Справа № 826/12815/14
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Данилишин В.М.
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Епель О.В., Кобаля М.І.,

при секретарі:
Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
консорціуму «Український центр
підтримки номерів та адрес» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 06.10.2014 року у справі за
їх позовом до Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
зв'язку та інформатизації про
скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Консорціум «Український центр
підтримки номерів та адрес» звернулися
Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері зв'язку та
інформатизації про скасування рішення
від 01 серпня 2014 року № 514 «Про
скасування рішення НКРЗІ від 10.09.2013
року № 580».

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
06.10.2014 року в задоволенні позову
відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з зазначеною
постановою, Консорціум «Український
центр підтримки номерів та адрес»
подали апеляційну скаргу, в якій
просять скасувати незаконну, на їх
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову, якою задовольнити
позов в повному обсязі. При цьому
апелянт посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
оскаржуваного рішення, неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування
оскаржуваної постанови.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову.
Апеляційна інстанція повністю
підтримує таку правову позицію з
огляду на слідуюче.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням від 10 вересня 2013 року № 580 «Про
визначення організації, яка здійснює
централізоване технічне
адміністрування персональних номерів
та перенесених абонентських номерів»
позивача визначено організацією, яка
здійснює централізоване технічне
адміністрування персональних номерів
та перенесених абонентських номерів.

Відповідно до п. 2 даного рішення
позивача зобов'язано:

- до 20 жовтня 2013 року ввести в
експлуатацію централізовану базу
даних (далі - ЦБД);

- запровадити спільно з операторами
телекомунікацій надання послуги
перенесення абонентського номера та
користування персональним номером: на
мережах рухомого (мобільного) зв'язку
із 20 грудня 2013 року; на мережах
фіксованого місцевого телефонного
зв'язку із 01 січня 2015 року за наявності
в операторів телекомунікацій
відповідної технічної можливості
комутаційних станцій і вузлів та за
умови придатності телекомунікаційних
мереж операторів телекомунікацій для
взаємодії із централізованою базою
даних, а із 01 січня 2025 року - в
обов'язковому порядку.

Однак, позивач вимог рішення № 580
стосовно вчасного введення в
експлуатацію ЦБД у визначений у даному
рішенні строк не виконав, в
експлуатацію ЦБД не ввів. Дана
обставина не заперечується апелянтом.

01 серпня 2014 року відповідачем прийнято
спірне рішення № 514 «Про скасування
рішення НКРЗІ від 10.09.2013 року № 580».

Вирішуючи питання щодо законності та
обґрунтованості спірного рішення,
колегія суддів виходить з наступного.

Національна комісія, що здійснює
державне регулювання у сфері зв'язку та
інформатизації: встановлює порядок
надання послуг із перенесення
абонентських номерів та порядок
надання послуг національного роумінгу.

Нормами Положення про надання послуг
із перенесення абонентських номерів та
використання персональних номерів, яке
затверджено рішенням відповідача від 25
квітня 2013 року № 248 (далі - Положення)
передбачено права та обов'язки
організації, яка здійснювала
централізоване технічне
адміністрування персональних номерів
та перенесених абонентських номерів,
для забезпечення реалізації яких у
логічному взаємозв'язку
встановлювався порядок її визначення,
передбачено критерії, яким мала
відповідати така організація.

Зокрема, згідно з п.п. 4.2-4.10 Положення (у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), процедура
визначення адміністратора вважається
розпочатою з дня оприлюднення на
офіційному веб-сайті НКРЗІ оголошення
про прийом від організацій (далі -
організація-претендент) заяв про намір
здійснювати централізоване технічне
адміністрування персональних номерів
та перенесених абонентських номерів
(далі - заява). В оголошенні
зазначаються: дата оприлюднення
оголошення; поштова адреса, за якою
надсилаються заяви; дата, до якої
приймаються заяви; вимоги до
організації-претендента, визначені
згідно з п. 4.8 цього розділу.

Строк, упродовж якого приймаються
заяви, не може бути меншим за 30 днів з
дня оприлюднення відповідного
оголошення. Заява, подана з порушенням
п.п. 4.4 та 4.5 цього розділу, а також з
порушенням строку її подання, до
розгляду не приймається та
повертається організації-претенденту,
що її подала, не пізніше 5 робочих днів з
дня її отримання.

Заяви, подані з дотриманням вимог цього
Положення, розглядаються на засіданні
НКРЗІ протягом 14 днів після закінчення
строку подання заяв з обов'язковим
запрошенням уповноважених осіб
організацій-претендентів. Запрошення
на участь у засіданні НКРЗІ
надсилаються
організаціям-претендентам
рекомендованими листами на поштові
адреси, зазначені у відповідних заявах,
не пізніше ніж за 7 календарних днів до
дати проведення засідання НКРЗІ.

