Справа № 2а-215/09
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" листопада 2014 р. м.
Київ К/9991/56969/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Артемівської районної у м. Луганську
ради, третя особа - Головне управління
Державного казначейства України в
Луганській області про визнання дій
неправомірними та стягнення
недоотриманої суми допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за касаційною скаргою
управління праці та соціального
захисту населення Артемівської
районної у м. Луганську ради на
постанову Артемівського районного
суду м. Луганська від 19 лютого 2009
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 8 червня 2011
року,

в с т а н о в и л а:

25 грудня 2008 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що є матір'ю малолітньої
дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та отримує
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку. Проте
управління праці та соціального
захисту населення Артемівської
районної у м. Луганську ради проводило
нарахування та виплату вказаної
допомоги в меншому розмірі, ніж
прожитковий мінімум для дітей віком до
6 років. 8 грудня 2008 року позивач
звернулася до відповідача із заявою
про перерахунок зазначеної допомоги,
але отримала лист від 23 грудня 2008 року,
в якому відповідач відмовив у цьому.
Просила визнати незаконними дії
відповідача щодо виплати позивачу
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
заниженому розмірі; зобов'язати
відповідача донарахувати та виплатити
позивачу за рахунок Державного бюджету
України допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку в
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років з 7
грудня 2006 року; перерахунок
здійснювати виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, визначеного законом на
відповідний період.

Постановою Артемівського районного
суду м. Луганська від 19 лютого 2009 року
позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними дії управління
праці та соціального захисту населення
Артемівської районної у м. Луганську
ради щодо нарахування та виплати
позивачу щомісячної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку і щодо відмови у
перерахуванні вказаної допомоги в
період з березня 2007 року по грудень 2007
року. Зобов'язано управління праці та
соціального захисту населення
Артемівської районної у м. Луганську
ради здійснити перерахунок та виплату
позивачу недоотриманої щомісячної
допомоги по догляду за дитиною за
період з липня по грудень 2007 року в сумі
2166,12 грн. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 8 червня 2011
року апеляційну скаргу управління
праці та соціального захисту населення
Артемівської районної у м. Луганську
ради залишено без задоволення, а
постанову Артемівського районного
суду м. Луганська від 19 лютого 2009 року -
без змін.

Вказуючи на допущені, на думку
управління праці та соціального
захисту населення Артемівської
районної у м. Луганську ради, судами
неповне з'ясування обставин, які мають
значення у справі, та порушення норм
чинного матеріального законодавства,
що призвело до неправильного вирішення
даного спору, відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
судове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_1 є матір'ю
малолітньої дитини та відповідно до
статті 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» має право на
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до частини першої статті 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року
№ 2811-ХII в редакції, чинній на час
виникнення правовідносин, допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Згідно з пунктом 3 розділу VIII
«Прикінцеві положення» Закону № 2811-ХII
розмір державної допомоги сім'ям з
дітьми, передбаченої статтею 15 цього
Закону, визначається Верховною Радою
України в законі про Державний бюджет
України на відповідний рік у
відсотковому відношенні до
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку з поступовим
наближенням до прожиткового мінімуму,
але при цьому не може бути нижчим за
величину, що дорівнює 25 відсоткам
зазначеного прожиткового мінімуму, а з
1 січня 2006 року - 50 відсоткам цього
прожиткового мінімуму.

Пунктом 14 статті 71 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік» від
19 грудня 2006 року № 489-V дію частини
першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII
«Прикінцеві положення» Закону № 2811-ХII
було зупинено на 2007 рік.

При нарахуванні та виплаті позивачу
цього виду державної допомоги у 2007 році
відповідач керувався абзацом третім
частини другої статті 56 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007
рік», яким передбачено, що у 2007 році
допомога при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» здійснюється за рахунок
коштів відповідної субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам у
розмірі, що дорівнює різниці між 50
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для непрацездатних, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 90
гривень для незастрахованих осіб та не
менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, для застрахованих
осіб, у порядку встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнано
такими, що не відповідають Конституції
України, зокрема, абзац третій частини
другої статті 56, пункт 14 статті 71 «Про
Державний бюджет України на 2007 рік».

Відповідно до частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Отже, в період з 9 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року відповідач був
зобов'язаний нараховувати та
сплачувати позивачу допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі,
встановленому статтею 15 та пунктом 3
розділу VIII «Прикінцеві положення»
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми».

Підпунктами 7, 8 пункту 23 розділу ІІ
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28 грудня 2007 року № 107-VI
частину першу статті 15 та пункт 3
розділу VIII «Прикінцеві положення»
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» було змінено.

Відповідно до нової редакції частини
першої статті 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень.

Згідно з новою редакцією пункту 3
розділу VIII «Прикінцеві положення»
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 1 січня 2008 року - 50
відсотками, з 1 січня 2009 року - 75
відсотками, з 1 січня 2010 року - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців.

На виконання Закону № 2811-XII Кабінет
Міністрів України постановою від
27 грудня 2001 року № 1751 затвердив
Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми.

Відповідно до пункту 22 Порядку з
урахуванням змін, внесених постановою
Кабінету Міністрів України від 22
лютого 2008 року № 57, допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку виплачується у
розмірі, що дорівнює різниці між: з 1
січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р.
- 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш як
130 гривень.

Зазначені норми Закону № 107-VI
неконституційними не визнавались.

Враховуючи викладене, суди попередніх
інстанцій прийшли до вірного висновку
щодо правомірності дій відповідача у
2008 році, оскільки виплата передбаченої
статтею 15 Закону № 2811-XII допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в зазначених роках
здійснювалася у розмірах і порядку,
визначених Порядком призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2001 року № 1751 (у редакції, чинній
на час виникнення спірних відносин).

Частиною другою статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин) для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлювався річний строк.

Відповідно до положень частини першої
статті 100 Кодексу адміністративного
судочинства України в тій же редакції
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Позивач дізналася або повинна була
дізнатись про порушення свого права з
дати отримання допомоги у меншому
розмірі, ніж визначено законом, після
винесення Рішення Конституційного
Суду України від 9 липня 2007 року №
6-рп/2007. Позивач, яка отримувала
допомогу з лютого 2007 року (а.с.6),
звернулася до суду з позовом 25 грудня
2008 року, тобто з пропущенням річного
строку щодо частини позовних вимог,
клопотання про поновлення строку
звернення до суду не заявляла.
Відповідач у запереченнях на позов
наполягав на застосуванні статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України (а.с.19).

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 229, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Артемівської районної у м. Луганську
ради задовольнити частково.

Постанову Артемівського районного
суду м. Луганська від 19 лютого 2009 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 8 червня 2011
року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Артемівської районної у м. Луганську
ради, третя особа - Головне управління
Державного казначейства України в
Луганській області про визнання дій
неправомірними та стягнення
недоотриманої суми допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 7 грудня 2006
року по 24 грудня 2007 року залишити без
розгляду.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Артемівської районної у м. Луганську
ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1
допомогу по догляду за дитиною ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею
трирічного віку за період з 25 грудня 2007
року по 31 грудня 2007 року в
розмірі, визначеному статтею 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-ХII,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років,
встановленому статтею 62 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007
рік» від 19 грудня 2006 року № 489-V,
з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.