Справа № 127/26310/14-а
Суддя: Федчишен С. А.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/127/1005/14
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі головуючого судді Федчишена
С.А.

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці адміністративну
справу за позовом управління Державної
міграційної служби України у
Вінницькій області до ОСОБА_1 про
примусове видворення з України,-

встановив:

Управління Державної
міграційної служби України у
Вінницькій області звернулось до суду
з позовом до ОСОБА_1 про примусове
видворення з України. Позов мотивовано
тим, що в ході проведення заходів,
направлених на протидію нелегальній
міграції, виявлено іноземця -
громадянина Узбекистану ОСОБА_1 .
Подальшою перевіркою правомірності
перебування на території України
відповідача встановлено, що ОСОБА_1
прибув в Україну 23.12.2013р. через пункт
пропуску «Конотоп» з відміткою
«В'їзд» проставленої в паспортному
документі відповідача відповідно до
п.16 ст.1 та ч.1 ст. 16 ЗУ «Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства» від 22.09.2011р. 02.12.2014р.
відносно ОСОБА_1 було складено
адміністративний протокол за ч.1 ст. 203
КУпАП, відповідно до винесеної
постанови останнім добровільно
сплачено на користь держави штраф в
розмірі 510грн. Заступником начальника
управління ДМС України у Вінницькій
області Кушніром В.М. 02.12.2014р.
затверджено рішення про примусове
повернення в країну походження
відповідача, яким було зобов'язано
покинути територію України до 06.12.2014р.,
однак ОСОБА_1 у визначений строк
добровільно не виїхав за межі
території України. Підстав для
тимчасового проживання встановлених
ч.4-12 ст.4 Закону не виявлено. Просять
примусово видворити з України
громадянина Узбекистану ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в країну походження.

В судовому засіданні
представник позивача позов підтримала
за обставин викладених в ньому. Просила
позов задовольнити.

Відповідач в судовому
засіданні зазначив, що українську та
російську мову розуміє повністю,
перекладача - не потребує, не заперечив
щодо задоволення позову.

Вислухавши думку учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку про наявність
правових підстав для задоволення
позову з наступних підстав.

Так, згідно копії паспорту
серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 є громадянином
Узбекистану та згідно відмітки «В'їзд»
проставленої в паспортному документі
прибув до України 23.12.2013р. через пункт
пропуску «Конотоп» (а.с.11-12).

Згідно постанови державної
міграційної служби України від 02.12.2014р.
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ч.1 ст. 203 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.10), який
ОСОБА_1 сплатив добровільно (а.с.6).

Рішенням заступника начальника
УДМС України у Вінницькій області від
02.12.2014р. № 57 вирішено примусово
повернути за межі України громадянина
Узбекистану ОСОБА_1 та зобов'язано
покинути територію України до 06.12.2014р.
(а.с.7).

Згідно розписки від 02.12.2014р.
ОСОБА_1 отримав рішення заступника
начальника УДМС України у Вінницькій
області від 02.12.2014р. №57 та зобов'язався
не пізніше 06.12.2014р. залишити територію
України (а.с.8).

Відповідно до Порядку продовження
строку перебування та продовження або
скорочення строку тимчасового
перебування іноземців та осіб без
громадянства на території України
затвердженого Поставною КМУ від
15.02.2012р. № 150 іноземці та особи без
громадянства, які на законній підставі
прибули в Україну, можуть тимчасово
перебувати на її території не більш як
90 днів, протягом 180 днів з дати першого
в'їзду з держав з безвізовим порядком
в'їзду, якщо інший строк не визначено
міжнародними договорами України.

Пунктом 6 Порядку
передбачено, що продовження строку
перебування іноземців та осіб без
громадянства на території України
продовжується у разі, коли вони
прибули з держав з безвізовим порядком
в'їзду за наявності обґрунтованих
підстав (лікування, вагітність чи
пологи, догляд за хворим членом
родини, оформлення спадщини, подання
заяви про отримання дозволу на
імміграцію чи набуття громадянства
України тощо) та за умови подання
підтверджувальних документів - на
період існування таких підстав, але не
більше як 180 днів з дати останнього
в'їзду в Україну.