За результатами розгляду заяв та
доданих до них документів НКРЗІ
приймає рішення, яким визначає
організацію, яка здійснює
централізоване технічне
адміністрування персональних номерів
та перенесених абонентських номерів
(далі - Рішення).

У Рішенні визначаються строк введення
в експлуатацію ЦБД та запровадження
надання ППН/КПН.

Відповідно до пп. 1-5 п. 4.11 Положення № 248,
для забезпечення створення та
належного функціонування ЦБД
Адміністратор повинен: 1) за свій
рахунок та у встановлений в Рішенні
строк ввести в експлуатацію ЦБД; 2)
розробити інструкції з використання
ЦБД, погодити їх з НКРЗІ та центральним
органом виконавчої влади в галузі
зв'язку (далі - ЦОВЗ); 3) забезпечити
безперебійну роботу ЦБД, її
централізоване технічне
адміністрування та перенесення
абонентських номерів у встановлені цим
Положенням строки; 4) виконувати вимоги
законодавства щодо рівного,
недискримінаційного доступу
операторів телекомунікацій до ЦБД,
вживати заходів щодо збереження
цілісності та сталості
телекомунікаційної мережі загального
користування України; 5) надавати
послуги операторам телекомунікацій за
однаковими для усіх операторів
тарифами.

Згідно з п. 4 Положення, операторам
телекомунікацій протягом двох місяців
після введення в експлуатацію ЦБД
укласти договори з Адміністратором
ЦБД, забезпечити підключення власних
телекомунікаційних мереж до
обладнання ЦБД та їх взаємодію
відповідно до Технічних вимог до
телекомунікаційних мереж України щодо
забезпечення надання
телекомунікаційних послуг перенесення
абонентського номера та користування
персональним номером, затверджених
наказом Адміністрації Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України від 01 листопада 2012
року № 617, зареєстрованих у
Міністерстві юстиції України 21
листопада 2012 року за № 1947/22259.

За п. 2.9 Положення при використанні ЦБД
оператор телекомунікацій на умовах
відповідного договору повинен: 1)
здійснити підключення власних
телекомунікаційних мереж до
обладнання ЦБД (безпосереднє або через
транзитну мережу) для обміну
сигнальними повідомленнями та
службовою інформацією; 2) забезпечити
придатність власної
телекомунікаційної мережі для
взаємодії з ЦБД згідно з Технічними
вимогами, цим Положенням та
інструкціями з використання ЦБД; 3)
дотримуватись інструкцій з
використання ЦБД.

Аналіз зазначених вище норм свідчить
про наявність чітко врегульованого
порядку взаємодії адміністратора з
операторами телекомунікацій під час
надання таких послуг. Крім того,
Положенням визначено необхідні
критерії до організацій-претендентів,
відповідаючи яким міг бути обраний
адміністратором такий суб'єкт
господарювання, який зміг би
реалізувати запропоновану Положенням
процедуру надання ППН/КПН.

При цьому, постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 березня 2014 року у справі № 826/216/14,
залишеної без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 05 червня 2014 року, визнано
незаконними та нечинними з моменту
прийняття: п.п. 2 та 4 рішення № 248; пп. 2.4.2,
2.4.3, 2.4.5, п.п. 2.5, 2.9, 2.17, 2.19, 2.21, 2.26, 2.32, 2.34, 2.35,
4.8 Положення № 248; п.п. 1.4, 2.10, 2.11, 2.13, 2.21,
2.26, 2.32, розділів IV (пп. 4.1- 4.16) та V (пп. 5.1-5.5)
Положення № 248 в частині, що стосуються
визначення прав та обов'язків
адміністратора ЦБД. Вказане судове
рішення набрало законної сили 05.06.2014
року.

В силу приписів ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

За ст. 255 КАС України постанова або
ухвала суду, яка набрала законної сили,
є обов'язковою для осіб, які беруть
участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Отже, запропонований відповідачем
порядок надання послуг було скасовано
вказаним вище судовим рішенням, а
скасування відповідних пунктів
нормативно-правового акта фактично
призвело до недієвості у цілому
запропонованого Положенням № 248
механізму реалізації надання ППН/КПН, у
тому числі щодо невизначеності статусу
організації, яка здійснює
централізоване технічне
адміністрування персональних номерів
та перенесених абонентських номерів.

