерківської міської
ради Київської області, у виданій
позивачці 17 лютого 2014 року довідці № 16
підтверджуються обставини та причини,
що призвели до виникнення у ОСОБА_1
захворювання, пов'язаного з впливом
аварії на ЧАЕС, зокрема те, що згідно з
додатком № 1 до постанови Кабінету
Міністрів України від 23 липня 1991 року №
106, місто Біла Церква віднесене до зони
посиленого радіоекологічного контролю
з щільністю забруднення ґрунту
ізотопами цезію від 1,0 до 5,0 Кі/км2 або
стронцію від 0,02/ до 0,15 Кі/км2 або
плутонію від 0,005 до 0,01 Кі/км2, а також
території з ґрунтами, які сприяють
високій міграції радіонуклідів у
рослини, з щільністю забруднення
ізотопами цезію від 0,2 до 1,0 Кі/км2, де
ефективна доза опромінення людини не
повинна перевищити 1,0м3в (0,1 бер) за рік
понад дозу, яку вона одержувала у
аварійний період (п. 4 ст. 2 «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»).

У зв'язку з погіршенням стану здоров'я
позивачки та її обстеженням 10 жовтня 2013
року в ГУ Інституту ендокринології та
обміну речовин ім.. В.П. Комісаренко
НАМН України та консультацією з
клінічним діагнозом: вузловий зоб в
патоморфологічній лабораторії
Київського міського
ендокринологічного центру Головного
управління охорони здоров'я Київської
міської державної адміністрації,
ОСОБА_1 було діагностовано онкологічне
захворювання: папілярна карцинома
щитовидної залози (папілярний рак
щитовидної залози) та проведено 14
листопада 2013 року оперативне лікування
та терапія радіоактивним йодом.

Вищенаведені обставини
підтверджуються:

- протоколом обстеження УЗО
щитоподібної залози від 10 жовтня 2013
року ГУ «Інституту ендокринології та
обміну речовин ім. В.П. Комісаренко НАМН
України;

- консультацією мікропрепаратів № 2560/13
від 15 жовтня 2013 року патоморфологічної
лабораторії Київського міського
ендокринологічного центру Головного
управління охорони здоров'я Київської
міської державної адміністрації;

- випискою № 4514/2919 з медичної карти
позивачки від 22 жовтня 2013 року
Департаменту охорони здоров'я
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації);

- довідкою від 16 грудня 2013 року
Національного інституту раку.

Також, Центральна міжвідомча експертна
комісія МОЗ та МНС України по
встановленню причинного зв'язку
хвороб, що привели до інвалідності та
смерті з дією іонізуючого
випромінювання та інших шкідливих
чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС, розглянувши
звернення позивачки і надану, згідно
Переліку, та зареєстровану в ЦМЕК 26.02.2014
року документацію, на засіданні № 13 від
03 квітня 2014 року надала експертний
висновок від 15 квітня 2014 року № 4755 за
яким: основним діагнозом захворювання
ОСОБА_1 є - Папілярний рак щитовидної
залози, важка форма та висновок:
Захворювання пов'язане з впливом
аварії на ЧАЕС.

Так, при огляді позивачки у Київському
міському центрі медико-соціальної
експертизи спеціалізованої
радіологічної медико-соціальної
експертної комісії Міністерства
охорони здоров'я України, ОСОБА_1 з 26
травня 2014 року надано довічно статус
інваліда третьої, групи захворювання
пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС, що
підтверджує довідка (Серія АВ № 0092174)
від 27 травня 2014 року.

Враховуючи зазначене, 28 травня 2014 року
позивачка особисто подала директору
Департаменту соціальної політики
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) Бичкову С.І. заяву щодо
встановлення ОСОБА_1 статусу особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи та видачі посвідчення
постраждалої внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії 1.

Однак, листом вих. № 051/ОП/4-1750-009 від
04.06.2014 р. першого заступника директора
Департаменту соціальної політики
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), позивачці було
відмовлено у встановленні статусу
особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи та видачі
посвідчення постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи категорії 1,
з підстав того, що з пред'явлених
позивачкою копій документів видно, що
причинний зв'язок захворювання ОСОБА_1 -
Папілярний рак щитовидної залози,
важка форма, пов'язане з впливом аварії
на ЧАЕС та встановлення позивачці III
(третьої) групи інвалідності пов'язаної
з впливом аварії на Чорнобильській АЕС,
було встановлено останній після
досягнення нею повноліття, а тому, на
переконання відповідача, правових
підстав для встановлення позивачці
статусу особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та видачі їй посвідчення постраждалої
внаслідок Чорнобильської катастрофи
категорії 1, немає.