Згідно ст. 4 ЗУ «Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства» від 22.09.2011р. підставами
для перебування іноземців та осіб без
громадянства на території України
іноземці та особи без громадянства
можуть відповідно до Закону України
"Про імміграцію" іммігрувати в Україну
на постійне проживання. Іноземці та
особи без громадянства, яких визнано
біженцями в Україні або яким надано
притулок в Україні, вважаються
такими, які постійно проживають на
території України з моменту визнання
біженцем в Україні або надання
притулку в Україні. Постійне
проживання на території України
біженців підтверджується
посвідченням біженця. Іноземці та
особи без громадянства, яких визнано
особами, що потребують додаткового
захисту, або яким надано тимчасовий
захист в Україні, вважаються такими,
які на законних підставах тимчасово
проживають на території України на
період дії обставин, за наявності яких
додатковий чи тимчасовий захист
було надано. Тимчасове проживання на
території України таких іноземців та
осіб без громадянства підтверджується
посвідченням особи, яка потребує
додаткового захисту в Україні, або
посвідченням особи, якій надано
тимчасовий захист в Україні. Іноземці
та особи без громадянства, які
відповідно до закону прибули в Україну
для працевлаштування та отримали
посвідку на тимчасове проживання,
вважаються такими, які на законних
підставах перебувають на території
України на період роботи в Україні.
Іноземці та особи без громадянства,
які прибули в Україну для участі у
реалізації проектів міжнародної
технічної допомоги, зареєстрованих у
встановленому порядку, та отримали
посвідку на тимчасове проживання,
вважаються такими, які на законних
підставах перебувають на території
України на період роботи в Україні.
Іноземці та особи без громадянства,
які прибули в Україну з метою
проповідування релігійних віровчень,
виконання релігійних обрядів чи іншої
канонічної діяльності за запрошенням
релігійних організацій та
погодженням з державним органом,
який здійснив реєстрацію відповідної
релігійної організації, та
отримали посвідку на тимчасове
проживання, вважаються такими, які
на законних підставах перебувають на
території України на період
діяльності в Україні. Іноземці та особи
без громадянства, які прибули в
Україну для участі у діяльності філій,
відділень, представництв та інших
структурних осередків громадських
(неурядових) організацій іноземних
держав, зареєстрованих у
встановленому порядку, та отримали
посвідку на тимчасове проживання,
вважаються такими, які на законних
підставах перебувають на території
України на період діяльності в
Україні. Іноземці та особи без
громадянства, які прибули в Україну
для роботи у представництвах іноземних
суб'єктів господарювання в Україні,
зареєстрованих у встановленому
порядку, та отримали посвідку на
тимчасове проживання, вважаються
такими, які на законних підставах
перебувають на території України на
період роботи в Україні. Іноземці та
особи без громадянства, які прибули в
Україну для роботи у філіях або
представництвах іноземних банків,
зареєстрованих у встановленому
порядку, та отримали посвідку на
тимчасове проживання, вважаються
такими, які на законних підставах
перебувають на території України на
період роботи в Україні. Іноземці та
особи без громадянства, які прибули в
Україну для провадження культурної,
наукової, освітньої діяльності на
підставах і в порядку,
встановлених міжнародними
договорами України або спеціальними
програмами, а також іноземці та особи
без громадянства, які прибули в
Україну з метою участі в міжнародних
та регіональних волонтерських
програмах чи участі в діяльності
волонтерських організацій,
зареєстрованих в Україні в
установленому порядку, та
отримали посвідку на тимчасове
проживання, вважаються такими, які
на законних підставах
перебувають на території України на
період такої діяльності. Іноземці та
особи без громадянства, які прибули в
Україну для роботи кореспондентом
або представником іноземних
засобів масової інформації та
отримали посвідку на тимчасове
проживання, вважаються такими, які
на законних підставах перебувають
на території України на період роботи в
Україні. Іноземці та особи без
громадянства, які прибули в Україну з
метою навчання та отримали посвідку
на тимчасове проживання, вважаються
такими, які на законних підставах
перебувають на території України на
період навчання. Іноземці та особи без
громадянства, які прибули в Україну з
метою возз'єднання сім'ї з особами, які
є громадянами України, або під час
перебування на законних підставах на
території України у випадках,
зазначених у частинах
третій-дванадцятій цієї статті, уклали
шлюб з громадянами України та
отримали посвідку на тимчасове
проживання, вважаються такими, які на
законних підставах перебувають на
території України на період до
отримання дозволу на імміграцію.
Іноземці та особи без громадянства, які
прибули в Україну з метою
возз'єднання сім'ї з особами,
зазначеними у частинах
другій-дванадцятій цієї статті, та
отримали посвідку на тимчасове
проживання, вважаються такими, які на
законних підставах перебувають на
території України, на період,
зазначений в частинах
другій-дванадцятій цієї статті.

