Справа № 872/14989/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2014 рокусправа № 8-а/331/1/13

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 11 жовтня 2013 року про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення у справі №8а/331/1/13
за позовом ОСОБА_1 до управління праці
та соціального захисту населення
Запорізької міської ради по Жовтневому
району про визнання протиправними дій,
-

в с т а н о в и в :

Постановою Жовтневого районного
суду м.Запоріжжя від 28.02.2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від від 13
листопада 2012 року, адміністративний
позов ОСОБА_1 про визнання
протиправними дій управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по Жовтневому
району та зобов'язання здійснити
виплату на користь позивача сум
щорічної допомоги на оздоровлення за
2011 рік у відповідності до ст.48 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

18 липня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із заявою про перегляд постанови
Жовтневого районного суду м.Запоріжжя
від 28.02.2012 року за нововиявленими
обставинами.

Як на підставу для перегляду рішення
суду за нововиявленими обставинами
позивач посилався на рішення
Європейського суду з прав людини від
20.06.2013 року у справі №61765/12 р., яким
встановлено, що обмеження бюджетних
асигнувань для забезпечення
незахищених верств населення, в тому
числі осіб, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи, не
позбавляє суб'єктів владних
повноважень від виконання покладених
на них державою обов'язків у межах та в
порядку визначених чинним
законодавством України.

Ухвалою Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя заяву ОСОБА_1 про перегляд
за нововиявленими обставинами рішення
у справі №8а/331/1/13 залишено без
задоволення.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції вимог норм матеріального та
процесуального права просить
оскаржувану ухвалу суду скасувати та
прийняти нове рішення про перегляд
постанови Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 28.02.2012 року та ухвали
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 13.11.2012 за
нововиявленими обставинами,
врахувавши рішення Європейського суду
з прав людини від 20.06.2013 року.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що
суд першої інстанції припустився
порушення вимог норм Закону України
"Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини", а саме проігнаровано рішення
Європейського суду з прав людини від
20.06.2013 року, яким встановлено, що
суб'єкти владних повноважень
зобов'язані виконувати делеговані їх
повноваження щодо соціального
забезпечення незахищених верств
населення у відповідності до закону,
незважаючи на наявність або
відсутність відповідного
матеріального забезпечення.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
процесуального права, дослідивши
доводи апеляційної скарги та обставини
справи, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги з огляду на наступне.

Підстави та порядок перегляду судових
рішень, що набрали законної сили, за
нововиявленими обставинами
врегульовано статтями 245 - 253 КАС
України.

У відповідності до ст. 245 КАС
України, постанова або ухвала
суду, що набрала законної сили, може
бути переглянута у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового
рішення за нововиявленими обставинами
є:

1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи;

2) встановлення вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправдивих показань свідка, завідомо
неправильного висновку експерта,
завідомо неправильного перекладу,
фальшивості документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, вини судді у вчиненні
злочину, внаслідок якого було ухвалено
незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке
стало підставою для прийняття
постанови чи постановлення ухвали, що
належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом
України неконституційності закону,
іншого правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконано.

Перегляд судових рішень за
нововиявленими обставинами в разі
прийняття нових законів, інших
нормативно-правових актів, якими
скасовані закони та інші
нормативно-правові акти, що діяли на
час розгляду справи, не допускається,
крім випадків, коли вони пом'якшують
або скасовують відповідальність
фізичної особи.

Отже, підставою для перегляду рішення,
що набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами можє
слугувати лише обставина, що міститься
в вичерпному переліку встановленому
ст. 245 КАС України.

Як вже зазначалось, заявник, як на
підставу для перегляду постанови
Жовтневого районного суду м.Запоріжжя
від 28.02.2012 року та ухвали
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 13.11.2013 року
посилається на рішення Європейського
суду з прав людини, яке було прийнято
лише 20.06.2013 року.

Приписи ст. 245 КАС України, не містять в
своєму вичерпному переліку такої
підстави для перегляду рішення за
нововиявленими обставинами як
прийняття Європейським судом з прав
людини рішення, що стосується заявника.
Вказане свідчить про неможливість
прийняття судом рішення, на яке
посилається позивач, у якості
обставини для перегляду судових рішень
за нововиявленими обставинами.

Крім того, суд апеляційної інстанції
зазначає, що нововиявленою є обставина,
що інсунала на час винесення судових
рішень, про перегляд яких йдеться, але з
об'єктивних підстав про неї не було
відомо суду та особам, що брали участь у
розгляді справи.

В свою чергу, рішення Європейського
суду з прав людини, його було прийнято
лише 20.06.2013 року, тобто після прийняття
та набрання законної сили судовими
рішеннями про перегляд яких йдеться.

Отже, з урахуванням того, що вказана
позивачем підстава для перегляду
судових рішень за нововиявленими
обставинами не міститься в вичерпному
переліку обставин, встановленому ст. 245
КАС України, а також з огляду на те, що
рішення Європейського суду не існувало
на час прийняття рішень, про перегляд
яких йдеться, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновками
суду першої інстанції щодо відсутності
підстав для задоволення заяви ОСОБА_1
від 18.07.2013 року.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1
про порушення судом першої інстанції
вимог Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини" суд
апеляційної інстанції зазначає
наступне.

За доводами апеляційної скарги,
позивач наголошує на тому, що судом
першої інстанції порушено вимоги
Закону України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" (далі по тексту
Закон), а саме не враховано вимоги
конретного рішення Європейського суду,
яке було прийнято за наслідками
звернення позивача при розгляді заяви
ОСОБА_1 про перегляд судових рішень за
нововиявленими обставинами.

Так, у відповідності до ст. 1
Закону Рішення Європейського суду з
прав людини це: а) остаточне рішення
Європейського суду з прав людини у
справі проти України, яким визнано
порушення Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод ( 995_004
); б) остаточне рішення Європейського
суду з прав людини щодо

справедливої сатисфакції у справі
проти України; в) рішення
Європейського суду з прав людини щодо
дружнього врегулювання у справі
проти України; г) рішення Європейського
суду з прав людини про схвалення умов
односторонньої декларації у справі
проти України;

Виконанням Рішення є виплата
стягувачеві відшкодування та вжиття
додаткових заходів індивідуального
характеру; вжиття заходів загального
характеру;

У відповідності до ч. 2 ст. 2
Закону, порядок виконання Рішення
визначається цим Законом, Законом
України "Про виконавче провадження",
іншими нормативно-правовими актами з
урахуванням особливостей, що
передбачені цим Законом.

Тобто, виходячи з зазначених норм
права рішення Європейського
виконуютьяс в загальному порядку
шляхом стягнення з держави України
горошових коштів на користь стягувача
та здійсненню у відношенні особи дій
індивідуального та загального
реагування, в межах визначених
рішенням Єврапейського суду.

Отже, обов'язок щодо виконання
рішення Європейського суду
покладається на центральні органи
державної влади та на суб'єктів владних
повноважень під час здійснення мини
делегованих повноважень.

При цьому, практика Єврапейського
суду з прав людини, що складається з
рішень, прийнятих по відповідним
категоріям справ, є обов'язковою для
застосування судами при вирішенні
справ по суті позовних вимог. Вказана
практика, є обов'язковою для
застосування лише з моменту її
прийняття та під час застосування
судами виключно норм матеріального
права.

З урахуванням вищевикладеного,
суд апеляційної інстанції зазначає, що
під час розгляду заяв про перегляд
судових рішень за нововиявленими
обставинами суди застосовують приписи
чинного процесуального закону, без
використання норм матеріального права,
то підстави для застосування практики
Європейського суду з прав людини, в
якій вирішено спір про право, під час
розгляду заяв в порядку ст. 245 КАС
України, відсутні.

За таких обставин, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що судом першої інстанції в
достатньому обсязі з'ясовано обставини
справи та ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим,
підстав для скасування рішення суду, в
межах доводів апеляційної скарги, не
існує.

Керуючись ст.195, ст.196, ст.199, ст.200, ст.205,
ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 11 жовтня 2013 у справі
№8а/331/1/13 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко