Справа № 804/425/14
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2014 рокусправа № 804/425/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Іванова
С.М. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Дніпроважмаш"

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 05
лютого 2014 р.

у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська до
Публічного акціонерного товариства
"Дніпроважмаш" про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Управління ПФУ в Ленінському
районі м. Дніпропетровська звернувся
10.01.2014 року до суду з адміністративним
позовом до відповідача ПАТ
"Дніпроважмаш" про стягнення
заборгованості, в сумі 232 923,18 гривень. В
обґрунтування заявлених вимог позивач
зазначив, що відповідач має
заборгованість зі сплати фактичних
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій по Списку №2 на загальну суму 232
923,18 грн. Зазначену заборгованість
відповідачем добровільно та вчасно
погашено не було.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 05
лютого 2014 року адміністративний позов
задоволено. Стягнуто з ПАТ
"Дніпроважмаш" на користь Управління
ПФУ в Ленінському районі м.
Дніпропетровська заборгованість зі
сплати фактичних витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій в розмірі 232
923 грн. 18 коп.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог. Вимоги
апеляційної скарги обґрунтовані тим,
що у ПАТ "Дніпроважмаш" відсутній
законодавчо встановлений обов'язок зі
сплати відшкодування пенсій за Списком
№2. Зазначає, що на законодавчому рівні
визначено обов'язок підприємств лише
стосовно відшкодування витрат на
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за Списком №1,
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених КМУ. Як
свідчить зміст позову, працівникам
відповідача призначено пенсії на
підставі п. «б-з» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення». Тобто, такі пенсії
належать до Списку №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених КМУ, зайнятість в яких
повний робочий день дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах. Оскільки
Список №1, віднесено до п. «а» ст. 13 ЗУ
«Про пенсійне забезпечення», вважають,
що у підприємства відсутній
законодавчо встановлений обов'язок зі
сплати відшкодування пенсій за Списком
№2.

В запереченнях на апеляційну скаргу
зазначено, що Порядок відшкодування
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
регламентується р. 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України,
затвердженого постановою правління
ПФУ від 19.12.2003 року. Згідно п. 6.4-6.8
вказаної Інструкції не сплачені та/або
несвоєчасно сплачені суми фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій вважається боргом
(недоїмкою). В період з 01.11.2013 року по
25.11.2013 року відповідач не сплачував
кошти, призначені на покриття витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій,
призначених застрахованим особам, які
працювали або працюють на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком №2, що призвело до утворення
боргу в сумі 232923,18грн. Просить
відмовити в задоволенні апеляційної
скарги, оскаржувану постанову залишити
без змін як законну та обґрунтовану,
справу розглядати за відсутності
представника.

Учасники процесу в судове засіданні не
з'явилися, про час і місце судового
засідання повідомлені належним чином,
що підтверджується поштовим
повідомленням про отримання судового
відправлення. В силу ч.1 ст. 41 КАС
України судове засідання не
фіксувалося технічними засобами.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ПАТ "Дніпроважмаш" зареєстровано в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м.
Дніпропетровська, як платник страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. За
період 01.11.2013 р. по 25.11.2013 р. управлінням
ПФУ здійснені витрати на виплату і
доставку пенсій пенсіонерам, які
працювали у ПАТ "Дніпроважмаш" та
отримували пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до пунктів
«б-з» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення». При цьому підприємством
не сплачено витрати, понесені
Пенсійним фондом по Списку №2 за
вказаний період на загальну суму 232 923,18
грн.

Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
надіслало відповідачу листи від 11.11.2013
року №4201/02/19 в яких повідомлялось про
наявну суму заборгованості ПАТ
"Дніпроважмаш". На момент звернення до
суду заборгованість в добровільному
порядку не сплачена.

Згідно висновків суду першої
інстанції, відповідно до розрахунку
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в
частині пенсій, за Списком №2,
призначених відповідно до пункту
«б»-«з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» відповідач
повинен був сплатити витрати на
виплату і доставку пенсій особам, яким
призначена пенсія на пільгових умовах
за період 01.11.2013 р. по 25.11.2013 р. на
загальну суму 232 923,18 грн. На виконання
вищенаведених норм Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська надіслало
відповідачу листи від 11.11.2013 року
№4201/02/19 в яких повідомлялось про наявну
суму заборгованості ПАТ "Дніпроважмаш".
На момент звернення до суду
заборгованість в добровільному
порядку сплачена не була.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо задоволення позовних
вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів "б-з" ч.1 ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років і 6 місяців на
зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ч.2 Прикінцевих Положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що витрати на
виплату та доставку пенсій особам, які
були зайняті на роботах за списками №1
та №2, покриваються підприємствами та
організаціями.

Таким чином, необхідність
відшкодування відповідачем позивачу
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах за списком №2, передбачена
діючим законодавством.

Порядок обчислення і сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
страхувальниками та застрахованими
особами до Пенсійного фонду України, а
також надходження і витрачання його
коштів визначено Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та Інструкцією "Про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України",
затвердженою Постановою Правління
Пенсійного фонду України № 21-1 19.12.2003 р.
та зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України за № 64/8663 від 16.01.2004р.

Згідно з пунктом 6.1 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, яка
затверджена постановою правління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №
21-1 та зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 16.01.2004р. за № 64/8663,
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09.07.2003 року
№1058-ІV.

Відповідно до пункту 6.2 Інструкції,
витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
особами, які мають стаж, що дає право на
призначення цих пенсій покриваються
підприємством, на якому працювали
застраховані особи. Пунктом 6.4
Інструкції № 21-1 визначено, що розмір
сум до відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 "Прикінцевих
положень" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно до п. 6.8 Інструкції відповідач
повинен щомісяця до 25-го числа вносити
до Пенсійного фонду зазначену в
повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Суми фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Таким чином, підприємства здійснюють
сплату витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій ще до виплати
пільгових пенсій Пенсійним фондом.

Як свідчать матеріали справи,
відповідач у встановленому
законодавством порядку був
повідомлений про розмір сум фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій.

На виконання вимог Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України від 19.12.03 № 21-1
позивачем направлені відповідачу
розрахунки фактичних витрат на виплату
пенсій, призначених відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б"-
"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення". Зазначені розрахунки
складені з дотриманням позивачем всіх
необхідних вимог Інструкції.

Матеріали справи не місять доказів
сплати даної заборгованості у
добровільному порядку.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку щодо
наявності у відповідача обов'язку
відшкодовувати позивачу фактичні
витрати на виплату та доставку пенсій
за листопад 2013 року в сумі 232 923,18 грн.

Така ж позиція висловлена в Постанові
Верховного Суду України від 19 березня
2013 р. у справах № 21-59а13, 21-60а13, зокрема,
обов'язок з відшкодування управлінню
Пенсійного фонду України витрат на
виплату i доставку пенсії, призначеної
відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону
України від 5 листопада 1991 р. № 1788-XII
«Про пенсійне забезпечення»
працівнику за списком № 2 покладено на
підприємство, оскільки з набуттям
чинності з 1 січня 2004 р. Закону України
від 9 липня 2003 р. № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» порядок покриття витрат
на виплату i доставку цих пенсій не
змінився.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що постанова суду першої
інстанції прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог.

Керуючись п.1, ч.1 ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Дніпроважмаш"
- залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 05
лютого 2014 р. у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
до Публічного акціонерного товариства
"Дніпроважмаш" про стягнення
заборгованості - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
Л.П. Туркіна