Справа № 804/16239/13-а
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2014 рокусправа № 804/16239/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Іванова
С.М. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Обслуговуючого кооперативу
«Житлово-будівельний кооператив
«Рекорд» № 144»

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
січня 2014 року

у справі за позовом Обслуговуючого
кооперативу «Житлово-будівельний
кооператив «Рекорд» № 144» до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправною та скасування
вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОК «ЖБК «Рекорд» № 144)
звернувся 29 листопада 2013 року до суду з
адміністративним позовом до
відповідача Лівобережної ОДПІ про
визнання протиправною та скасування
вимоги Лівобережної ОДПІ про сплату
боргу № Ю-176У від 03.10.2013 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем на адресу позивача
надіслано вимогу № Ю-176У від 03.10.2013 р.
про сплату боргу, а саме, єдиного
внеску, штрафів та пені на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на загальну суму
12175, 62 грн., яку позивач вважає
безпідставно. Позивач зазначає, що
звітність про суми нарахованої
заробітної плати застрахованих осіб та
суми нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до органів
доходів і зборів у період з травня 2011 р.
подавалась відносно ОСОБА_2 (самою
ОСОБА_2.), до травня 2011 р. ОСОБА_2
перебувала на посаді голови правління
кооперативу, відповідно отримувала
заробітну плату, з якої нараховувався,
декларувався і сплачувався єдиний
внесок. В квітні 2011 р. ОСОБА_2 було
звільнено з займаної посади за
рішенням Загальних зборів членів
кооперативу, про що складено Протокол
від 10.04.2011 р. Позивач стверджує, що
незважаючи на звільнення ОСОБА_2 (яка
обіймала також посаду бухгалтера
кооперативу), вона фактично
продовжувала подавати безпідставну
звітність до відповідних державних
органів з метою завдати матеріальної
шкоди кооперативу. Таким чином,
звітність з травня 2011 р. подана та
підписана особою, яка не має на це
жодних повноважень, що є підставою для
визнання поданих документів
недійсними та скасування вимоги про
сплату боргу як безпідставно
винесеної. Крім цього, позивач
зазначає, що вимога № Ю-176У від 03.10.2013 р.
про сплату боргу на загальну суму 12175, 62
грн. включає в себе заборгованість,
щодо стягнення якої є рішення суду, які
набрали законної сили. А отже, на думку
позивача, Лівобережна ОДПІ намагається
повторно стягнути з позивача суму
боргу, яка вже стягнути за рішеннями
суду.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
січня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову - відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що
відповідно до копії Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців,
сформованого Реєстраційною службою
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області 19.12.2013 р. за № 17815474, ОСОБА_2 є
підписантом, а ОСОБА_3 з 05.05.2012 р. -
керівником.

Не погодившись з постановою суду,
подано апеляційну скаргу ОК «ЖБК
«Рекорд» № 144, згідно якої особа, яка
подає апеляційну скаргу просить
апеляційну скаргу задовольнити, а
постанову скасувати та ухвалити нове
рішення, яким адміністративний позов
задовольнити, визнати протиправною та
скасувати вимогу Лівобережної ОДПІ про
сплату боргу № Ю-176У від 03.10.2013 р..

Учасники процесу в судове засіданні не
з'явилися, про час і місце судового
засідання повідомлені належним чином,
що підтверджується поштовим
повідомленням про отримання судового
відправлення. В силу ч.1 ст. 41 КАС
України судове засідання не
фіксувалося технічними засобами.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
Лівобережною ОДПІ винесено вимогу про
сплату боргу (недоїмки) від 03.10.2013 р. №
Ю-176 У на загальну суму 12175, 62 грн., в тому
числі, 11488, 62 грн. - недоїмка зі сплати
єдиного внеску, 321, 67 грн. - фінансові
санкції (штрафи) та 365, 33 грн. - пеня.

Колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що суд першої інстанції
правильно застосував до даних
правовідносин норми Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», норми
Інструкції про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 19
вересня 2013 р. за № 1622/24154 згідно з
Наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09.09.2013 № 455, яким вказану
Інструкцію затверджено.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Таким чином
уповноважені державою органи не можуть
на власний розсуд ухилятися від
реалізації наданих їм повноважень, але
й не мають права виходити за межі,
встановлені законодавством.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08 липня 2010
року № 2464 - VI, органи доходів і зборів -
центральний орган виконавчої влади,
що формує податкову і митну
політику (в частиніадміністрування
податків і зборів, митних платежів,
єдиного внеску) та забезпечує її
реалізацію (центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), та його
територіальні органи.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 14 цього Закону, органи
доходів і зборів зобов'язані
здійснювати контроль за дотриманням
платниками єдиного внеску вимог цього
Закону.

У зв'язку з рішенням Президента України
щодо оптимізації системи центральних
органів виконавчої влади функцію з
адміністрування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування покладено на
Міністерство доходів і зборів України.
З 1 жовтня 2013 року органами доходів і
зборів розпочато процес прийняття
звітності взяття на облік та зняття з
обліку платників єдиного внеску.

В п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону зазначено, що
платниками єдиного внеску є
роботодавці підприємства, установи та
організації, інші юридичні особи,
утворені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми
власності, виду діяльності та
господарювання, які використовують
працю фізичних осіб на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають
видам діяльності відповідно до
відомостей з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), у тому числі
філії, представництва, відділення та
інші відокремлені підрозділи
зазначених підприємств, установ і
організацій, інших юридичних осіб,
які мають окремий баланс і самостійно
ведуть розрахунки із застрахованими
особами.

Частиною 2, 3 ст. 9 Закону № 2464-VI
встановлено, що обчислення єдиного
внеску здійснюється на підставі
бухгалтерських та інших документів,
відповідно до яких провадиться
нарахування (обчислення) або які
підтверджують нарахування (обчислення)
виплат (доходу), на які відповідно до
цього Закону нараховується єдиний
внесок. Обчислення єдиного внеску
органами доходів і зборів у випадках,
передбачених цим Законом,
здійснюється на підставі актів
перевірки правильності нарахування
та сплати єдиного внеску, звітності,
що подається платниками до органів
доходів і зборів, бухгалтерських та
інших документів, що підтверджують
суми виплат (доходу), на суми яких
(якого) відповідно до цього Закону
нараховується єдиний внесок.

Згідно матеріалів справи, у зв'язку з
набранням чинності ЗУ «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи» від 04.07.2013
року № 406-VІІ, податковим органом на
адресу Управління ПФУ в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська направлено лист про
надання переліку боржників із сплати
єдиного внеску. Листом від 22.08.2013 року №
1/2/48 надано відповідний перелік
боржників, серед яких зазначений
позивач з сумою заборгованості
12175,62грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» N 2464-VI, 08.07.2010,
орган доходів і зборів у порядку, за
формою та у строки, встановлені
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.

В силу наявності заборгованості зі
сплати єдиного внеску (що підтверджена
даними УПФ), відповідним податковим
органом направлено на адресу
відповідача вимогу від 03.10.2013 року про
сплату боргу в сумі 12175,62грн., (з якої:
недоїмка зі сплати єдиного внеску 11488, 62
грн.; фінансові санкції (штрафи) 321, 67
грн. - та пеня 365, 33 грн.)

На думку колегії суддів апеляційної
інстанції, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо
необґрунтованості посилання позивача
на неправомірність подання звітності
бухгалтером, яка на момент подання
такої звітності, начебто, була
звільнена, оскільки надана до УПФУ
звітність повинна відповідати
встановленій формі, зокрема містити
підпис уповноваженої особи та відбиток
печатки підприємства. Суми
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до органів
доходів і зборів формується на
підставі бухгалтерських та інших
документів, відповідно до яких
провадиться нарахування (обчислення)
виплат, на які відповідно до я Закону
нараховується єдиний внесок. Таким
чином, інформація, відображена у
поданому звіті ґрунтується на даних
бухгалтерських та інших документів
підприємства. При цьому суд першої
інстанції врахував, що позивачем не
надані обґрунтовані пояснення
стосовно того, якою особою подавалась
звітність з травня 2011 року до органів
доходів і зборів замість звільненої в
квітні ОСОБА_2; у зв'язку з чим суд
першої інстанції обґрунтував сумніви
стосовно дійсності обставин,
викладених у позовній заяві.

Наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09.09.2013 № 455 затверджено
Інструкцію про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі -
Інструкція), зареєстровану в
Міністерстві юстиції України 19 вересня
2013 р. за № 1622/24154.

Відповідно до п. 6.1 Інструкції, заходи
стягнення та впливу застосовуються до
платників, визначених підпунктами 1-4
пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції, на
яких згідно із Законом (№ 2464-VI)
покладено обов'язок нараховувати,
обчислювати та сплачувати єдиний
внесок.

Пунктом 6.2 Інструкції встановлено, що
сума єдиного внеску, своєчасно не
нарахована та/або не сплачена
платниками у строки, визначені
відповідно до Закону № 2464-VI підпунктом
6 пункту 4.3, абзацом другим підпункту 2,
підпунктом 3 пункту 4.5 та підпунктом 2
пункту 4.6 розділу IV цієї Інструкції,
обчислена органами доходів і зборів у
випадках, передбачених Законом, є
недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
штрафів.

У відповідності до п. 6. 3 Інструкції,
органи доходів і зборів надсилають
платникам вимогу про сплату недоїмки в
таких випадках:

- якщо дані документальних перевірок
результатів діяльності платника про
суми доходу (прибутку) фізичних осіб -
підприємців чи осіб, які забезпечують
себе роботою самостійно, свідчать про
донарахування сум єдиного внеску
органами доходів і зборів у
повідомленнях-розрахунках, де
визначено суми єдиного внеску, які
підлягають доплаті;

- якщо платник має на кінець
календарного місяця недоїмку зі сплати
єдиного внеску;

- якщо платник має на кінець
календарного місяця борги зі сплати
фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом
другим цього пункту, вимога
надсилається одночасно з актом
документальної перевірки платника
єдиного внеску або актом про суми
розбіжностей щодо сум доходу
(прибутку), заявлених у звітності до
органу доходів і зборів та
задекларованих у річній податковій
декларації фізичними особами -
підприємцями чи особами, які
забезпечують себе роботою самостійно,
або повідомленням-розрахунком на всю
суму донарахованого єдиного внеску.

