Справа № 818/2950/14
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 р.
Справа №818/2950/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В.,

розглянувши в приміщенні суду в місті
Суми адміністративну справу № 818/2950/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техмас"

до Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області

про скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Техмас" (далі по
тексту - позивач, ТОВ "Техмас")
звернулось з адміністративним позовом
до Державної податкової інспекції в м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області (далі - відповідач,
ДПІ в м. Сумах), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області від 15 жовтня 2014 року
№ про збільшено суму грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість, з урахуванням штрафних
(фінансових) санкцій, в розмірі 7605,00 грн.

Позовні вимоги ТОВ "Техмас" обґрунтовує
наступним. За результатами
документальної позапланової виїзної
перевірки з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
фінансово-господарським операціям з
ТОВ «Алюр ЛТД» за період з 01.12.2013 року по
31.12.2013 року, згідно акту № 3937/2204/34451322/397
від 26 вересня 2014 року, ДПІ в м. Сумах
дійшла висновку про порушення
позивачем п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст.
185, п. 186.3, п. 186.4 ст. 186, п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, внаслідок
чого занижено податок на додану
вартість на загальну суму 6083,34 грн., у
тому числі: за грудень 2013 року на суму
6083,34 грн. На підставі висновків акту
перевірки, відповідачем 15 жовтня 2014
року було прийняте податкове
повідомлення-рішення № про
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на додану вартість, з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій, в розмірі 7605,00 грн.

На переконання позивача, висновки ДПІ в
м. Сумах про порушення податкового
законодавства, викладені в акті
перевірки, є безпідставними та
необґрунтованими, оскільки
господарські операції по наданню
послуг ТОВ «Алюр-ЛТД» є реальними,
роботи фактично виконані та оплачені,
що підтверджується первинними
документами бухгалтерського обліку, а
саме: договорами, актами надання
послуг, податковими накладними,
документами про оплату та ін.

Враховуючи наявність всіх документів,
які підтверджують надання послуг, ТОВ
"Техмас" має право на відображення
указаних господарських операцій у
податковому обліку, зокрема формувати
податковий кредит при визначенні
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість.

В судове засідання з'явився
представник відповідача Петренко О.М.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, причини неявки суду не
повідомив.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України якщо не має
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, але прибули не всі
особи, які беруть участь у справі, хоча
і були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового розгляду, суд
має право розглядати справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

З огляду на положення вказаної норми,
розгляд справи здійснюється в
письмовому провадженні.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України під час судового розгляду
справи в судовому засіданні
забезпечується повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, крім випадків неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи у разі, якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження). Таким чином, фіксування
судового засідання по справі не
здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності, суд
вважає за необхідне адміністративний
позов ТОВ "Техмас" задовольнити,
виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на
підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.1 п. 78.1
ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу
України та наказу про проведення
перевірки від 15.09.2014 року №1779, головним
державним податковим
ревізором-інспектором Романчук А.Г.
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ТОВ "Техмас" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по
фінансово-господарським операціям з
ТОВ «Алюр ЛТД» за період з 01.12.2013 року по
31.12.2013 року. За результатами перевірки 26
вересня 2014 року складений акт №
3937/2204/34451322/397 (а.с.8-21), згідно якого ДПІ в
м. Сумах дійшла висновку про порушення
позивачем п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст.
185, п. 186.3, п. 186.4 ст. 186, п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, внаслідок
чого занижено податок на додану
вартість на загальну суму 6083,34 грн., у
тому числі: за грудень 2013 року на суму
6083,34 грн.

На підставі висновків акту перевірки,
відповідачем 15 жовтня 2014 року було
прийняте податкове
повідомлення-рішення № (а.с.6) про
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на додану вартість, з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій, в розмірі 7605,00 грн.

