Справа № К/9991/13718/12-С
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2014 р. м. Київ
К/9991/13718/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
секретар: Буденко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 24 червня 2011 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 7 лютого 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Генеральної прокуратури України про
визнання дій неправомірними,

в с т а н о в и л а :

У березні 2011 року позивачка звернулася
до суду із вказаним позовом до
відповідача. Просила визнати
неправомірними дії відповідача щодо
розгляду її скарги від 5 серпня 2010
року про проведення перевірки на
підставі ст. 97 КПК України та невжиття
заходів прокурорського реагування,
зобов'язати відповідача організувати
та провести перевірку за її скаргою від
5 серпня 2010 року.

Посилалась на те, що відповідачем
порушено строки розгляду звернення, не
залучено її до перевірки викладених у
зверненні фактів. Крім того, звернення
направлено для розгляду тим посадовим
особам, дії та рішення яких вона
оскаржувала.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 24
червня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 7 лютого 2012
року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ставиться питання
про скасування судових рішень судів
першої та апеляційної інстанцій з
підстав порушення норм матеріального
та процесуального права та направлення
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши правильність
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права у межах доводів
касаційної скарги, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів не
поширюється на публічно-правові
справи, що належить вирішувати в
порядку кримінального судочинства.

У п. 4.2 Рішення Конституційного Суду
України від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001
зазначено, що кримінальне судочинство -
це врегульований нормами
Кримінально-процесуального кодексу
України порядок діяльності органів
дізнання, попереднього слідства,
прокуратури і суду (судді) щодо
порушення, розслідування, розгляду і
вирішення кримінальних справ, а також
діяльність інших учасників
кримінального процесу - підозрюваних,
обвинувачених, підсудних, потерпілих,
цивільних позивачів і відповідачів, їх
представників та інших осіб з метою
захисту своїх конституційних прав,
свобод та законних інтересів. Захист
прав і свобод людини не може бути
надійним без надання їй можливості при
розслідуванні кримінальної справи
оскаржити до суду окремі процесуальні
акти, дії чи бездіяльність органів
дізнання, попереднього слідства і
прокуратури. Але таке оскарження може
здійснюватись у порядку, встановленому
Кримінально-процесуальним кодексом
України, оскільки діяльність посадових
осіб органів міліції, прокуратури має
свої особливості і не належить до
управлінської сфери.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 у скарзі від 5 серпня 2010 року
просила скасувати постанову
Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві
від 3 червня 2010 року про відмову в
порушенні кримінальної справи та
провести відповідну перевірку, що
регламентовано
Кримінально-процесуальним кодексом
України.

В рішенні Конституційного Суду України
від 14 грудня 2011 року № 19-рп зазначено,
що компетентним національним судом, до
юрисдикції якого належить розгляд
скарг щодо прийняття рішень, вчинення
дій або допущення бездіяльності
суб'єктом владних повноважень стосовно
заяв і повідомлень про вчинені і
підготовлювані злочини, є суд, який
спеціалізується на розгляді
кримінальних справ.

Проте, вирішуючи спір по суті, суди
першої та апеляційної інстанцій
прийшли до помилкового висновку, що
спір підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Такі висновки узгоджуються з правовою
позицією Верховного Суду України,
викладеною у постанові від 23 грудня 2009
року (справа № 21-2177во09).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС
України, суд закриває провадження у
справі, якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 228 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судові
рішення в касаційному порядку і
залишає позовну заяву без розгляду або
закриває провадження у справі з
підстав, встановлених статтями 155 і 157
цього Кодексу.

За таких обставин, коли справа не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства,
колегія суддів дійшла висновку про
скасування судових рішень судів першої
та апеляційної інстанцій та закриття
провадження у справі.

Керуючись статтями 157, 220, 221, 223, 228, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 24 червня 2011 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 7 лютого 2012
року - скасувати, провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_4 до Генеральної прокуратури
України про визнання дій
неправомірними - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В. Тракало Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк