Справа № 872/14477/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2014 рокусправа № 804/5925/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Дніпропетровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року у справі № 804/5925/13-а за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(далі-позивач) звернувся до суду з
позовом до Дніпропетровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області (далі - відповідач), в якому
просить визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення №001341720 від 10.04.2013
року.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
червня 2013 року позов задоволено.

Відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог.

В судове засідання апеляційної
інстанції представники сторін не
з'явились, про дату, час та місце
слухання справи повідомлялися
належним чином, а тому, відповідно до ч.1
ст.41 КАС України, фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає, з
огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено,
що основними видами діяльності
відповідача є вантажний автомобільний
транспорт, інша допоміжна діяльність у
сфері транспорту, надання інших
інформаційних послуг.

В період у березні 2013 року
фахівцями податкового органу
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку позивача щодо
документального підтвердження
господарських відносин із ТОВ
"Шоковіта" та їх реальності і повноти
відображення у обліку за жовтень,
листопад 2012 року та ПП "Алкіона" за
грудень 2012 року.

За результатами проведеної
перевірки складено акт від 26.03.2013р.
№321/172/НОМЕР_1 (а.с. 80-87), в якому
відображені виявлені порушення:

- ст. 1 Закону України від 16.07.1999
року №996-XIV " Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні"; ст. 44
Господарського кодексу України, п. 198.1,
п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 розділу 5 ПК України, в
результаті чого позивачем завищено
суму ПДВ, яка віднесена до складу
податкового кредиту в розмірі 42468,00
грн., в т.ч. за жовтень 2012 року 9889,00 грн.,
листопад 2012 року 15782,00 грн. по
взаємовідносинам з ТОВ "Шоковіта", та за
грудень 2012 року на 17197,00 грн. по
взаємовідносинам з ПП "Алкіона".

Як зазначено в акті перевірки, за
результатами опрацюванням документів
податкової звітності та баз даних
встановлено, що одним з постачальників
позивача у жовтні та листопаді 2012 року
було підприємство ТОВ "Шоковіта".
Згідно наданих до перевірки документів
встановлено, що між позивачем та ТОВ
"Шоковіта" (постачальник) укладено
договір поставки від 01.10.2012 року за №351.
ТОВ "Шоковіта" знаходиться на обліку
ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська, стан платника 9 -
направлено повідомлення про
відсутність за місцезнаходженням.
Відповідно до вищевказаного договору
підприємством ТОВ "Шоковіта" у жовтні
та листопаді 2012 року виписано
(оформлено) податкові накладні. Суми
податку на додану вартість за
зазначеними податковими накладними
позивачем включено до податкового
кредиту жовтня та листопада 2012 року,
відображено у реєстрі отриманих
податкових накладних, які відповідають
даним додатку 5 до декларації з ПДВ за
жовтень та листопад 2012 року. Розрахунки
проводились у безготівковій формі.
Актом перевірки, складеним фахівцями
ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська, стосовно ТОВ
"Шоковіта" №7206/229/33421681 від 21.12.2012 року
встановлено відсутність фактичного
постачання товарів (робіт, послуг).

Також встановлено, що одним з
постачальників позивача у грудні 2012
року було підприємство ПП "Алкіона", а
саме: в грудні 2012 року на суму ПДВ 17196,97
грн.. ПП "Алкіона" у грудні 2012
року виписано акти виконаних робіт.
Розрахунки між ПП "Алкіона" та
позивачем не проводились.

Наявність вищевказаних обставин
стала підставою для висновків
податкового органу щодо не
підтвердження реальності здійснення
господарських операцій.

На підставі акту перевірки
податковим органом 10.04.2013р. прийнято
податкове повідомлення-рішення №001341720,
яким позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем: податок на
додану вартість по вітчизняних товарах
на суму 53 078 грн. 75 коп., з яких 42 463 грн. -
за основним платежем, 10 615,75 грн. -
штрафні (фінансові) санкції.

Вважаючи зазначене рішення
відповідача протиправним, позивач
звернувся до суду з вимогами про його
скасування.

Суд першої інстанції, з
висновками якого погоджується і
колегія суддів апеляційної інстанції,
задовольняючи позовні вимоги, виходив
з наступного.

Відповідно до приписів пп.198.1 ст.198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається: дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною
(п.п.198.2 ст.198 вказаного Кодексу).

Згідно ч.2 п.п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

З матеріалів справи вбачається,
що між ТОВ "Шоковіта" (постачальник) та
позивачем укладено договір №351 від
01.10.2012 року, предметом якого є поставка
виробничо-технічної продукції,
кількість та за ціною, яка зазначається
в рахунках, що виставляються
постачальником на підставі заявок
покупця. Товар поставляється окремими
партіями по мірі надходження заявок
від покупця та оплати виставлених
постачальником рахунків.

За погодженням сторін оплата
продукції може проводитися після
відвантаження продукції, протягом 10
календарних днів з дати поставки. У
цьому випадку ціною товару вважається
ціна, зазначена в відвантажувальній
накладній. Датою оплати вважається
дата зарахування коштів на
розрахунковий рахунок (п. 4 Договору).

При самовивозі відвантаженої
продукції, поставка зі складу
постачальника здійснюється силами і
засобами постачальника на
автотранспортний засіб покупця, який
має бути пристосований для безпечного
перевезення товару.

Зобов'язання постачальника щодо
поставки продукції вважаються
виконаними з моменту передачі
продукції уповноваженому представнику
покупця або перевізникові вантажу, що
підтверджується датою, зазначеною в
товарно-транспортній накладній або
акті приймання-передачі вантажу до
перевезення, акті приймання контейнера
або документа, що підтверджує передачу
товару транспортній фірмі (п. 5
Договору).

На виконання умов договору №351
від 01.10.2012 року ТОВ "Шоковіта" у жовтні,
листопаді 2012 року виписано видаткові
та податкові накладні (їх копії
приєднано до матеріалів справи).

Суми податку на додану вартість
за податковими накладними позивачем
включено до податкового кредиту жовтня
та листопада 2012 року, відображено у
реєстрі отриманих податкових
накладних, які відповідають даним
додатку 5 до декларації з ПДВ за жовтень
та листопад 2012 року.

Оплата за придбану продукцію
проводилась у безготівковій формі
через ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на суму 25 932,73
грн. (платіжне доручення №66 від 29.11.2012
року), на суму 50 000,00 грн. (платіжне
доручення №127 від 09.01.2013 року), на суму 20
000,00 грн. (платіжне доручення №141 від
22.01.2013 року), на суму 20 000,00 грн. (платіжне
доручення №143 від 24.01.2013 року), на суму 24
852,00 грн. (платіжне доручення №171 від
18.02.2013 року), на суму 20 000,00 грн. (платіжне
доручення №164 від 12.02.2013 року). Оплата
здійснена частково.

Як встановлено судом першої
інстанції, позивачем було подано
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за грудень 2012 року № від
12.03.13 року, в якому проведено заміну
контрагента постачальника ТОВ
"Шовковіта", сума податкового кредиту
складала 17308,45 грн., на ПП "Алкіона", сума
податкового кредиту склала 17196,97 грн..

Між ПП "Алкіона" (виконавець) та
позивачем укладено договір №189 про
надання послуг з технічного
обслуговування та ремонту автомобілів
від 03.12.2012 року.

Послуги надаються замовнику за
умови пред'явлення ним: документа, що
засвідчує особу замовника (для
фізичних осіб - паспорт, посвідчення,
для представників юридичних осіб -
довіреність або інший документ, що
посвідчує службове становище і
повноваження особи); оригінал
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу (ТЗ); документа, що
підтверджує право замовника на
користування ТЗ, якщо він не є його
власником. Виконавець має право
відмовитися від надання послуг
замовнику, якщо пред'явлені ним
документи не відповідають вимогам
чинного законодавства або викликають
сумнів (п. 1.3 Договору).

Замовник зобов'язаний самостійно
доставити транспортний засіб на СТО
для проведення визначеного комплексу
послуг. У випадку неможливості
доставити ТЗ у заздалегідь визначений
час, замовник зобов'язаний не пізніше
ніж за один день повідомити про це
виконавця і погодити з ним дату початку
робіт. На прохання замовника,
виконавець може доставити ТЗ на СТО
власними засобами з подальшою оплатою
(п. 2.1 договору).

Вартість робіт та запчастин
визначається на підставі тарифів та
розцінок, встановлених за домовленістю
сторін. Замовник здійснює оплату
шляхом перерахування коштів у
безготівковому порядку на
розрахунковий рахунок виконавця у
банку. Замовник зобов'язаний здійснити
оплату послуг протягом 14 банківських
днів з дати виставлення рахунку
фактури. За погодженням сторін
замовник може здійснити оплату
виконаних робіт по факту їх виконання
шляхом перерахування їх на
розрахунковий рахунок виконавця.
Передача транспортного засобу
замовнику після виконання комплексу
передбачених робіт здійснюється при
умові повної оплати наданих послуг та
встановлених ТЗ запасних частин та
використаних матеріалів (п. 3 Договору).

На виконання договору №189 про
надання послуг з технічного
обслуговування та ремонту автомобілів
від 03.12.2012 року ПП "Алкіона" виписано:
податкову накладну №435 від 17.12.2012 року
на суму 36 847,02 грн., податкову накладну
№399 від 11.12.2012 року на суму 36 601,46 грн.,
податкову накладну №431 від 15.12.2012 року
на суму 29 733,31 грн.. Виконання робіт
підтверджується актами виконаних
робіт. Оплата здійснена частково.

Суми податку на додану вартість
за зазначеними податковими накладними
позивачем включено до податкового
кредиту грудня 2012 року.

Підставою для ведення
бухгалтерського та податкового обліку
господарської операції є первинні
документи, які повинні відповідати
законодавчо встановленим вимогам.

Відповідно до ст.9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

З матеріалів справи вбачається,
що первинні документи, а саме:
видаткові накладні та податкові
накладні, акти виконаних робіт за
господарськими операціями позивача з
ТОВ "Шовковіта", ПП "Алкіона" складені
згідно вимог діючого законодавства
України, та оформлені у відповідності
до ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Щодо посилань податкової
інспекції на факт нереальності
здійснення господарських операцій по
ланцюгу постачання, встановлення
безтоварності таких операцій та
юридичну дефектність первинних
документів, складених від імені ТОВ
"Шовковіта" та ПП "Алкіона", оскільки ТОВ
"Шовковіта" не знаходиться за юридичною
адресою, відсутні первині
бухгалтерські документи та ПП "Алкіона"
має контрагента-постачальника, який є
"транзитним" підприємством, що надає
послуги по незаконному формуванню
податкового кредиту, суд першої
інстанції вірно зазначив, що норми
чинного господарського та цивільного
законодавства України не встановлюють
жодних санкцій щодо господарюючих
суб'єктів, які в ланцюгу контрагентів є
добросовісними, а саме: вчинили
реальний правочин, мають всі необхідні
документи, що підтверджують
господарську операцію, виконали всі
податкові зобов'язання тощо.

Суд першої інстанції встановив, і
з цими висновками погоджується колегія
суддів, що позивачем дотримано вимог
закону, пов'язаних з формуванням
податкового кредиту, оскільки єдиною
підставою для цього являється
наявність у платника податку належно
оформленої податкової накладної.

Відповідачем же, в свою чергу, не
було спростовано достовірності
відомостей, що містять первинні та
розрахункові документи, надані
платником податків на підтвердження
факту реальності здійснення
господарських операцій. Податковим
органом не доведено належними та
допустимими доказами того факту, що
укладення договорів не відповідало
дійсним намірам сторін щодо набуття
цивільних прав і обов'язків, та що
договори укладено без мети настання
реальних наслідків. Судових рішень
щодо визнання угод недійсними суду
надано також не було.

Висновки ж акту перевірки
контрагентів позивача по ланцюгу
постачання не є належним доказом
укладання позивачем не реальних угод, а
тому можливо стверджувати що доводи
відповідача ґрунтуються лише на
припущеннях, що є неприпустимим.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
того, що відповідачем безпідставно,
всупереч фактичним обставинам справи
зроблено висновок про нікчемність угод
позивача з ТОВ "Шовковіта" та ПП
"Алкіона". Зважаючи на те, що у позивача
наявні належним чином складені
фінансово-господарські документи та
податкові накладні, які підтверджують
реальність операцій, останній мав
право на формування податкового
кредиту на підставі цих документів.

З огляду на не доведеність
відповідачем правомірності прийнятого
податкового повідомлення-рішення,
заявлені позивачем вимоги щодо його
скасування підлягали задоволенню.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі відповідача, не
дають колегії суддів підстав для
постановлення висновків, які б
спростовували правову позицію суду
першої інстанції стосовно вирішених
позовних вимог.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205,
206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
червня 2013 року у справі № 804/5925/13-а -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали виготовлено
15.12.2014р..

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак