Справа № 2а/0270/4875/12
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року м. Київ
К/800/21699/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Головуючого судді Малиніна
В.В.,суддів Ситникова О.Ф. Швеця В.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданнікасаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 31 січня 2013
року у справі за його позовом до
Вінницької митниці про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду надійшла на
новий розгляд з Вищого
адміністративного суду України
адміністративна справа за позовом
ОСОБА_4 до Вінницької митниці про
визнання дій протиправними та
стягнення середньої заробітної плати
за час вимушеного прогулу.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 14 листопада
2012 року позов задоволено частково:
стягнуто з Вінницької митниці на
користь ОСОБА_4 середній заробіток в
розмірі 69840 грн. 66 коп. за час вимушеного
прогулу з 20.02.2010 року по 03.02.2012 року з
врахуванням індексації та компенсації
за несвоєчасну виплату заробітної
плати, з вирахуванням всіх обов'язкових
платежів та податків. В решті позовних
вимог відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 31 січня 2013
року рішення суду першої інстанції
скасовано, у задоволені позову
відмовлено.

Вважаючи, що рішення суду
апеляційної інстанцій прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, в
якій просить його скасувати, позов
задовольнити у повному обсязі.

У письмових заперечень на касаційну
скаргу, які надішли до Вищого
адміністративного суду України
відповідач просить її залишити без
задоволення, а оскаржуване нею рішень
без змін.

Відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга позивача не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 19.02.2010 року
у справі №2-а-18/10/0270 задоволено позов
ОСОБА_4 до Державної митної служби
України та Вінницької митниці,
поновлено ОСОБА_4 на посаді провідного
інспектора відділу організації
митного контролю Вінницької митниці,
стягнуто з Вінницької митниці на
користь позивача заробітну плату за
час вимушеного прогулу за період з
04.12.2009 року по 19.02.2010 року, стягнуто з
Вінницької митниці заробітну плату за
час вимушеного прогулу в межах суми
стягнення за один місяць в розмірі 2362,11
грн., постанову в частині поновлення
ОСОБА_4 на посаді та в частині стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу в межах суми стягнення за один
місяць в розмірі 2362,11 грн. звернуто до
негайного виконання.

Відповідно до наказу Держмитслужби
України від 28.12.2011 року № 2724-к, позивач
поновлений з 04.12.2009 року на посаді
провідного інспектора відділу
організації митного контролю
Вінницької митниці.

На виконання зазначеного наказу
Держмитслужби, Вінницькою митницею
03.02.2012 року видано наказ № 56-к «Про
поновлення ОСОБА_4.»

Відповідно до пункту 2.1 даного наказу
Вінницької митниці службу фінансів,
бухгалтерського обліку та звітності
зобов'язано провести розрахунок оплати
праці ОСОБА_4 відповідно до постанови
Вінницького окружного
адміністративного суду від 19.02.10 року у
справі № 2-а-18/10/0270.

03.02.2012 року на виконання наказу ДМСУ №
233-к від 03.02.2012 року, Вінницькою митницею
видано наказ № 59-к «Про розрахунок та
звільнення ОСОБА_4.», відповідно до п.2
якого службу фінансів, бухгалтерського
обліку та звітності було зобов'язано
провести повний розрахунок з ОСОБА_4
відповідно до вимог статтей 47, 116
Кодексу законів про працю України та
виплатити йому компенсацію за 65
календарних днів невикористаної
щорічної відпустки.

На виконання пункту 2.1 наказу
Вінницької митниці № 56-к та пункту 2
наказу Вінницької митниці № 59-к від
03.02.2012 року позивачу було нараховано та
виплачено грошові кошти в сумі 9353, 93
грн.

В подальшому, на виконання постанови
Вінницького окружного
адміністративного суду від 19.03.2012 року
у справі № 2а/0270/912/12 позивачу
Вінницькою митницею була нарахована
середня заробітна плата за період з
20.02.2010 року по 03.02.2012 року в розмірі 72722,01
грн. Після утримання єдиного внеску та
податку з доходів, на особовий рахунок
позивача було перераховано кошти в
сумі 58043,07 грн.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції, з чим погоджується колегія
суддів, виходив з того, що виплата
позивачу середньої заробітної плати з
урахуванням компенсації та індексації
суперечить діючому порядку проведення
вказаних виплат і є незаконною,
оскільки компенсація і індексація
проводиться тільки із виплат, які
законодавчо визначені, як об'єкти
виплат, що підлягають компенсації та
індексації. Зазначені виплати повинні
носити постійний характер, з доходів,
які виплачуються за конкретно виконану
роботу, (за трудовим, чи колективним
договором), що в даному випадку
відсутнє.

Сума, яка підлягає виплаті
позивачу за час вимушеного прогулу
обраховується згідно із частиною
другою статті 235 Кодексу законів про
працю України (КЗпП України) та на
підставі Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 08 лютого 1995 року № 100.

Як вірно встановлено судом
апеляційної інстанції позивач в період
з 20.02.10 р. по 03.02.12р. у трудових
відносинах з Вінницькою митницею не
перебував жодного дня, роботу позивач
не виконував, заробітна плата йому не
нараховувалась, відповідно затримки у
виплаті заробітної плати не було, а
отже відсутні підстави для
застосування правового механізму
виплати компенсації заробітної плати
до правовідносин, які взагалі не
передбачають нарахування та виплату
саме заробітної плати працівникові.

Отже, в межах касаційної скарги
порушень судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права при вирішенні цієї справи не
допущено. Правова оцінка обставин у
справі дана правильно, а тому касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржуване
судове рішення - залишити без змін.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, висновку суду апеляційної
інстанції та обставин справи не
спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційні скарги без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4залишити без
задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 31 січня 2013
року у справі № 2а/0270/4875/12 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.В. Малинін

Судді:
О.Ф. Ситников

В.В. Швець