Справа № 821/1634/14
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року м. Київ
К/800/44878/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Винокуров К.С. , Пасічник С.С. ,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 29.05.2014р. та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17.07.2014р. у
справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу
державної виконавчої служби
Суворовського районного управління
юстиції у місті Херсоні про скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Відділу державної
виконавчої служби Суворовського
районного управління юстиції у місті
Херсоні з вимогами про визнання
протиправними дій відповідача щодо
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом від 01.08.2012р.,
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження №43049302 від
21.04.2014р.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 29.05.2014р. у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17.07.2014р.
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районі Хмельницької
області залишено без задоволення,
постанову суду першої інстанції від
29.05.2014 року залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що
відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (в редакції на
час винесення вимоги) вимога
територіального органу Пенсійного
фонду про сплату недоїмки або рішення
суду щодо стягнення суми недоїмки
виконується державною виконавчою
службою в порядку, встановленому
законом.

У касаційній скарзі позивач, з
посиланням на порушення норм
матеріального і процесуального права,
допущених судами, просить судові
рішення скасувати і ухвалити нове про
задоволення позову. Вказує на те, що
судами невірно застосовано чинне
законодавство про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення касаційної
скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 13.07.2012р. УПФУ у м.
Херсоні винесено вимогу про сплату
недоїмки №Ф-177, відповідно до якої у
ОСОБА_2 існує заборгованість зі сплати
єдиного внеску в сумі 4 010,30 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.47 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у результаті
вжитих державним виконавцем заходів
неможливо встановити особу боржника,
з'ясувати місцезнаходження боржника -
юридичної особи, місце проживання,
перебування боржника - фізичної особи
(крім випадків, коли виконанню
підлягають виконавчі документи про
стягнення аліментів, відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, у зв'язку з
втратою годувальника, а також
виконавчі документи про відібрання
дитини, за якими мають бути стягнуті
кошти чи інше майно, та інші виконавчі
документи, що можуть бути виконані за
безпосередньої участі боржника).

На підставі вказаної норми Закону
вимога про сплату недоїмки №Ф-177 від
13.07.2012р. поверталась стягувачу, що
підтверджується копією постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 21.03.2014р. В пункті 2
зазначеної постанови вказано, що
виконавчий документ може бути повторно
пред'явлений для виконання в строк до
21.03.2015р.

Згідно ч. 5 ст. 47 Закону України "Про
виконавче провадження" повернення
виконавчого документа стягувачу з
підстав, передбачених цією статтею, не
позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених ст. 22 цього Закону.

18.04.2014р. УПФУ в м. Херсоні повторно
направлено до ВДВС заяву про примусове
виконання вимоги про сплату боргу №Ф-177
від 13.07.2012р. на суму 4 010,30 грн.

Постановою державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Суворовського районного управління
юстиції у м. Херсоні від 21.04.2014р.
ВП№43049302 відкрито виконавче
провадження по виконанню вимоги УПФУ в
м. Херсоні №Ф-177 про стягнення з
позивача на користь УПФУ боргу у сумі 4
010,30 грн.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Статтею 17 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено перелік
виконавчих документів за рішеннями, що
підлягають примусовому виконанню
державною виконавчою службою.

Згідно з п. 8 ч. 2 вказаної статті,
підлягають виконанню державною
виконавчою службою рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу.

Частиною 4 статті 25 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (в редакції на
час винесення вимоги) передбачено, що
вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Відповідно до норм Закону України "Про
виконавче провадження" отримавши
вимогу про сплату недоїмки, яка є
виконавчим документом, державний
виконавець зобов'язаний перевірити
відповідність вказаного виконавчого
документу вимогам ст. 18 цього Закону та
відкрити виконавче провадження,
встановивши боржнику строк для
добровільного виконання рішення.

Суди попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав у відділу
Державної виконавчої служби
Суворовського районного управління
юстиції у м. Херсоні для
неприйняття від УПФУ в м.Херсоні на
виконання вимоги про сплату боргу
№Ф-177.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (у відповідній
редакції) передбачено, що
територіальний орган Пенсійного фонду
у порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату, а вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом.

Колегія суддів вважає висновки судів
першої та апеляційної інстанції
законними та обґрунтованими, оскільки
відповідач при відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
вимоги №Ф-177 діяв на підставі вимог
Закону України "Про виконавче
провадження" і строк для звернення
виконавчого документа до примусового
виконання стягувачем не пропущено.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 29.05.2014р. та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17.07.2014р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає, крім випадків, встановлених
статтями 235-237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач
Кочан В.М.

судді

Винокуров К.С.

Пасічник С.С.