Таким чином, у судовому порядку визнано
незаконними та нечинними з моменту
прийняття пункти Положення № 248, які
стосуються визначення прав та
обов'язків організації, яка здійснює
централізоване технічне
адміністрування персональних номерів
та перенесених абонентських номерів,
розділ IV Положення № 248, що
встановлював порядок визначення такої
організації.

У зв'язку з вище викладеними
обставинами, 15 липня 2014 року
Міністерством юстиції України
оформлено наказ № 1134/5 «Про скасування
рішення про державну реєстрацію
нормативно-правового акту», яким
скасовано рішення № 248, а відповідачем,
в свою чергу, прийнято рішення від 01
серпня 2014 року № 513 «Про скасування
рішення НКРЗІ від 25.04.2013 № 248».

Оскільки запропонований Положенням №
248 порядок надання ППН/КПН зумовлював
вибір і відповідного адміністратора,
то це, у свою чергу, зумовило
необхідність скасування рішення № 580
та прийняття спірного рішення.

Крім того, колегія суддів не може не
зауважити, що рішенням № 580 позивачу
встановлювався строк введення в
експлуатацію ЦБД - до 20 жовтня 2013 року,
однак, позивач вимог рішення № 580 та
відповідно Положення № 248 стосовно
вчасного введення в експлуатацію ЦБД у
визначений строк не виконав, в
експлуатацію ЦБД не ввів, а тому, уже
починаючи із 20 жовтня 2013 року у
відповідача виникли правові підстави
для прийняття рішення про скасування
рішення № 580. Факт невиконання рішення
№ 580 у встановлений строк апелянтом не
заперечується.

Відповідно до пп. 2 пп. 4.11 Положення № 248,
для забезпечення створення та
належного функціонування ЦБД
адміністратор повинен: розробити
інструкції з використання ЦБД,
погодити їх з НКРЗІ та центральним
органом виконавчої влади в галузі
зв'язку (далі - ЦОВЗ).

Поряд з цим, з моменту прийняття
рішення № 580 до моменту його скасування
рішенням № 514 відповідних інструкцій з
використання ЦБД на погодження до
НКРЗІ від позивача до відповідача не
надходило, що підтверджує те, що
позивач не вчинив вчасно належних дій
для виконання рішення № 580 у вказаній
частині.

Також, з матеріалів справи слідує, що
питання організації впровадження
ППН/КПН, у тому числі невиконання
позивачем рішення № 580, неодноразово
порушувались на засіданнях робочої
групи з питань організації
впровадження послуг із перенесення
абонентських номерів та використання
персональних номерів, у якій брали
участь як представники відповідача,
операторів телекомунікацій, так і
позивача. За підсумками таких засідань,
які проводились протягом року,
починаючи із липня 2013 року, позивачу
неодноразово пропонувалось вжити усіх
необхідних заходів щодо введення в
експлуатацію централізованої бази
даних та розробки відповідних
інструкції з її використання,
враховуючи при цьому надані пропозиції
як представників відповідача, так і
операторів телекомунікацій, які також
зацікавлені у запровадженні послуг
ППН/КПН. Однак, дані пропозиції
позивачем не прийнято. Станом як на 20
жовтня 2013 року, так і на 01 серпня 2014
року централізовану базу даних в
експлуатацію позивач не ввів,
відповідні інструкції з її
використання з відповідачем не
погодив.

Згідно з п. 4.13 Положення № 248, зокрема, у
випадку порушення рішення,
систематичного порушення вимог
законодавства про телекомунікації,
умов договорів з операторами
телекомунікацій, несвоєчасного
надання ППН та КПН НКРЗІ має право
скасувати рішення. Таке рішення
набирає чинності через 6 місяців з дня
його прийняття. Одночасно із
скасуванням рішення НКРЗІ оголошує про
прийом від організацій-претендентів
відповідних заяв.

Таким чином, системний аналіз
наведених вище правових норм в
сукупності з наданням правової оцінки
встановленим обставинам справи, судова
колегія приходить до однозначного
висновку щодо законності та
обґрунтованості правової позиції суду
першої інстанції про відсутність
підстав для скасування спірного
рішення.

За ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладає на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

У відповідності до наведених вимог
апелянт, як суб'єкт владних
повноважень, надав суду апеляційної
інстанції достатньо беззаперечних
доказів в обґрунтування обставин, на
яких ґрунтуються його заперечення, і
довів правомірність винесення ним
спірного рішення.

Доводи апеляційної скарги не знайшли
свого підтвердження та не спростували
висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку про
необхідність залишення постанови суду
першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 196, 198, 200, 205 та 206 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу консорціуму
«Український центр підтримки номерів
та адрес» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 06.10.2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 17.12.2014
року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Саприкіна І.В.

Судді:
Епель О.В.

Кобаль М.І.