Справа № 872/14495/13
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2014 рокусправа № 804/10602/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова
С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
05 вересня 2013 року у справі № 804/10602/13-а за
позовом Приватного підприємства
«ФЕРРУМ ПЛЮС» до Управління Пенсійного
фонду України в м. Нікополі та
Нікопольському районі
Дніпропетровської області про
визнання дій протиправними та
скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "ФЕРРУМ-ПЛЮС"
звернулось до суду з адміністративним
позовом, в якому просило визнати
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України у м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області по
застосуванню фінансових санкцій на
підставі п.5 ч.9 ст. 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та скасувати рішення
Управління Пенсійного фонду України у
м. Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області від 18 липня
2013 року № 0490 про застосування
фінансових санкцій за подання до
органів Пенсійного фонду України
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку, в сумі 58 392,30
грн. В обґрунтування позовних вимог
зазначалось, що на момент виявлення
відповідачем порушення та прийняття
рішення про застосування фінансових
санкцій пункт 5 частини 9 статі 106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", яким
керувався відповідач, був законодавцем
виключений на підставі Закону України
№ 2464 від 08.07.2010 року.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 05
вересня 2013 року адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись з рішення суду першої
інстанції, Управління Пенсійного фонду
України в м. Нікополі та Нікопольському
районі Дніпропетровської області
звернулось з апеляційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просило скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити. Апелянт посилається на те,
що за органами Пенсійного фонду
зберігається право стягнення, контролю
за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності вимог статті 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Представники сторін у судовому
засіданні підтримали доводи, викладені
в апеляційній скарзі та запереченнях
на неї.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, дійшла
висновку про відсутність підстав для
її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, 12 липня
2013 року Управління Пенсійного фонду
України у м. Нікополі та Нікопольському
районі Дніпропетровської області була
проведена позапланова перевірка
Приватного підприємства "ФЕРРУМ-ПЛЮС",
за результатами якої складено акт №413.
Під час перевірки були встановлено
порушення вимог п.п.8.3 п.8 Порядку
формування подання органам Пенсійного
фонду України відомостей про
застраховану особу, що
використовується в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
від 10 червня 2004 року №7-6 та п.4 ч.2 ст.17
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Платником в
індивідуальній відомості про
застраховану особу за 2005 рік, 2006 рік, 2007
рік невірно вказано ідентифікаційний
код по застрахованих особах ОСОБА_1 та
ОСОБА_2. 18 липня 2013 року на підставі
виявлених порушень відповідачем
прийнято рішення про застосування
фінансових санкцій за подання до
органів Пенсійного фонду України
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку №0490 на суму 58
392,30 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку про
те, що рішення відповідача про
застосування фінансових санкцій
прийняте з порушенням вимог чинного
законодавства.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до пункту 5 частини дев'ятої
статті 106 Закону України "Про
загальнообов'язкові державне пенсійне
страхування", який втратив чинність 01
січня 2011 року, за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою або подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів Пенсійного фонду України
накладається штраф у розмірі 10
відсотків суми страхових внесків, які
були сплачені або підлягали сплаті за
відповідний звітний період, за кожний
повний або неповний місяць затримки
подання відомостей, звітності, але не
менше десяти неоподаткованих
мінімумів доходів громадян, а в разі
повторного протягом року такого
порушення - у розмірі 20 відсотків
зазначених сум та не менше 20
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян.

Абзацем 5 пункту 7 Прикінцевих та
Перехідних положень Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", що набрав
чинності з 1 січня 2011 року, стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій. Згідно
абзацу 6 цього ж пункту встановлено, що
на період до повного стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або
не сплачених у період до 01 січня 2011
року, в тому числі нарахованих внесків,
строк сплати яких на 1 січня 2011 року не
настав, та відповідних штрафних
санкцій за фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування зберігаються
повноваження щодо контролю за
правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій.

Відтак, правило щодо збереження
порядку стягнення та контрольних
функцій фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
передбачених законодавством, чинним до
1 січня 2011 року, поширюється лише на
заборгованість зі сплати страхових
внесків та сум штрафних санкцій, які
були нараховані та/або не сплачені до
зазначеної дати.

Таким чином, нарахування після 1 січня
2011 року Управлінням пенсійного фонду
України на підставі пункту 5 частини
дев'ятої статті 106 Закону України "Про
загальнообов'язкові державне пенсійне
страхування" позивачу штрафних санкцій
за несвоєчасне подання звітності,
граничний строк подання настав до цієї
дати, є протиправним.

На виконання приписів статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегією суддів при прийнятті
рішення враховувались постанови
Верховного Суду України від 20
листопада 2012 року та від 04 лютого 2014
року, прийняті за результатами
розгляду заяв про перегляд судових
рішень з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія судді дійшла висновку про
залишення оскарженого рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
05 вересня 2013 року у справі № 804/10602/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складення
її тексту у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко