Справа № 2-а-3553/08/6
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року
м. Київ К/9991/33682/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Карася О.В.

Островича С.Е.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в м. Сімферополі
Автономної Республіки Крим

на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 27
листопада 2009 року

та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 29 березня 2011 року

у справі № 2а-3553/08/6

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Югсангрейн»

до Державної податкової інспекції в м.
Сімферополі Автономної Республіки
Крим

про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 27 листопада 2009
року, залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 29 березня
2011 року, позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Югсангрейн» (далі - ТОВ «Югсангрейн»;
позивач) до Державної податкової
інспекції в м. Сімферополі Автономної
Республіки Крим (далі - ДПІ в м.
Сімферополі Автономної Республіки
Крим; відповідач) задоволено. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення № /0
від 02 вересня 2008 року. Стягнуто на
користь ТОВ «Югсангрейн» з Державного
бюджету України судовий збір у розмірі
3,40 грн. та витрати, пов'язані з
проведенням судової експертизи в
розмірі 3 753,60 грн.

Не погоджуючись з прийнятими
судовими рішеннями у справі,
відповідач оскаржив їх в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України.

В поданій касаційній скарзі, ДПІ в
м. Сімферополі Автономної Республіки
Крим, посилаючись на неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права, просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 27
листопада 2009 року, ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 29 березня
2011 року та прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що відповідачем
проведено планову виїзну перевірку ТОВ
«Югсангрейн» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01 квітня 2007
року по 31 березня 2008 року, за
результатами якої складено акт №
6204/23-2/34371572 від 21 серпня 2008 року.

На підставі зазначеного акту
перевірки ДПІ в м. Сімферополі
Автономної Республіки Крим прийнято
податкове повідомлення-рішення №
/0 від 02 вересня 2008 року,
яким позивачу визначено суму
податкового зобов'язання з податку на
прибуток у розмірі 348 203,00 грн. (251 522,00
грн. - основний платіж, 96
681,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції).

Перевіркою встановлено порушення
товариством підпункту 5.2.1 пункту 5.2,
підпункту 5.3.9 пункту 5.3, пункту 5.9 статті
5 Закону України від 28 грудня 1994 року №
334/94-ВР «Про оподаткування прибутку
підприємств» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин; далі
- Закон № 334/94-ВР) з огляду на
протиправне віднесення до складу
валових витрат вартості
інформаційно-консультаційних послуг,
наданих Приватним підприємством
«Дніпро-Леон-Сервіс» та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Галіт», з
огляду на ненадання документів на
підтвердження фактичного виконання
вказаних послуг та їх використання у
власній господарській діяльності
позивача, вартості транспортних
послуг, наданих Приватним
підприємством «Дніпро-Леон-Сервіс»,
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кібер Південь»,
Приватним підприємством «Минги-тау», з
підстав ненадання на перевірку
товарно-транспортних накладних, а
також заниження приросту балансової
вартості запасів за 2007 рік на суму в
розмірі 457 098,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з
наступних мотивів, з якими
погоджується суд касаційної інстанції.

Пунктом 5.1 статті 5 Закону № 334/94-ВР
визначено, що валовими витратами
виробництва та обігу є сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2
статті 5 Закону № 334/94-ВР до складу
валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 статті 5
Закону № 334/94-ВР передбачено, що не
належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Згідно із статтею 1 Закону України від 16
липня 1999 року № 996-XIV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» (далі - Закон №
996-XIV) первинним документом є документ,
який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Відповідно до частини 1 статті 9
Закону № 996-XIV підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Отже, визначальним для висновку
про правомірність віднесення
платником податку вартості придбаних
інформаційно-консультаційних послуг
до складу валових витрат є наявність у
нього мети на отримання прибутку,
здійснення діяльності у відповідності
з визначеними цілями, а також
підтвердження отриманих послуг
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

В свою чергу, безпосередній
зв'язок понесених платником витрат з
його господарською діяльністю може
бути встановлений з урахуванням
якісних характеристик придбаних
послуг, які б однозначно свідчили про
їх призначення для використання у
власній господарській діяльності
такого платника, відповідали б змісту
його діяльності.

Надаючи оцінку правомірності
віднесення позивачем до складу валових
витрат вартості придбаних у ПП
«Дніпро-Леон-Сервіс» та ТОВ «Галіт»
інформаційно-консультаційних послуг,
судові інстанції обґрунтовано
враховували наявні у товариства акти
прийому-передачі робіт, які містять всі
обов'язкові реквізити первинного
документа, визначені частиною 2 статті 9
Закону № 996-XIV.

Вартість придбаних у ПП
«Дніпро-Леон-Сервіс», ТОВ «Кібер
Південь», ПП «Минги-тау»
транспортних послуг, на переконання
колегії суддів, також правомірно
віднесено ТОВ «Югсангрейн» до складу
валових витрат з огляду на те, що
вказані витрати, як встановлено судами,
підтверджуються належним чином
оформленими документами, зокрема,
актами приймання-передачі робіт,
товарно-транспортними накладними.

Крім того, судові інстанції
цілком об'єктивно врахували висновок
судово-економічної експертизи № 3038 від
29 травня 2009 року, проведеної Кримським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз, відповідно до якого доводи,
викладені в акті перевірки № 6204/23-2/34371572
від 21 серпня 2008 року, щодо порушення
товариством вимог Закону № 334/94-ВР
документально та нормативно не
підтверджуються.

За наведених обставин, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 27 листопада 2009 року
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 29 березня 2011 року такими, що
прийняті з правильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, а тому суд касаційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до їх зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в м. Сімферополі
Автономної Республіки Крим відхилити,
а постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 27 листопада 2009 року
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 29 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, встановленими главою 3 розділу
IV Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Карась О.В.

Острович С.Е.