Справа № 826/11385/14
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 грудня 2014 року №
826/11385/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва, у складі колегії суддів:
головуючого судді Добрянської Я.І.,
суддів: Бояринцевої М.А., Літвінової
А.В., розглянув відповідно до вимог ч. 6
ст. 128 КАС України в порядку письмового
провадження адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1 до відповідача-1
Старшини відділу прикордонної служби
«Бориспіль-1» Окремого
контрольно-пропускного пункту «Київ»
Державної прикордонної служби України
Усика Михайла
Юрійовичавідповідача-2Адміністрації
Державної прикордонної служби
Українипровизнання протиправними дій
та стягнення шкоди, завданої
незаконним рішенням та діями, та
стягнення моральної шкоди

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Окружний
адміністративний суд міста Києва з
позовною заявою до відповідача-1
Начальника 2-го відділення інспекторів
прикордонної служби відділу
прикордонної служби «Бориспіль-1»
Окремого контрольно-пропускного
пункту «Київ» Державної прикордонної
служби України капітана Сома Артема
Олександровича та відповідача-2
Адміністрації Державної прикордонної
служби України, про визнання
протиправними дій та стягнення шкоди,
завданої незаконним рішенням та діями,
та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 06.08.2014 р.
головуючим суддею Добрянською Я.І. було
відкрито провадження в
адміністративній справі № 826/11385/14 та
призначено справу до попереднього
судового розгляду на 16.09.2014 р.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 16.09.2014 р. було замінено
в адміністративній справі № 826/11385/14
первісного відповідача-1 Начальника
2-го відділення інспекторів
прикордонної служби відділу
прикордонної служби «Бориспіль-1»
Окремого контрольно-пропускного
пункту «Київ» Державної прикордонної
служби України капітана Сома Артема
Олександровича на належного
відповідача-1 старшину відділу
прикордонної служби «Бориспіль-1»
Окремого контрольно-пропускного
пункту «Київ» Державної прикордонної
служби України Усика Михайла
Юрійовича.

У попередньому судовому засіданні
09.10.2014 р. представник позивача заявлені
позовні вимоги підтримав повністю та
просив суд їх задовольнити з підстав,
визначених у позовній заяві.

Натомість представники відповідача-1
та відповідача-2 у попередньому
судовому засіданні 09.10.2014 р. проти
задоволення позовних вимог позивача
повністю заперечили з підстав,
наведених у письмових запереченнях, що
долучені до матеріалів справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
документи, та заслухавши пояснення
представників сторін, суд прийшов до
висновку, що спір не може бути
врегульовано в порядку, визначеному ч. 3
ст. 111 КАС України.

Зважаючи на таке, ухвалою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
09.10.2014 р. було закінчено підготовче
провадження у справі № 826/11385/14 та
призначено справу до судового розгляду
колегією суддів на 04.12.2014 р.

У судовому засіданні 04.12.2014 р.
представник позивача заявлені у
позовній заяві позовні вимоги
підтримав повністю, та просив суд:

- визнати протиправними дії
відповідача-1 (старшини відділу
прикордонної служби «Бориспіль-1»
Окремого контрольно-пропускного
пункту «Київ» Державної прикордонної
служби України Усика Михайла
Юрійовича) з адміністративного
затримання ОСОБА_1;