Отже, правовою підставою для
визначення податкових зобов'язань та
прийняття оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, ДПІ в м. Сумах
визначила нереальність господарських
операцій між ТОВ "Техмас" і ТОВ «Алюр
ЛТД», вчинення цих операцій без мети
настання правових наслідків, які
обумовлені ними, з метою надання
податкової вигоди позивачу, про що
свідчить акт перевірки контрагента
позивача № 29/2204/34012794/91 від 28.02.2014 р.

Проте, надаючи оцінку обставинам
справи, суд не може погодитись з
указаними доводами відповідача, з
огляду на нижченаведене.

Порядок оподаткування податком на
додану вартість та підстави формування
податкового кредиту визначається
Податковим кодексом України.

Так, податковим кредитом, згідно пп.
14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу
України є сума, на яку платник податку
на додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду, визначена згідно
з розділом V цього Кодексу.

Пунктами 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198
Податкового кодексу України визначено,
що право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає, зокрема, у
разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг. Датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: або дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг, або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за встановленою ставкою
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням чи виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку або
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями та іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Отже, виходячи із системного аналізу
вказаних норм, податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість, має бути
підтверджений належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника податків. Виникнення у
платника податку права на податковий
кредит не ставиться у залежність від
дотримання вимог податкового
законодавства і сплатою податку до
бюджету іншими суб'єктами
господарювання. Зокрема, платник
податку не може нести відповідальність
за неподання контрагентом обов'язкових
звітів про свою господарську
діяльність, а також за інші порушення
законодавства.

Водночас, за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі,
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку, відповідні суми не можуть
включатися до складу податкового
кредиту для цілей оподаткування
податком на додану вартість навіть за
наявності формально складених, але
недостовірних документів або сплати
грошових коштів.

Тобто, для підтвердження даних
податкового обліку платника податку
можуть братись до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Господарською операцією, згідно зі ст. 1
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
є дія або подія, яка викликає зміни в
структурі активів та зобов'язань,
власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.
Також, вказана вимога щодо реальних
змін майнового стану платника
податків, як обов'язкова ознака
господарської операції, кореспондує і
з нормами Податкового кодексу України.
При цьому, сама собою відсутність
окремих документів, а так само помилки
у їх оформленні, не є підставою для
висновків про відсутність
господарської операції, якщо з інших
даних вбачається, що фактичний рух
активів або зміни у власному капіталі
чи зобов'язаннях платника податків у
зв'язку з його господарською
діяльністю мали місце.

В даному випадку, як вбачається з
матеріалів справи, позивачем 06.12.2013
року з ТОВ «Алюр ЛТД» укладено договір
надання послуг №06/12-13-2 (а.с.22-24) про
надання ремонтних послуг. Факт
виконання і оплати вказаних робіт
підтверджується платіжними
дорученнями, актами надання послуг. На
суму виконаних робіт ТОВ «Алюр ЛТД»
були виписані податкові накладні.

Враховуючи наявні в матеріалах справи
первинні документи бухгалтерського
обліку, на переконання суду,
підтверджено, що господарські операції
по наданню послуг між ТОВ "Техмас" і ТОВ
«Алюр ЛТД» фактично здійснені,
направлені на настання правових
наслідків, які обумовлені ними та
підтверджені належним чином
складеними первинними документами.
Тобто, позивач має право на
відображення цих господарських
операцій у податковому обліку при
визначенні об'єкту оподаткування
податком на додану вартість, зокрема
формування податкового кредиту.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Таким чином, оцінивши докази, які
є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд дійшов
висновку, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення ДПІ в м. Сумах не
відповідають ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в зв'язку з чим
адміністративний позов ТОВ "Техмас"
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інженерно-технічний центр "Техмас" до
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області про скасування
податкового повідомлення-рішення -
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області від 15 жовтня 2014 року
№ про збільшено суму грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість, з урахуванням штрафних
(фінансових) санкцій, в розмірі 7605,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
С.В. Воловик

З оригіналом згідно

Суддя
С.В. Воловик