Справа № 2а-0870/12153/11
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

24 листопада 2014 року м.
Київ В/800/5025/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Лосєв А.М., Маринчак Н.Є., Усенко
Є.А., Федоров М.О.,

розглянувши заяву товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ»
(далі - Товариство) про перегляд
Верховним Судом України

ухвали Вищого адміністративного суду
України від 29.09.2014

у справі № 2а-0870/12153/11

за позовом Товариства

до державної податкової інспекції у
Комунарському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області

про визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позов подано про визнання
недійсним та скасування податкового
повідомлення-рішення від 25.06.2011 №
.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 19.03.2012,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 15.12.2013, у
позові відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 29.09.2014 зазначені
рішення судів попередніх інстанцій у
справі залишено без змін.

Товариство звернулося із заявою
про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 29.09.2014, в якій заявник
просить її скасувати та прийняти
рішення про задоволення позову,
мотивуючи свої вимоги неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права (зокрема,
підпункту 3.1.1 пункту 3.1, підпункту 3.2.1
пункту 3.2 статті 3, підпунктів 7.4.1, 7.4.4
пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість»), внаслідок
чого ухвалені різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Як доказ неоднакового
правозастосування заявником подано
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 11.12.2013 у справі № 810/2384/13-а,
від 18.04.2007 у справі № 7/295-2005, від 04.10.2012 у
справі № К/9991/1444/11 та від 15.05.2013 у справі
№ 2а-0770/738/11.

Розглянувши заяву про перегляд
ухвали суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
дійшла висновку про наявність підстав
для допуску справи до провадження
Верховного Суду України, враховуючи
таке.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС) заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах може
бути подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У пункті 4 постанови пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 № 2 «Про судову практику
застосування статей 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України» передбачено, що ухвалення
різних за змістом судових рішень
матиме місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

При вирішенні питання допуску
справи до провадження Верховного Суду
України враховується сукупність всіх
наявних складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Як вбачається зі змісту ухвали
від 29.09.2014, про перегляд якої подано
заяву, у прийнятті цього рішення Вищий
адміністративний суд України,
керуючись положеннями підпунктів 3.1.1,
3.1.2 пункту 3.1 статті 3 Закону України
«Про податок на додану вартість»,
дійшов висновку про те, що операція з
передачі майна до статутного фонду
юридичної особи в обмін на емітовані
нею корпоративні права не утворює
об'єкт оподаткування ПДВ, у зв'язку з
чим за наслідками цієї операції у
позивача не виникло право на
податковий кредит.

У той же час усі ухвали Вищого
адміністративного суду України, на які
посилається заявник на підтвердження
існування підстави у розумінні пункту 1
статті 237 КАС, мотивовані тим, що
операція з внесення майна до
статутного фонду юридичної особи
оподатковується ПДВ у загальному
порядку як операція з поставки.

Зміст наведених рішень суду
касаційної інстанції свідчить про те,
що, застосовуючи підпункти 3.1.1, 3.1.2
пункту 3.1 статті 3 Закону України «Про
податок на додану вартість», Вищий
адміністративний суд України
по-різному вирішив питання щодо обсягу
прав та обов'язків платника за
операцією з внесення майна до
статутного фонду юридичної особи, що є
підставою для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Допустити справу № 2а-0870/12153/11 до
провадження Верховного Суду України.

Ухвала набирає законної сили з
моменту постановлення.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:А.М. Лосєв Н.Є. Маринчак Є.А.
Усенко М.О. Федоров