З даного приводу, як зазначає позивачка
у своїй позовній заяві, посилання
відповідача на те, що після досягнення
повноліття ОСОБА_1 втратила статус
дитини, яка потерпіла внаслідок
Чорнобильської катастрофи в дитячому
віці, а відповідно їй не було
встановлено причинного зв'язку
інвалідності із наслідками
Чорнобильської катастрофи - не
відповідає дійсності, оскільки такий
причинний зв'язок інвалідності із
наслідками Чорнобильської катастрофи
був встановлений ОСОБА_1 вже не як
дитині, а як повнолітній особі в
експертному висновку Центральної
міжвідомчої експертної комісії МОЗ та
МНС України по встановленню причинного
зв'язку хвороб, що привели до
інвалідності та смерті з дією
іонізуючого випромінювання та інших
шкідливих чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС від 15.04.2014 р. № 4755.

Так, відповідно до експертного
висновку Центральної міжвідомчої
експертної комісії МОЗ та МНС України
по встановленню причинного зв'язку
хвороб, що привели до Л інвалідності та
смерті з дією іонізуючого
випромінювання та інших шкідливих
чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС від 15.04.2014 р. № 4755
(копія якого наявна в матеріалах
справи), встановлено, що захворювання
позивачки пов'язане саме з впливом
аварії на Чорнобильській АЕС.

На підставі вказаного експертного
висновку та враховуючи характер
захворювання, позивачці з 26 травня 2014
року було довічно встановлено статус
інваліда ІІІ (третьої) групи
захворювання, пов'язаного з впливом
аварії на ЧАЕС, що підтверджує довідка
(Серія АВ № 0092174) від 27 травня 2014 року.

Враховуючи зазначене та будучи
переконаною в тому, що їй було
протиправно відмовлено у встановленні
статусу особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та видачі посвідчення постраждалої
внаслідок Чорнобильської катастрофи
категорії 1, позивачка 30 липня 2014 року
повторно особисто подала на ім'я
директора Департаменту соціальної
політики виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) Бичкову С.І. (
який одночасно виконує обов'язки
заступника голови Комісії для розгляду
питань пов'язаних із встановленням
статусу осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи)
заяву (вх. № 051/ОП/4-2359-06) щодо
встановлення ОСОБА_1 статусу особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи та видачі посвідчення
постраждалої внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії 1, з проханням
розглянути таку заяву на засіданні
Комісії для розгляду питань пов'язаних
із встановленням статусу осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи та прийняти рішення про
встановлення ОСОБА_1 статусу
постраждалої внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії І, на підставі
експертного висновку Центральної
міжвідомчої експертної комісії МОЗ та
МНС України по встановленню причинного
зв'язку хвороб, що привели до
інвалідності про зв'язок такого
захворювання з впливом аварії на
Чорнобильській АЕС та встановлення
інвалідності, пов'язаної з наслідками
Чорнобильської катастрофи.

З даного приводу, відповідачем жодним
чином не заперечувалося та не
оспорювалося експертного висновку
Центральної міжвідомчої експертної
комісії МОЗ та МНС України по
встановленню причинного зв'язку
хвороб, що привели до інвалідності та
смерті з дією іонізуючого
випромінювання та інших шкідливих
чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС від 15.04.2014 р. № 4755,
відповідно до якого захворювання
позивачки - Папілярний рак щитовидної
залози, важка форма, пов'язане з впливом
аварії на ЧАЕС та встановлення мені III
(третьої) групи інвалідності пов'язаної
з впливом аварії на Чорнобильській АЕС
та те, що інших захворювань, ніж рак
щитовидної залози, які б могли вплинути
на інвалідність позивачки у неї при
проведенні експертиз встановлено не
було, а отже саме зазначене
захворювання було підставою для
встановлення ОСОБА_1 інвалідності III
групи.

Однак, відповідачем в листі від 13.08.2014 р.
вих. № 051/ОП/Н-23-59-009 було повідомлено
позиваку щодо її вимоги розглянути
заяву про встановлення статусу особи,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи та видачі
посвідчення постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи категорії 1
з копіями документів на засіданні
Комісії для розгляду питань пов'язаних
із встановленням статусу осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, створеної за
розпорядженням виконавчого органу
Київської міської ради ( Київської
міської державної адміністрації) від
12.04.2011 р. № 550, як дорадчий орган
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) для розгляду питань
щодо встановлення (підтвердження)
статусу осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
та осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, а також
розгляду питань встановлення факту
участі громадян у ліквідації ядерних
аварій, у ядерних випробуваннях, у
військових навчаннях із застосуванням
ядерної зброї (внесено зміни
розпорядженням виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) від
28.05.2013 р. № 800 та розпорядженням
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) від 30.07.2014 № 875, -
задоволена бути не може, з підстав того,
що наказом Головного управління праці
та соціального захисту населення
розпорядженням виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) від
20.05.2011 р. № 202 затверджено Положення про
Комісію і відповідно до пункту 3.1. цього
Положення Комісія розглядає матеріали
особових справ за поданнями управлінь
праці та соціального захисту населення
районних в м. Києві державних
адміністрацій щодо встановлення
(підтвердження статусу осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та осіб, віднесених до
відповідних категорій осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Таким чином, Комісія може
брати до розгляду матеріали особових
справ громадян виключно за поданнями
управління праці та соціального
захисту населення районної в м. Києві
державної адміністрації за місцем
проживання.

Внаслідок зазначеного, позивачка була
змушена звернутись 11 серпня 2014 року до
Управління праці та соціального
захисту населення Голосіївської
районної в м. Києві державної
адміністрації із заявою про
направлення наданих нею документів: 1)
експертного висновку Центральної
міжвідомчої експертної комісії МОЗ та
МНС України по встановленню причинного
зв'язку хвороб, що привели до
інвалідності від 15 квітня 2014 року № 4755
(за яким основним діагнозом
захворювання позивачки є Папілярний
рак щитовидної залози, важка форма, та
висновок: захворювання пов'язане з
впливом аварії на ЧАЕС; 2) Копії
паспорту громадянина України; 3) копії
виданого 20 лютого 1997 року посвідчення
дитини, яка потерпіла від
Чорнобильської катастрофи (Серія
НОМЕР_2), яким позивачці було надано
право на пільги і компенсації,
встановлені Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи (у редакції
від 19 грудня 1991 року, із змінами і
доповненнями від 1 липня 1992 року) для
дітей, які потерпіли від
Чорнобильської катастрофи; 4) копії
довідки (Серія АВ № 0092174) від 27 травня 2014
року Київського міського центру
медико-соціальної експертизи
спеціалізованої радіологічної
медико-соціальної експертної комісії
Міністерства охорони здоров'я України,
про надання позивачці з 26 травня 2014
року довічно статусу інваліда третьої
групи захворювання пов'язаного з
впливом аварії на ЧАЕС; 5) копії заяви
позивачки на ім'я директора
Департаменту соціальної політики
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) Бичкова С.І. (який
одночасно виконує обов'язки заступника
голови Комісії для розгляду питань
пов'язаних із встановленням статусу
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи) вхідний
номер 051/ОП/4-2359-06 від 30 липня 2014 року, про
встановлення позивачці статусу особи,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи та видачі
посвідчення постраждалого внаслідок
Чорнобильської катастрофи першої
категорії - до Київської міської
державної адміністрації (Департаменту
соціальної політики), давши тим самим
згоду на обробку персональних даних
ОСОБА_1.

Вказану заяву разом із переліком
наведених вище документів прийняв
головний спеціаліст Управління праці
та соціального захисту населення
Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації Кухта Г.Г.