У випадках, передбачених абзацами
третім та/або четвертим цього пункту,
вимога надсилається:

- платникам, зазначеним у
підпунктах 1 та 2 пункту 2.1 розділу II
цієї Інструкції, протягом п'яти робочих
днів, наступних за календарним місяцем,
у якому виникла або зросла недоїмка зі
сплати єдиного внеску (заборгованість
зі сплати фінансових санкцій);

- платникам, зазначеним у
підпунктах 3 та 4 пункту 2.1 розділу II
цієї Інструкції, протягом п'ятнадцяти
робочих днів, наступних за календарним
місяцем, у якому виникла або зросла
недоїмка зі сплати єдиного внеску
(заборгованість зі сплати фінансових
санкцій).

Вимога формується на підставі даних
особових рахунків платників на суму
боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом. Сума боргу у вимозі
проставляється у гривнях з двома
десятковими знаками.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції вимога
про сплату боргу формується на
підставі актів документальних
перевірок, звітів платника про
нарахування єдиного внеску та
облікових даних з карток особових
рахунків платників за формою згідно з
додатком 4 до цієї Інструкції (для
платника - юридичної особи) або за
формою згідно з додатком 5 до цієї
Інструкції (для платника - фізичної
особи).

Орган доходів і зборів веде реєстр
виданих вимог про сплату недоїмки за
формою згідно з додатком 6.

При формуванні вимоги їй присвоюється
порядковий номер, який складається з
трьох частин: 1 частина - літера "Ю"
(вимога до юридичної особи) або "Ф"
(вимога до фізичної особи), 2 частина -
порядковий номер, 3 частина - літера "У"
(узгоджена вимога).

Вимога формується під одним порядковим
номером до повного погашення сум боргу.

Після формування вимоги та внесення
даних до відповідного реєстру вимога
передається працівнику, на якого
покладено обов'язок з ведення
діловодства та архівного зберігання
документів, для надіслання (вручення)
її платнику. При цьому корінець вимоги
залишається у органі доходів і зборів.

Вимога вважається надісланою
(врученою) юридичній особі або
відокремленому підрозділу, якщо її
передано службовій особі такого
платника під підпис або надіслано
листом з повідомленням про вручення.

Вимога про сплату боргу від 03.10.2013 р. №
Ю-176У - була отримана позивачем, вказана
вимога відповідає вимогам Інструкції
про порядок нарахування і сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
затвердженої наказом Міністерства
доходів і зборів України та сформована
на підставі даних особових рахунків
платників на суму боргу, що перевищує 10
грн.

В матеріалах справи міститься копія
Протоколу № 1 загальних зборів
Обслуговуючого кооперативу «ЖБК
«Рекорд № 144» від 10.04.2011 р. щодо аналізу
звітності голови правління
(бухгалтера) ОСОБА_2 за час роботи в
кооперативі та звільнення ОСОБА_2 з
займаних посад.

Проте, відповідно до копії Витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
сформованого Реєстраційною службою
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області 19.12.2013 р. за № 17815474, ОСОБА_2 є
підписантом, а ОСОБА_3 з 05.05.2012 р. -
керівником.

Станом на день формування вимоги №
Ю-176-У заборгованість в сумі 12175, 62 грн.
сплачена не була, а отже за позивачем
обліковувався борг, внаслідок чого,
керуючись положеннями Інструкції,
відповідачем і сформовано спірну
вимогу від 03.10.2013 р. про сплату боргу.

Таким чином, суд першої інстанції
правомірно прийшов до висновку, що
вимога про сплату боргу від 03.10.2013 р. №
Ю-176У винесена Лівобережною ОДПІ
правомірно, а позовні вимоги про
визнання протиправною та скасування
зазначеної вимоги з підстав, наведених
позивачем у позовній заяві,
задоволенню не підлягають.

На думку колегії суддів апеляційної
інстанції, відповідачем, як суб'єктом
владних повноважень доведено
правомірність своїх рішень та дій щодо
постанови про накладення штрафу.

З огляду на викладене, колегія
суддів апеляційної інстанції дійшла
висновку про те, що судом першої
інстанції повно з'ясовано обставини
справи та ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим
підстави для його скасування, в межах
доводів апеляційної скарги, відсутні.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Обслуговуючого
кооперативу «Житлово-будівельний
кооператив «Рекорд» № 144» - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
січня 2014 року у справі за позовом
Обслуговуючого кооперативу
«Житлово-будівельний кооператив
«Рекорд» № 144» до Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міністерства
доходів у Дніпропетровській області
про визнання протиправною та
скасування вимоги - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
Л.П. Туркіна