- стягнути з відповідача-1 старшини
відділу прикордонної служби
«Бориспіль-1» Окремого
контрольно-пропускного пункту «Київ»
Державної прикордонної служби України
Усика Михайла Юрійовича) та
відповідача-2 (Адміністрації Державної
прикордонної служби України) кошти на
відшкодування шкоди, завданої
незаконним рішенням та діями
відповідача-1, а саме: матеріальної
шкоди у розмірі вартості квитка на рейс
№ 415 «Київ-Мюнхен» в розмірі 2 350,00
гривень та моральної шкоди у розмірі 10
000 (десять тисяч) гривень.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог представник позивача послався на
те, що відповідачем-1 старшиною відділу
прикордонної служби «Бориспіль-1»
Окремого контрольно-пропускного
пункту «Київ» Державної прикордонної
служби України Усиком Михайлом
Юрійовичем було необґрунтовано та
безпідставно (протиправно) затримано 15
липня 2014 року о 9 годині 45 хвилин
позивача ОСОБА_1 в пункті пропуску
«Бориспіль» на напрямку «Відліт»
терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль» під час
оформлення пасажирів рейсу № 415
«Київ-Мюнхен», з тих підстав, що при
пред'явленні паспорту НОМЕР_1
працівнику Відділу прикордонної
служби «Бориспіль-1» Окремого
контрольно-пропускного пункту «Київ»
Державної прикордонної служби України,
останнім (відповідачем-1) було нібито
виявлено порушення позивачем
загального терміну перебування в
Україні, а саме перевищення 90 днів
перебування протягом 180 рахуючи з дати
першого в'їзду, що насправді не
відповідає дійсності та було
спростовано судовим рішенням -
постановою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
по справі № 359/7639/14-а, якою, зокрема,
скасовано постанову у справі про
адміністративне правопорушення № 072194
від 15 липня 2014 року про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності та накладення штрафу
в розмірі 850 грн.).

Відповідачами, у свою чергу, до
матеріалів справи були подані письмові
заперечення на позовну заяву, в яких
останні зазначають про
необґрунтованість та безпідставність
позовних вимог позивача.

Так зокрема представник відповідача-1 в
судовому засіданні 04.12.2014 р. наголосив
на тому, що перевірка дотримання
іноземцями строків перебування в
Україні здійснюється автоматично на
підставі наявної в Базі даних
«Відомості про іноземців та осіб без
громадянства, які перевищили термін
реєстрації паспортних документів в
Україні» інформації, тобто без
втручання людського фактору, а отже, за
наявності спрацювання 15 липня 2014 року
бази даних щодо перевищення
громадянином Німеччини ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, термінів перебування на
території України, що є складом
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП,
відповідачем-1, керуючись статтями 260-263
КУпАП, було правомірно затримано
позивача про що складено протокол про
адміністративне затримання.

Натомість представник відповідача-2 в
судовому засіданні 04.12.2014 р. наголосив
на тому, Адміністрація Державної
прикордонної служби України не має
жодного відношення до заявлених
позивачем позовних вимог, а саме
останньою (її працівниками) не
вчинялося жодних дій відносно
позивача, зокрема щодо
адміністративного затримання
останнього, оскільки Державна
прикордонна служба України (її
посадові особи) не уповноважені
законом здійснювати провадження у
справах про адміністративні
правопорушення.

Також, в судовому засіданні 04.12.2014 р.
представником позивача було подано
заяву про перехід до розгляду вказаної
адміністративної справи № 826/11385/14 в
порядку письмового провадження, проти
чого під звукозапис не заперечили
представники відповідача-1 та
відповідача-2.

Зважаючи на таке, суд задовольнив заяву
позивача про розгляд справи № 826/11385/14 в
порядку письмового провадження без
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

За наслідками переходу судом до
розгляду адміністративної справи №
826/11385/14 в порядку письмового
провадження, станом на 08.12.2014 р. інших
документів з приводу даного спору від
сторін по справі до канцелярії суду не
надходило.

Отже, розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін в
судовому засіданні (в минулих
попередніх судових засіданнях),
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд м.
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, 15.07.2014 року при здійсненні
прикордонного контролю пасажирів
рейсу № 415 сполученням «Київ-Мюнхен»
відбулось спрацювання бази даних щодо
перевищення позивачем громадянином
Німеччини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
термінів перебування на території
України, що є складом
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП.

Зважаючи на зазначене, відповідачем-1
старшиною відділу прикордонної служби
«Бориспіль-1» Окремого
контрольно-пропускного пункту «Київ»
Державної прикордонної служби України
Усиком Михайлом Юрійовичем, керуючись
статтями 260-263 КУпАП, було затримано
позивача громадянина Німеччини ОСОБА_1,
про що складено протокол про
адміністративне затримання.

Також, за наслідками зазначеного,
начальником 2-го відділення
інспекторів прикордонної служби
відділу прикордонної служби
«Бориспіль-1» Окремого
контрольно-пропускного пункту «Київ»
Державної прикордонної служби України
капітаном Сомом Артемом
Олександровичем було складено
відносно позивача громадянина
Німеччини ОСОБА_1 постанову у справі
про адміністративне правопорушення №
072194 від 15 липня 2014 р. про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП та
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850
грн.

Вказана постанова у справі про
адміністративне правопорушення № 072194
від 15 липня 2014 р. про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ч. 2 ст. 203 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 850 грн., - була
скасована в судовому порядку
постановою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
по справі № 359/7639/14-а (рішення набрало
законної сили), а також наведеною
постановою суду було визнано
протиправними дії начальника 2-го
відділення інспекторів прикордонної
служби відділу прикордонної служби
«Бориспіль-1» Окремого
контрольно-пропускного пункту «Київ»
Державної прикордонної служби України
капітана Сома Артема Олександровича
щодо притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності.

Зважаючи на таке, та вважаючи
порушеними свої права та інтереси
внаслідок протиправних дій старшини
відділу прикордонної служби
«Бориспіль-1» Окремого
контрольно-пропускного пункту «Київ»
Державної прикордонної служби України
Усика Михайла Юрійовича щодо
адміністративного затримання
громадянина Німеччини ОСОБА_1 15 липня
2014 р. в терміналі аеропорту
«Бориспіль», позивач звернувся за
захистом своїх прав та інтересів у
судовому порядку до Окружного
адміністративного суду м. Києва.

Дослідивши наявні у справі докази,
проаналізувавши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, а також вивчивши норми
відповідного законодавства з приводу
даного спору, суд дійшов до висновку
про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог позивача,
зважаючи зокрема на наступне.

Згідно статей 260 та 263 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
(далі - КУпАП), іноземці, які порушили
правила перебування в Україні або
транзитного проїзду через територію
України, можуть бути затримані
органами прикордонної служби на строк
до трьох годин для складення протоколу
про адміністративне правопорушення у
разі неможливості складення його на
місці вчинення правопорушення, якщо
складення протоколу є обов'язковим. Про
адміністративне затримання
складається протокол, в якому
зазначаються: дата і місце його
складення; посада, прізвище, ім'я та по
батькові особи, яка склала протокол;
відомості про особу затриманого; час і
мотиви затримання. Протокол
підписується посадовою особою, яка
його склала, і затриманим. У разі
відмовлення затриманого від
підписання протоколу в ньому робиться
запис про це.

Згідно Закону України «Про
прикордонний контроль», прикордонний
контроль іноземця, особи без
громадянства під час виїзду з України
передбачає проведення перевірки:

- наявності у нього дійсного
паспортного документа;

- відсутності щодо нього у базах даних
Державної прикордонної служби України
інформації про заборону виїзду з
України та про доручення
правоохоронних органів щодо осіб, які
перетинають державний кордон;

- виконання ним вимог щодо строків
перебування в Україні.

Тобто, на персонал ДПСУ покладено
обов'язок здійснювати перевірку
дотримання іноземцями строків
перебування в Україні.

Частиною 2 статті 203 КУпАП передбачено,
що за недодержання іноземцями та
особами без громадянства
встановленого порядку реєстрації або
порушення встановленого терміну
перебування в Україні, виявлені в
пунктах пропуску через державний
кордон України вони підлягають
притягненню до адміністративної
відповідальності.

Так, згідно Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства», строк перебування
іноземців та осіб без громадянства в
Україні встановлюється візою,
законодавством України чи міжнародним
договором України.

Згідно Порядку продовження строку
перебування та продовження або
скорочення строку тимчасового
перебування іноземців та осіб без
громадянства на території України,
затвердженого постановою КМУ від 15
лютого 2012 р. № 150, іноземці та особи без
громадянства, які на законній підставі
прибули в Україну, можуть тимчасово
перебувати на її території:

- протягом наданого візою дозволу в
разі в'їзду з держав з візовим порядком
в'їзду, якщо інший строк не визначено
міжнародними договорами України;

- не більш як 90 днів протягом 180 днів з
дати першого в'їзду з держав з
безвізовим порядком в'їзду, якщо інший
строк не визначено міжнародними
договорами України;

- на період дії візи, але не більш як 90
днів протягом 180 днів з дати першого
в'їзду за візою, оформленою до 11 вересня
2011 року.

Реєстрація іноземців та осіб без
громадянства, які в'їжджають в Україну
здійснюється в пункті пропуску через
державний кордон посадовою особою
Держприкордонслужби.

Строк перебування іноземців та осіб
без громадянства на території України,
паспортні документи або документи, що
підтверджують особу без громадянства,
яких зареєстровано посадовою особою
Держприкордонслужби, продовжується
територіальними органами або
підрозділами ДМС.

Тобто, іноземці не можуть перебувати на
території України більше 90 днів
протягом періоду у 180 днів.

Згідно Положення про базу даних
«Відомості про іноземців та осіб без
громадянства, які перевищили термін
реєстрації паспортних документів в
Україні», затвердженого наказом
Адміністрації Держприкордонслужби
України від 27.05.2008 р. № 444 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 23 червня 2008 р. за №
549/15240, База даних «Відомості про
іноземців та осіб без громадянства, які
перевищили термін реєстрації
паспортних документів в Україні» (далі
- База даних) - це автоматизований банк
даних (в електронному вигляді)
відомостей про іноземців і осіб без
громадянства та їх паспортні
документи, зареєстрованих у пунктах
пропуску через державний кордон, які
перевищили терміни реєстрації.

Базу даних створено для здійснення
контролю за дотриманням іноземцями та
особами без громадянства термінів
реєстрації їх паспортних документів на
період короткотермінового перебування
в Україні.

Перевірка інформації за Базою даних
здійснюється автоматично з
використанням автоматизованих робочих
місць «Інспектор» (стаціонарних,
портативних, кишенькових) (далі - АРМ
«Інспектор») ПТК АПК ІТС «Гарт-1» під
час уведення інформації до Бази даних
осіб посадовими особами підрозділів
органів охорони державного кордону
Державної прикордонної служби
України, які в установленому порядку
призначені і несуть службу в
прикордонному наряді «Перевірка
документів», шляхом асоціативного
пошуку за такими реквізитами (з
визначеним відсотком збігу даних):

- прізвище та ім'я особи (латинськими
літерами) - 90%;

- дата народження - 100%;

- громадянство -100%;

- серія і номер паспортного документа -
100%.

У разі збігу даних за цими реквізитами
з даними, що зберігаються в Базі даних,
на екрані АРМ «Інспектор» ПТК АПК ІТС
«Гарт-1» з'являється відповідне
інформаційне повідомлення з
відображенням даних про особу із
зазначенням коду ознаки інформації
«ПТР» (перевищення іноземцем або
особою без громадянства терміну
реєстрації паспортного документа).

Згідно п. 4 наказу № 444, уповноваженим
посадовим особам органів охорони
державного кордону Державної
прикордонної служби України в разі
виявлення іноземців та осіб без
громадянства за базою даних «Відомості
про іноземців та осіб без громадянства,
які перевищили термін реєстрації
паспортних документів в Україні» під
час здійснення прикордонного контролю,
забезпечити при виїзді з України -
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин адміністративного
правопорушення та здійснення
провадження справи в точній
відповідності із законом.

Тобто, як підтверджується наведеними
вище нормами чинного законодавства з
приводу даного спору, перевірка
дотримання іноземцями строків
перебування в Україні здійснюється
автоматично на підставі наявної в Базі
даних «Відомості про іноземців та осіб
без громадянства, які перевищили
термін реєстрації паспортних
документів в Україні» інформації, а
отже - без втручання людського фактору,
на чому безпідставно наголошує
позивач, оскаржуючи протиправні, на
його думку, дії відповідача-1 щодо
адміністративного затримання
громадянина Німеччини ОСОБА_1.