Однак, листом Управління праці та
соціального захисту населення
Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації від 03.11.2014 року
вих. № 7410, позивачку було повідомлено,
що на засіданні Комісії для розгляду
питань пов'язаних із встановленням
статусу осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
від 28жовтня 2014 року № 10, було
розглянуто зазначене питання про
визначення ОСОБА_1 статусу
постраждалої внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії 1, проте, як
вбачається з витягу протоколу № 10 від 28
жовтня 2014 року, на Комісії вирішили, що
підстав для визначення позивачці
статусу постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи категорії 1
немає, оскільки надані документи не
відповідають вимогам постанови
Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 р.
№ 51 «Про затвердження Порядку видачі
посвідчень особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Однак, вважаючи таке рішення
відповідача про відмову у встановленні
ОСОБА_1 статусу особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
першої категорії - протиправним,
позивачка звернулася за захистом своїх
прав та інтересів в судовому порядку до
Окружного адміністративного суду м.
Києва, відповідно до чого також просила
суд зобов'язати Київську міську
державну адміністрацію (Департамент
соціальної політики) прийняти рішення
про встановлення статусу постраждалої
внаслідок Чорнобильської катастрофи
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт
громадянина України серії НОМЕР_1,
виданий Білоцерківським МВМ № 1 ГУ МВС
України в Київській області 17 січня 2007
року, та видати ОСОБА_1 посвідчення
постраждалої внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії 1 на підставі
експертного висновку Центральної
міжвідомчої експертної комісії МОЗ та
МНС України по встановленню причинного
зв'язку хвороб, що привели до
інвалідності та смерті з дією
іонізуючого випромінювання та інших
шкідливих чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС від 15.04.2014 р. № 4755.

Дослідивши наявні у справі докази,
проаналізувавши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивачки, суд дійшов до висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог, зважаючи на наступне.

Законом, який визначає основні
положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я та створює єдиний порядок
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення є Закон України від 28.02.1991 р.
№ 796-ХІІ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(далі - Закон № 796-ХІІ).

Згідно статті 9 Закону № 796-ХІІ, особами,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є, зокрема,
потерпілі від Чорнобильської
катастрофи - громадяни, включаючи
дітей, які зазнали впливу
радіоактивного опромінення внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Стаття 11 Закону № 796-ХІІ визначає
перелік осіб, які відносяться до
потерпілих від Чорнобильської
катастрофи, проте як вказаний перелік
не є вичерпним.

Відповідно до статті 12 Закону № 796-ХІІ,
причинний зв'язок між захворюванням,
пов'язаним з Чорнобильською
катастрофою, частковою або повною
втратою працездатності громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, і Чорнобильською
катастрофою визнається встановленим
(незалежно від наявності дозиметричних
показників чи їх відсутності), якщо
його підтверджено під час
стаціонарного обстеження постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи
уповноваженою медичною комісією не
нижче обласного рівня або
спеціалізованими медичними установами
Міністерства оборони України,
Міністерства внутрішніх справ України,
Служби безпеки України, які мають
ліцензію центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері охорони здоров'я.

На встановлення причинного зв'язку між
погіршенням стану здоров'я і
встановленням інвалідності та
наслідками Чорнобильської катастрофи
мають право особи, яким після
досягнення повноліття не буде надано
відповідно до частини першої статті 11
цього Закону статусу потерпілих від
Чорнобильської катастрофи, з числа
хворих на рак щитовидної залози.

Виходячи з правового аналізу Закону №
796-ХІІ, критерії віднесення осіб до
категорії 1 постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи визначені
статтями 10-12 вказаного Закону.

У відповідності до норми пункту 1
частини 1 статті 14 Закону № 796-ХІІ, для
встановлення пільг і компенсацій
визначаються такі категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи: інваліди з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та потерпілих від
Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11
і частина третя статті 12), щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, хворі внаслідок
Чорнобильської катастрофи на
променеву хворобу, - категорія 1.

Отже, у відповідності до статті 12
Закону № 796-ХІІ, обов'язковою умовою для
встановлення причинного зв'язку є
підтвердження його під час
стаціонарного обстеження медичною
комісією визначеного рівня.

Так, як підтверджується наявними
матеріалами справи та не було жодними
доказами заперечено відповідачем,
відповідно до експертного висновку
Центральної міжвідомчої експертної
комісії МОЗ та МНС України по
встановленню причинного зв'язку
хвороб, що привели до інвалідності та
смерті з дією іонізуючого
випромінювання та інших шкідливих
чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС від 15.04.2014 р. № 4755
підтверджено, що захворювання
позивачки ОСОБА_1 (папілярний рак
щитовидної залози, важка форма)
пов'язане саме з впливом аварії на
Чорнобильській АЕС.

Інших захворювань, ніж рак папілярний
щитовидної залози, які б могли вплинути
на інвалідність позивачки при
проведенні експертиз встановлено не
було, а отже саме зазначене
захворювання було підставою для
встановлення ОСОБА_1 інвалідності III
групи.

Також, положеннями пунктів 2 та 10
Порядку, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.01.1997
року № 51, який регулює правила видачі
посвідчень учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
і потерпілого внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
встановлено наступне.

Посвідчення є документом, що
підтверджує статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надає право
користуватися пільгами й
компенсаціями, встановленими Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
іншими актами законодавств (п. 2
Порядку).

Посвідчення видаються потерпілим від
Чорнобильської катастрофи, віднесеним
до категорії 1, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, - на
підставі довідки медико-соціальної
експертної комісії про встановлення
інвалідності відповідної групи,
пов'язаної з наслідками Чорнобильської
катастрофи (абз. 9 п. 10 Порядку).

Таким чином, наявні матеріали справи
свідчать про те, що оскаржуваним
рішенням Комісії для розгляду питань,
пов'язаних із встановленням статусу
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, відповідач
позбавив позивачку певного кола прав,
свобод та соціальних гарантій, якими
остання була наділена, у зв'язку з
наданням державою певного правового
статусу - особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В даному випадку суд не може погодитися
із посиланнями відповідача на те, що
після досягнення повноліття позивачка
втратила статус дитини, яка потерпіла
внаслідок Чорнобильської катастрофи в
дитячому віці, а відповідно їй не було
встановлено причинного зв'язку
інвалідності із наслідками
Чорнобильської катастрофи, оскільки
такий причинний зв'язок інвалідності
із наслідками Чорнобильської
катастрофи був встановлений позиваці
саме не як дитині, а як повнолітній
особі в експертному висновку
Центральної міжвідомчої експертної
комісії МОЗ та МНС України по
встановленню причинного зв'язку
хвороб, що привели до інвалідності та
смерті з дією іонізуючого
випромінювання та інших шкідливих
чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС від 15.04.2014 р. № 4755.

Крім того, на переконання суду,
повнолітній статус особи не впливає та
не може впливати на обов'язок
відповідного органу владних
повноважень встановлювати певній
особі, що постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
відповідного статусу постраждалої
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та видачі посвідчення встановленого
зразку постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи за
наявності передбаченого чинним
законодавством експертного висновку
Центральної міжвідомчої експертної
комісії МОЗ та МНС України по
встановленню причинного зв'язку
хвороб, що привели до інвалідності та
смерті з дією іонізуючого
випромінювання та інших шкідливих
чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони:

1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь
у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів суду
правомірності прийнятого ним
оскаржуваного рішення про відмову у
встановленні ОСОБА_1 статусу особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи першої категорії.

Більш того, як було зазначено вище,
відповідачем взагалі не подавалося до
суду жодних заперечень з приводу
заявлених позивачкою позовних вимог у
даній адміністративній справі.

Натомість позивачка надала суду
відповідні обґрунтування, що
підтверджуються допустимими доказами
у справі, щодо протиправності рішення
відповідача про відмову у встановленні
ОСОБА_1 статусу особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
першої категорії із видачею
відповідного посвідчення.

У позовній заяві та в судовому
засіданні позивачка (представник
позивачки) не заявляли позовної вимоги
щодо відшкодування судових витрат із
сплати судового збору. Тому суд не
вирішував питання, в порядку ст. 94 КАС
України, щодо розподілу між сторонами
судових витрат.

Враховуючи вищенаведене в сукупності,
та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та
скасувати рішення Комісії для розгляду
питань, пов'язаних із встановленням
статусу осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженої розпорядженням Київської
міської державної адміністрації від 12
квітня 2011 року № 550 від 28 жовтня 2014 року
№ 10 в частині відмови у встановленні
статусу особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та видачі посвідчення постраждалої
внаслідок Чорнобильської катастрофи
категорії 1 ОСОБА_1

3. Зобов'язати Київську міської
державну адміністрацію (Департамент
соціальної політики) прийняти рішення
про встановлення статусу постраждалої
внаслідок Чорнобильської катастрофи
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт
громадянина України серії НОМЕР_1,
виданий Білоцерківським МВМ № 1 ГУ МВС
України в Київській області 17 січня 2007
року, та видати ОСОБА_1 посвідчення
постраждалої внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії 1 на підставі
експертного висновку Центральної
міжвідомчої експертної комісії МОЗ та
МНС України по встановленню причинного
зв'язку хвороб, що привели до
інвалідності та смерті з дією
іонізуючого випромінювання та інших
шкідливих чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС від 15.04.2014 р. № 4755.

Строк і порядок набрання судовим
рішенням законної сили встановлені у
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя:
Я.І. Добрянська

Дата складання та підписання в повному
обсязі постанови - 17.12.2014 р.