Справа № 757/33910/14-а
Суддя: Горкава В. Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року Печерський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді Горкавої В.Ю.,

при секретарі Липській І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі м. Києва

- про визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

17.11.2014 року позивач звернулася до суду з
позовом до відповідача про визнання
дій протиправними та зобов'язання
провести перерахунок пенсії. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що з 29.08.2005 року
позивач отримує через Управління
Пенсійного фонду України у Печерському
районі м. Києва пенсію згідно із
Законом України «Про державну службу».
Разом з тим, при призначенні вказаної
пенсії позивачу не було включено всі
виплати, а саме не включено виплачену
матеріальну допомогу на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань та надбавки за вислугу років у
розмірі 15%. У зв'язку з цим позивач
отримує пенсію в меншому розмірі, ніж
передбачено Законом. 14.10.2014 позивач
звернулася до відповідача про
зобов'язання включити вказані виплати
до заробітної плати, з якої
обчислюється розмір пенсії. Листом
Управління Пенсійного фонду України у
Печерському районі м. Києва від 20.10.2014
року позивачу було відмовлено. У
зв'язку з чим, позивач звернулась з
вказаним позовом до суду та просила
визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Печерському районі м.
Києва щодо відмови у проведенні
перерахунку пенсії з 11 травня 2014 року -
неправомірними та зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва провести їй
перерахунок та виплату пенсії
відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993
року з 11 травня 2014 року з урахуванням
надбавки за вислугу років та суми
матеріальної допомоги, відповідно до
розрахунку Управління Пенсійного
фонду України у Печерському районі м.
Києва. Крім того, позивач просить
стягнути з відповідача на її користь
витрати на правову допомогу в розмірі
1000,00 грн.

В судовому засіданні представник
позивача повністю підтримав позовні
вимоги, пославшись на обставини,
викладені в позовній заяві, просив
позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала та
просила відмовити у його задоволенні.
Заперечуючи проти задоволення позову,
представник відповідача зазначила, що
розмір пенсії позивачу було обчислено
відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» та ст. 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
згідно довідки про додаткові виплати
оплати праці в 2004-2006р.р. від 03.04.2006р.
№11033/10/05-011, виданої Державною
податковою інспекцією у Печерському
районі м. Києва. Відповідно до ст. 33
Закону України «Про державну службу»
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, надбавок за ранги, надбавок за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Оскільки матеріальна
допомога на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань не
включається до заробітної плати
державного службовця при обчисленні
пенсії, то відповідачем правильно було
визначено складові заробітної плати,
необхідні для призначення пенсії
позивачу. Таким чином, Управління
Пенсійного фонду України у Печерському
районі м. Києва діяло відповідно норм
чинного законодавства.

Суд, заслухавши представника позивача
та представника відповідача,
дослідивши письмові докази, приходить
до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в Печерському
районі м. Києва та отримує пенсію
згідно Закону України «Про державну
службу». Вказана обставина не
заперечувалася в судовому засіданні
представником відповідача.

14 жовтня 2014 року позивач звернулась до
відповідача Управління Пенсійного
фонду України у Печерському районі м.
Києва із заявою про зобов'язання
провести перерахунок призначеної
пенсії та включити до розрахунку
пенсії суму матеріальної допомоги та
надбавки за вислугу років у розмірі 15% і
виплатити недораховані щомісячні суми,
починаючи з дня призначення пенсії
відповідно до довідки Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва № 11033/10/05-011 від 03 квітня
2006 року (а.с.12).

Згідно довідки Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
від 2005 року, станом на 31.02.2006 року
надбавка за вислугу років становить 20%
в сумі 81,40грн. (а.с.9).

Відповідно до довідки Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва № 11033/10/05-011 від 03 квітня
2006 року, що надається для призначення
пенсій відповідно до Закону України
«Про державну службу» вбачається, що
позивачу за період з 2004 року по 2006 рік,
серед іншого нараховувались та
виплачувались матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань
та на оздоровлення, надбавки за вислугу
років відповідно до постанови КМУ № 1013
від 12.09.1997 року (а.с.10).

На вказані види виплат нараховувались
страховий внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» розмір пенсії
обчислюється із заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 1 січня 2013 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Разом з тим, відповідно до ст. 33 Закону
України «Про державну службу»
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, надбавок за ранги, надбавок за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

У зв'язку з цим листом Управління
Пенсійного фонду України у Печерському
районі м. Києва від 20.10.2014 року позивачу
було відмовлено у включенні до
заробітної плати, з якої обчислюється
розмір пенсії, матеріальної допомоги
на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, оскільки
такі виплати не включаються до
заробітної плати державного службовця
при обчисленні пенсії. (а.с. 13)

Проте, з такою відмовою відповідача суд
не погоджується, виходячи з наступного.

Загальні засади діяльності, статус
державних службовців, які працюють в
державних органах та їх апараті, а
також особливості правовідносин щодо
призначення та перерахунку пенсій
державним службовцям, встановлені
Законом України «Про державну службу».
Відповідно до частини другої статті 37
цього Закону пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі. Частиною другою статті 37-1
вказаного Закону перерахунок пенсії
здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Таким чином, призначення державному
службовцю пенсії та її перерахунок
здійснюється з сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Водночас статтею 33 Закону України «Про
державну службу» встановлено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок (частина друга).
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань (частина
шоста). Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України (частина
сьома).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про
оплату праці» структура заробітної
плати складається з основної,
додаткової та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 09
липня 2003 року не містить визначення
заробітної плати, на підставі якої
здійснюється розрахунок пенсії. Із
змісту статті 40 вказаного Закону
вбачається, що з середньої заробітної
плати (доходу) повинні бути сплачені
страхові внески.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів
України «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від 31
травня 2000 року № 865 установлено, що
розмір виплат (крім посадових окладів,
надбавок за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років), що включаються в
заробіток для обчислення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією або
за будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.
Середньомісячна сума зазначених
виплат за 24 або 60 календарних місяців
визначається шляхом ділення загальної
суми цих виплат за 24 календарні місяці
роботи підряд перед зверненням за
пенсією чи за 60 календарних місяців
роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Отже, чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Відповідна позиція висловлена Вищим
адміністративним судом України в
«Узагальненні судової практики
розгляду справ, пов'язаних з
перерахунком пенсій деяким категоріям
державних службовців та науковим
(науково-педагогічним) працівникам»
(Юридичний вісник України, 06.2008, № 23), а
також в Постанові Верховного Суду
України від 20.02.2012 року у справі № 21-430а11
та в Постанові Верховного Суду України
від 28.05.2013 року у справі №21-97а13.

У судовому засіданні було встановлено
та не заперечувалось сторонами, що з
таких виплат державним службовцям як
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань, а також
премії та надбавки нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

У зв'язку з цим, постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13 серпня 2010 року визначено, що
неврахування складових заробітної
плати, на підставі якої встановлюється
пенсія, здійснюється перерахунок
пенсії, запроваджених
нормативно-правовими актами, які
фактично виплачувались державним
службовцям під час проходження ними
державної служби, не відповідає
правовим актам вищої юридичної сили
Закону України «Про державну службу»,
Постанові Кабінету Міністрів України
«Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року
№ 865.

Вказаною постановою суду постанову
Правління Пенсійного фонду України
«Про затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 30 жовтня 2008 року
№19-11 визнано такою, що не відповідає
правовим актам вищої юридичної сили
щодо не включення до складових
заробітної плати складових, які
передбачені чинним законодавством та
зобов'язано Пенсійний фонд України
привести у відповідність Постанову
Правління Пенсійного фонду України
«Про затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 30 жовтня 2008 року
№19-11 до вимог чинного законодавства
шляхом передбачення чи встановлення
інших складових заробітної плати,
передбачених іншими
нормативно-правовими актами.

Постанова Окружного адміністративного
суду міста Києва від 13 серпня 2010 року
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 9 листопада
2010 року залишена без змін.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
правомірності своєї бездіяльності
щодо відмови позивачу у перерахунку
пенсії з 11 травня 2014 року, з урахуванням
матеріальної допомоги згідно з
Довідкою про додаткові виплати оплати
праці в 2004-2006 роках від 03.04.2006 року,
виданої Державною податковою
інспекцією у Печерському районі м.
Києва, а відтак вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Разом з тим не підлягає задоволенню
вимога позивача щодо здійснення
позивачу перерахунку пенсії з
урахуванням надбавки за вислугу років
у розмірі 15% відповідно до п.2 Порядку
виплати винагороди за вислугу років
посадовим особам органів державної
податкової служби, які мають
спеціальні звання, затвердженим
Постановою КМУ від 12.09.1997 № 1013, яким
визначено розмір винагороди 35%
відповідно до стажу роботи від 20 до 25
років, оскільки позивачем не надано
належних та допустимих доказів щодо
нарахування Державною податковою
інспекцією у Печерському районі м.
Києва позивачу надбавки за вислугу
років у розмірі 35%, що виключає
можливість встановити нарахування
позивачу страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, зокрема, з розрахунку 35%.

Згідно ст. 87 КАС України, судові витрати
складаються із судового збору та
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
До витрат, пов'язаних з розглядом
справи, належать, зокрема, витрати на
правову допомогу.

Відповідно до ст. 90 КАС України,
витрати, пов'язані з оплатою допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, які надаються правову допомогу
за договором, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги, передбачених законом.

Згідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Оскільки позивачем надані належні
докази на підтвердження витрат на
правову допомогу та отримання
юридичних послуг, а саме: договір №01-10/14
про надання правової допомоги в
адміністративній справі від 07.10.2014
року, копія свідоцтва про право на
зайняття адвокатською діяльністю № 5277
від 28.09.2012 року, квитанція від 07.10.2014
року, розрахунок витрат на правову
допомогу від 10.11.2014 року, витрати у
розмірі 1000грн. на правову допомогу
присуджуються з Державного бюджету
України.

У зв'язку з частковим задоволення
позову, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню судовий
збір у розмірі 73 грн. 08 коп. відповідно
до ч. 2 ст. 94 КАС України , що
документально підтверджені.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33, 35,37 Закону України «Про
державну службу», ст. 26 «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Постановою Кабінету
Міністрів України «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від 31
травня 2000 року № 865 та ст.ст. 2, 9, 69-71, 89, 90,
94, 97, ст. 183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Печерському районі м.
Києва - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі міста Києва щодо відмови ОСОБА_1
у перерахунку пенсії з 11 травня 2014року,
з урахуванням матеріальної допомоги
згідно з Довідкою про додаткові
виплати оплати праці в 2004-2006р.р. від
03.04.2006р. №11033/10/05-011, виданої Державною
податковою інспекцією у Печерському
районі м. Києва.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Печерському районі
міста Києва провести ОСОБА_1
перерахунок та виплату пенсії з
урахуванням матеріальної допомоги
згідно з Довідкою про додаткові
виплати оплати праці в 2004-2006р.р. від
03.04.2006р. №11033/10/05-011, виданої Державною
податковою інспекцією у Печерському
районі м. Києва, з 11 травня 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 73 (сімдесят три)грн.08коп.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 у відшкодування
судових витрат витрати на правову
допомогу в розмірі 1000 (одна
тисяча)грн.00коп.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Печерський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

В.Ю.Горкава