Статтею 20 Закону України «Про Державну
прикордонну службу України»
закріплено, що органам, підрозділам,
військовослужбовцям, а також
працівникам Державної прикордонної
служби України, які відповідно до їх
службових обов'язків можуть залучатися
до оперативно-службової діяльності,
для виконання покладених на Державну
прикордонну службу України завдань
надається право здійснювати
адміністративне затримання осіб на
підставах і на строки, визначені
законами.

Згідно п. 2.2. Інструкції з оформлення
посадовими особами Державної
прикордонної служби України
матеріалів справ про адміністративні
правопорушення, затвердженої наказом
МВС України від 18.09.2013 р. № 898,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 09.10.2013 р. за № 1729/24261,
складати протоколи про
адміністративні затримання мають
право всі військовослужбовці та
працівники Держприкордонслужби, які
безпосередньо виконують завдання з
охорони державного кордону України.

Відповідно до п. 3.10. зазначеної
Інструкції, уповноважені посадові
особи, визначені пунктом 2.2. розділу II
цієї Інструкції, можуть здійснити
адміністративне затримання на
підставах та у строки відповідно до
статей 260 та 263 КУпАП, про що складається
протокол про адміністративне
затримання.

Згідно частини 3 статті 72 КАС України,
обставини, які визнаються сторонами,
можуть не доказуватись перед судом.

В даному випадку, згідно протоколу про
адміністративне затримання від 15 липня
2014 року, позивач був затриманий саме на
три години. Також самим позивачем
зазначеного факту не заперечувалося.

Водночас, згідно Інструкції з
організації і здійснення перевірки
документів громадян України, іноземців
та осіб без громадянства, які
перетинають державний кордон,
затвердженої наказом Адміністрації
Державної прикордонної служби України
від 05.06.2012 р. № 407, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 27 червня
2012 р. за № 1083/21395, перевірка документів
здійснюється у пункті пропуску через
державний кордон на лінії паспортного
контролю.

Крім того, згідно спільного наказу
Державної митної служби України,
Адміністрації Державної прикордонної
служби України, Міністерства
транспорту та зв'язку України,
Міністерства охорони здоров'я України,
Міністерства аграрної політики
України, Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України, Міністерства культури і
туризму України, Державної служби
України з нагляду за забезпеченням
безпеки авіації від 28.11.2005 р. №
1167/886/824/643/655/424/858/900, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 26 грудня
2005 р. за № 1557/11837 «Про затвердження
Часових нормативів виконання
контрольних операцій посадовими
особами, які здійснюють контроль осіб,
товарів і транспортних засобів у
пунктах пропуску через державний
кордон України», прикордонний контроль
осіб має тривати не більше 2 хв.

Тобто, складання процесуальних
документів на лінії паспортного
контролю не можливо у зв'язку з
технологією оформлення осіб.

Більш того, персонал ДПСУ тільки
виявляє правопорушення, а вчиняється
воно на території України з 00 год. 00 хв.
наступного дня після закінчення 90 -
денного терміну.

Згідно статті 258 КУпАП, протокол не
складається в разі вчинення
адміністративних правопорушень,
передбачених статтями 70, 77, частиною
третьою статті 85, статтею 153, якщо
розмір штрафу не перевищує трьох
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, частиною першою статті 85,
якщо розмір штрафу не перевищує семи
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, статтею 107 (у випадках
вчинення правопорушень, перелічених в
частині третій статті 238) частиною
третьою статті 109, статтями 110, 115,
частинами першою, третьою і п'ятою
статті 116, частиною третьою статті 116-2,
частинами першою і третьою статті 117
(при накладенні адміністративного
стягнення у вигляді попередження на
місці вчинення правопорушення),
статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3 цього
Кодексу, якщо особа не оспорює допущене
порушення і адміністративне стягнення,
що на неї накладається.

Таким чином, аналізуючи обставини, які
мали місце 15.07.2014 року та викладені вище
норми законодавства України,
відповідачу-1 Усику Ю.М., як посадовій
особі, законодавчо було надано право
затримувати іноземців в разі порушення
ними правил перебування в Україні на
строк до 3-х годин для складання
протоколу про адміністративне
правопорушення, проте як саме
перевірка дотримання іноземцями
строків перебування в Україні
здійснюється автоматично на підставі
наявної в Базі даних «Відомості про
іноземців та осіб без громадянства, які
перевищили термін реєстрації
паспортних документів в Україні»
інформації, тобто без втручання
людського фактору.

Пленум Верховного суду України
постановою від 31.03.1995 р. № 4 визначив, що
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності,
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування шкоди
підлягають: наявність такої шкоди;
протиправність діяння її заподіювача;
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні.

Згідно статті 1166 ЦКУ, майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Проте, в даному випадку, позивачем не
було допустимими доказами по справі
доведено суду протиправність дій
відповідача-1 старшини відділу
прикордонної служби «Бориспіль-1»
Окремого контрольно-пропускного
пункту «Київ» Державної прикордонної
служби України Усика Михайла Юрійовича
щодо адміністративного затримання
ОСОБА_1, з підстав автоматичного
спрацювання 15.07.2014 року при здійсненні
прикордонного контролю пасажирів
рейсу № 415 сполученням «Київ-Мюнхен»
електронної Бази даних щодо
перевищення позивачем громадянином
Німеччини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
термінів перебування на території
України, що є складом
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП.

З приводу зазначеного, постанова
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області по справі № 359/7639/14-а,
якою, зокрема, скасовано постанову у
справі про адміністративне
правопорушення № 072194 від 15 липня 2014
року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності та
накладення штрафу в розмірі 850 грн., -
жодним чином не встановлює
протиправності дій Усика Михайла
Юрійовича щодо адміністративного
затримання ОСОБА_1, а виключно
встановлює відсутність порушення
позивачем ч. 2 ст. 203 КУпАП, проте як саме
адміністративне затримання ОСОБА_1
відбулося за наслідками автоматичного
спрацювання електронної Бази даних
щодо перевищення іноземцями термінів
перебування на території України,
тобто без втручання людського фактору
(відповідача-1), про що безпідставно
зазначає позивач у своїй позовній
заяві.

Також, згідно аналізу введення
інформації про позивача, було
встановлено, що під час оформлення
10.04.2013 року останній був оформлений як
ОСОБА_1, проте як 16.02.2013 року, коли
позивач виїжджав з України, як ОСОБА_1.
Так, за 13.08.2013 року особа облікована на
виїзд, при цьому не здійснюючи в'їзду,
23.08.2014 року знову облікована на виїзд.
Таким чином, коректність роботи та
наповнення бази даних БД 1.11 залежить
від повноти та коректності наповнення
бази даних БД 2.1, яка у свою чергу може
формуватись некоректно з об'єктивних
причин (відсутність можливості
уведення інформації у систему про вид
документу, з яким особа перетинає
державний кордон, в АРМ «Інспектор-К»)
та людського фактору (невнесення
інформації про перетин особами
державного кордону або внесення цієї
інформації з помилками, використання
особами різних документів під час
перетину державного кордону, тощо).

Зазначені неточності при формуванні
бази даних можливо змогли потягнути
виявлення в позивача порушення
термінів перебування та реєстрації в
Україні, проте як зазначене жодним
чином не залежало від дій відповідача-1,
який в даному випадку (автоматичному
спрацюванні електронної Бази даних
щодо перевищення іноземцями термінів
перебування на території України) діяв
у відповідності до покладених на нього
обов'язків, на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України та законами
України.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони:

1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь
у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку, відповідачі, як
суб'єкти владних повноважень, надали
суду обґрунтовані пояснення та
допустимі докази на їх підтвердження,
щодо необґрунтованості та
безпідставності заявлених позивачем
позовних вимог.

Натомість позивач, не надав суду
обґрунтованих пояснень та допустимих
доказів на їх підтвердження, щодо
заявлених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене в сукупності,
та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В адміністративному позові
відмовити.

Строк і порядок набрання судовим
рішенням законної сили встановлені у
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Головуючий суддя:
Я.І. Добрянська

Судді:
М.А. Бояринцева

А.В. Літвінова

Дата складання та підписання в повному
обсязі постанови - 08.12.2014 р.