Згідно ст. 183-5 КАС України
позовні заяви іноземців та осіб без
громадянства щодо оскарження рішень
про їх примусове повернення в країну
походження або третю країну, а також
позовні заяви центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органів охорони державного
кордону або Служби безпеки України про
примусове видворення іноземців та осіб
без громадянства за межі території
України подаються до
адміністративного суду за
місцезнаходженням центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органу охорони державного
кордону чи Служби безпеки України або
за місцезнаходженням пункту
тимчасового перебування іноземців та
осіб без громадянства, які незаконно
перебувають на території України.

Однак, згідно листа Вищого
адміністративного суду України №
844/12/13-13 від 13.06.2013р. зазначено, що
Положення про Державну міграційну
службу України прямо передбачає
можливість надання територіальним
органам та підрозділам Державної
міграційної служби України
передбачених Положенням повноважень.
Пунктом 3 Типового положення про
територіальні органи міністерства та
іншого центрального органу виконавчої
влади, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 25
травня 2011 року № 563, встановлено, що
завданням територіальних органів є
реалізація повноважень міністерства
та іншого центрального органу
виконавчої влади на території
відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці. Отже, надання територіальним
органам та підрозділам Державної
міграційної служби України права
прийняття рішення про примусове
повернення іноземців, права подання
позову про видворення іноземців
узгоджується з положеннями частини
першої статті 30 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства», частини першої статті
1835 Кодексу адміністративного
судочинства України. Таким чином,
позивачем у справах про примусове
видворення іноземців та осіб без
громадянства за межі території України
може бути Державна міграційна служба
України безпосередньо або її
територіальні органи чи підрозділи.
Позовна заява про примусове видворення
іноземців та осіб без громадянства за
межі території України територіальним
органом чи підрозділом Державної
міграційної служби України відповідно
до частини першої статті 183-5 Кодексу
адміністративного судочинства України
подається до адміністративного суду за
місцезнаходженням цього органу або за
місцезнаходженням пункту тимчасового
перебування іноземців та осіб без
громадянства, які незаконно
перебувають на території України.

Враховуючи викладене, та те, що
відповідачем не надано суду доказів
про законне перебування на території
України, суд приходить до висновку про
наявність правових підстав для
задоволення позову та примусового
видворення з України громадянина
Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця Поп Тумані Узбекистану, в
країну походження.

Керуючись ст. ст. 158-160, 163, 183-5 КАС
України, ЗУ «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства»,
суд -

Постановив:

Позов задовольнити.

Видворити з України громадянина
Узбекистану ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця Поп Тумані Узбекистан, в
країну походження.

Постанову суду звернути до негайного
виконання.

Постанова може бути оскаржена до
Вінницького адміністративного
апеляційного суду протягом п'яти днів з
дня її проголошення.

Суддя: