Справа № 264/7277/14-а
Суддя: Харитонова Г. Л.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/7277/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2014 р.
м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя
Донецької області в особі судді
Харитонової Г.Л., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України в Іллічівському районі
м.Маріуполя про визнання дій
неправомірними, зобов'язання
перерахувати та виплатити пенсію як
інваліду 3-ї групи внаслідок
захворювань, пов'язаних з участю в
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,-

В С Т А Н О
В И В:

У серпні 2014 року позивач
звернувся з позовною заявою до
Управління пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м.Маріуполя про
визнання неправомірною відмови в
перерахунку пенсії у відповідності до
статей 50, 54, 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії з 1 січня 2014 року,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, посилаючись на те, що
він є інвалідом 3-ї групи внаслідок
захворювань, пов'язаних з участю в
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
проте відповідач неправомірно
відмовляє йому у перерахунку та
виплаті державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до статті 50 та частини 4
статті 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» як особам, які потерпіли
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
віднесених до першої категорії та
інвалідів. Просить суд визнати
неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м. Маріуполя з
01.01.2014 року у відмові перерахунку та
виплати йому пенсії, як інваліду 3
групи, в розмірі меншому ніж це
встановлено ст. ст. 49, 50, ч.4 ст. 54 ч.4, 67, 71
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи », виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «
Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування » з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, та
зобов»язати Управління Пенсійного
фонду України в Іллічівському районі м.
Маріуполя провести йому перерахунок та
виплачувати основну ( державну) пенсію
у розмірі не менш 6 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії за віком
по 3 групі інвалідності з урахуванням
фактично здійснених виплат з 01.01.2014
року, відповідно до ст. ст. 49, 50, ч.4 ст. 54
ч.4, 67, 71 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи », як постраждалому
внаслідок аварії на ЧАЄС, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування » з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Позивач в судове засідання не
з»явився, про дату, час та місце
судового засідання повідомлений
належним чином, надав до суду заяву про
розгляду справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав повністю та надав
письмові заперечення на
адміністративний позов, в яких пояснює,
що мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування », тобто, у
розмірі прожиткового мінімуму,
застосовується, згідно ч.3 цієї статті,
винятково для визначення розмірів
пенсій, призначених відповідно до
Закону України « Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування ». Тобто, у зазначеній
нормі не передбачено її застосування
для визначення розмірів пенсій, у тому
числі й відповідно до ст. 51 Закону
України « Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи ».
Вказані нормативні акти мають рівну
юридичну силу, та не має підстав для
ігнорування норм одного Закону іншим.
Відповідно до Постанови КМУ № 1210 від
23.11.2011 року , якою затверджено порядок
обчислення пенсій громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, особам, що належать до
категорії 1 інвалідам 3 групи
встановлена щомісячна додаткова
пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю,
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
284 грн. 70 коп. Просили у позові
відмовити та розглянути справу у їх
відсутності.

В зв'язку з неявкою сторін та
надання ними заяв про розгляд справи у
їх відсутності, суд , у відповідності
до вимог ст.ст. 41, 122 КУС України,
проводить розгляд справи у письмовому
провадженні без фіксування судового
засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
пілягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
віднесений до першої категорії осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, визнаний інвалідом 3 групи, що
підтверджується довідкою МСЕК № 090060,
причина інвалідності - захворювання,
пов'язане з роботами по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС.

З 1 січня 2004 року набрав чинності
Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року № 1058-ІV, який відповідно
до його преамбули визначає принципи,
засади і механізм функціонування
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
призначення, перерахунку і виплати
пенсій.

Абзацом другим преамбули
передбачено, що зміна умов і норм
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування здійснюється
виключно шляхом внесення змін до цього
Закону. Частиною 3 статті 4 даного
Закону передбачено, що умови, норми та
порядок пенсійного забезпечення
визначаються виключно законами про
пенсійне забезпечення.

Право громадян України на отримання
пенсійних виплат та соціальних послуг
визначене статтею 8 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Пунктом 2 частини 1 статті 8
зазначеного Закону таке право
закріплене за особами, яким до дня
набрання чинності цим Законом була
призначена пенсія відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
(крім соціальних пенсій) або була
призначена пенсія (щомісячне довічне
утримання) за іншими законодавчими
актами, але вони мали право на
призначення пенсії за Законом України
«Про пенсійне забезпечення» - за умови,
якщо вони не отримують пенсію
(щомісячне довічне грошове утримання) з
інших джерел.

Право вибору пенсійних виплат
передбачене статтею 10 наведеного
Закону, і означає, що особі, яка має
одночасне право на різні види пенсії:
за віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника, призначається
один із цих видів пенсії за її вибором.
Особі, яка має право на довічну пенсію,
призначається один з видів довічної
пенсії за її вибором.

Абзац перший пункту 13 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, у разі, якщо
особа має право на отримання пенсії, у
тому числі відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
призначається одна пенсія за її
вибором. При цьому різниця між розміром
пенсії, на який має право особа
відповідно до зазначених законодавчих
актів, та розміром пенсії із солідарної
системи відповідно до цього Закону
фінансується за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, соціального
захисту потерпілого населення,
визначені Законом України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року №
796-ХІІ, оскільки відповідно до статті 50
Конституції України кожен має право на
безпечне для життя і здоров'я довкілля
та на відшкодування завданої
порушенням цього права шкоди.

Розділ 8 даного Закону передбачає
правила призначення та виплати пенсій
і компенсацій особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу
визначає пенсії особам, віднесеним до
вказаних категорій у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію. Нормами статті 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначені підстави
та умови призначення державних
пенсій особам, віднесеним до категорії
1 та у зв'язку з втратою годувальника.

Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» від 28 грудня 2007 року №
107-VІ (надалі -Закон № 107) були внесені
зміни, в тому числі й до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (пункт 28
розділу II).

Частина 3 статті 54 та стаття 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(в редакції Закону № 107) встановлюють
нижчі розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, а також
розміри щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
процентному співвідношенні до
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду
України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
визнані неконституційними, серед
іншого, і положення пункту 28 розділу II
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
якими з 1 січня 2008 року були внесені
зміни до Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», зокрема, і до статей 50, 54.

Конституційний Суд України дійшов
висновку, що законом про Держбюджет не
можна вносити зміни до інших законів,
зупиняти їх дію чи скасовувати їх,
оскільки з об'єктивних причин це
створює протиріччя у законодавстві, і
як наслідок - скасування та обмеження
прав і свобод людини і громадянина.

У пункті 6 рішення КСУ, зазначено, що
рішення у цій справі має преюдиціальне
значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у
зв'язку із правовідносинами, які
виникли внаслідок дії положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», визнаних
неконституційними.

Враховуючи вищевикладене, суд при
розгляді і вирішенні даного спору
застосовує норми Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в редакції,
які були чинними до внесення змін
Законом № 107. Частина 3 статті 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(із змінами, внесеними згідно із
Законом № 3108-4 від 17 листопада 2005 року)
визначає, що обчислення і призначення
пенсій по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання (у
спірних відносинах має місце
захворювання) внаслідок
Чорнобильської катастрофи із
заробітку за межами зони відчуження
проводиться на загальних підставах
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (надалі - загальний закон),
у якому призначення пенсій по
інвалідності визначено розділом 4
(статті 30-35 Закону).

Частиною 1 статті 33 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» визначені
розміри пенсії по інвалідності залежно
від групи інвалідності. Частина друга
вищенаведеної статті визначає, що за
наявності у непрацюючих інвалідів 2 і 3
груп - у чоловіків 25, а у жінок - 20 років
страхового стажу - за їх вибором пенсія
по інвалідності призначається у
розмірі пенсії за віком, обчисленої
відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Зазначене підтверджує, що після
внесення змін у частину третю статті 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (17 листопада 2005 року),
обчислення і призначення пенсії по
інвалідності здійснюється за
правилами загального закону, внаслідок
чого розмір пенсії по інвалідності
поставлений в залежність від розміру
пенсії за віком, обчисленої за нормами
загального закону.

Відповідно до частини 1 статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком, за наявності у
чоловіків - 25 років, а у жінок - 20 років
страхового стажу, встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Суд не приймає посилання
відповідача на те, що мінімальний
розмір пенсії за віком, встановлений
абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, з
огляду на те, що зазначена стаття
частиною 3 доповнена Законом України №
2505 від 25 березня 2005 року (набрав
чинності з 31 березня 2005 року), тоді як
частина 3 статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» змінена
Законом України від 17 листопада 2005 року
№ 3108-15 (набрав чинності з 13 грудня 2005
року).

Не врахування відповідачем
зазначених змін стало однією з причин
хибного висновку щодо неможливості
застосування стосовно позивача норм
статті 28 загального закону в частині
визначення мінімального розміру
пенсії за віком на рівні прожиткового
мінімуму.

Враховуючи, що порядок обчислення
мінімальної пенсії за віком
встановлений лише нормами Закону
України № 1058, суд вважає за необхідне
також застосувати аналогію закону,
закріплену статтею 9 КАС України,
відповідно до якої у разі відсутності
закону, що регулює відповідні
правовідносини, суд застосовує закон,
що регулює подібні правовідносини.

Частина четверта статті 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
передбачає, що в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчим по 2
групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком, по 3 групі інвалідності
- 6 мінімальних пенсій за віком.

Вищенаведена частина статті 54
викладена із змінами згідно із
Законами України № 2532-12 від 1 липня 1992
року та № 3285-12 від 17 червня 1993 року (в
редакції Закону № 230/96 від 6 червня 1996
року), тоді як частина 3, яка визначає
обчислення і призначення пенсії по
інвалідності змінена Законом № 3108-15
від 17 листопада 2005 року (набрала
чинності 13 грудня 2005 року) і регулює
безпосередньо правила обчислення
пенсій за нормами статті 54
спеціального закону.

Стаття 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачає, що особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у відповідних розмірах,
зокрема інвалідам 2 групи - 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком, інвалідам
3 групи - 50 відсотків мінімальної пенсії
за віком. Виплата зазначеної пенсії
відповідно до статті 53 даного Закону
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Суд зазначає, що за нормами частини
3 статті 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір пенсії,
визначений відповідно до статті 54
цього Закону, а також розмір додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
особам, у тому числі віднесеним до
категорії 1. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Визначення прожиткового мінімуму,
закладення правової основи для його
встановлення, затвердження та
врахування при реалізації державою
конституційної гарантії громадян на
достатній життєвий рівень дає Закон
України «Про прожитковий мінімум» від
15 липня 1999 року № 966-ХІV.

Позиція Управління ПФУ ґрунтується
виключно на постановах Кабінету
Міністрів України, огляд яких не
підтверджує доводи відповідача
стосовно того, що будь-яким із них
визначений мінімальний розмір пенсії
за віком для встановлення нижчого
рівня пенсії, у тому числі інвалідам,
внаслідок захворювання від аварії на
ЧАЕС.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові особи
зобов'язані діяти лише, на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Суд не приймає посилання
відповідача на норми частини 4 статті 45
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058, які регулюють, у
тому числі, строки перерахунку пенсії з
огляду на наступне. Норми статей 50 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлюють право
позивачів на державну та додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірах, які визначені цим Законом.
Стаття 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачає здійснення
перерахунку лише з дня встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
без встановлення додаткових умов для
такого перерахунку, тобто заяви осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Спірні
правовідносини у даній справі виникли
у зв'язку із невиконанням суб'єктом
владних повноважень (відповідач у
справі) норм Закону, які не пов'язують
право на перерахунок пенсії із заявою
особи. Суд дійшов висновку, що для
здійснення перерахунку пенсії у даному
випадку необхідною умовою є саме зміна
розміру прожиткового мінімуму, а не
заява позивача чи наявність інших
обставин. Зміни до статті 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
щодо підвищення пенсії в залежності
від розміру прожиткового мінімуму,
були внесені Законом України від 5
жовтня 2006 року № 231-V (набрав чинності 31
жовтня 2006 року), що посвідчує право
позивача на перерахунок пенсії з 1
січня 2014 року.

Разом з тим, суд приходить до
висновку, що позивачем пропущено
шестимісячний строк звернення до суду,
передбачений ст. 99 КАС України,
останньою під час розгляду справи не
наведено поважних причин його
пропуску.

Відповідно до ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи
до уваги дату звернення позивача до
суду із розглядуваним позовом,
відсутність обґрунтованого клопотання
про поновлення пропущеного строку
звернення до суду із розглядуваним
позовом, суд приходить до висновку про
те, що позовні вимоги підлягають
задоволенню лише з 18.02.2014р.

При цьому, позовні вимоги про
зобов'язання провести перерахунок та
виплату додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю за період з 01.01.2014р.
до 17.02.2014р. включно належить залишити
без розгляду у зв'язку з пропуском
строку звернення до суду.

Керуючись статтями 11, 17, 18, 19, 99, 100, 159,
160, 163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, ст..ст.49,50,54,67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст.. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м.Маріуполя про
визнання неправомірною відмови в
перерахунку пенсії відповідно до
статей 50, 54, 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії з 1 січня 2014 року,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову
Управління пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м.Маріуполя щодо
здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з
18 лютого 2014 року відповідно до частини 4
статті 54, статті 50, статті 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м.Маріуполя
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 державної пенсії по
інвалідності та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи із
розміру мінімальної пенсії за віком,
відповідно до частини 4 статті 54, статті
50, статті 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 18 лютого 2014
року 9 грудня 2014 року.

Позовні вимоги про зобов'язання
провести перерахунок та виплату
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю з 01.01.2014р. до 17.02.2014р. включно,
залишити без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду.

Апеляційна скарга на постанову
суду може бути подана до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Іллічівський районний суд м.
Маріуполя протягом 10 днів з дня
отримання її копії.

Постанова суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Г. Л. Харитонова