Справа № 2а-4537/10/0770
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р.
Справа № 105787/11

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Ніколіна В.В.,

суддів
Гінди О.М., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від
10.06.2011 року у справі за позовом
державної податкової інспекції у місті
Ужгороді Закарпатської області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА :

Державна податкова інспекція у м.
Ужгороді Закарпатської області 08.12.2010
року звернулася у суд з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення з неї заборгованості у
розмірі 4795,00 грн. на користь державного
бюджету.

В позові державна податкова інспекція
у м. Ужгороді Закарпатської області
покликається на те, що відповідач
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності та
здійснює діяльність, як фізична
особа-підприємець.

Державною податковою адміністрацією у
Закарпатській області 29 травня 2009 року
здійснена перевірка дотримання
суб'єктом господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1. В результаті перевірки
виявлено порушення, які описані в акті
перевірки № 0181/07/01/23/НОМЕР_1 та на основі
даного акту 16 червня 2009 року, за вказані
порушення, державною податковою
інспекцією у м. Ужгород Закарпатської
області прийнято рішення № про
застосування фінансових санкцій в сумі
4400,00 грн., яке було вручено 20 червня 2009
року. Державною податковою інспекцією
у м. Ужгороді 30 квітня 2010 року здійснена
перевірка дотримання суб'єктом
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій. В
результаті перевірки виявлено
порушення, які описані в акті перевірки
№ 0156/07/01 /23/НОМЕР_1 та на основі даного
акту 20 травня 2010 року, за вказані
порушення інспекцією прийнято рішення
№ про застосування штрафних
санкцій в сумі 2345,00 грн., та вручено 20
травня 2010 року.

Вказані повідомлення - рішення
відповідачем не оскаржувались і були
сплачені не в повному обсязі (сплачено
1950,00 грн.),відповідно за нею рахується
заборгованість в сумі 4795,00 грн. А тому
державна податкова інспекція у м.
Ужгороді Закарпатської області
просить стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
заборгованість у розмірі 4795,00 грн. на
користь державного бюджету.

Оскаржуваною постановою
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 10.06.2011 року
позовну заяву державної податкової
інспекції у місті Ужгороді
Закарпатської області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - задоволено. Стягнуто з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
заборгованість у розмірі 4795,00 гривень
на користь державного бюджету.

У поданій апеляційній скарзі
відповідач просить зазначену
постанову скасувати та прийняти нову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі,
покликаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права.
Вимоги за апеляційною скаргою
відповідач обґрунтовує тим, що її
невістка ОСОБА_1 від імені відповідача
уклала письмові договори про прийом на
роботу працівників та вчинили разом
розтрату, все списувала на фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1

Сторони по справі належним чином судом
були повідомлені, однак з невідомих для
суду причин не з'явилися в зал судового
засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст.
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що Згідно ст.
25 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг»суми фінансових
санкцій підлягають перерахуванню
суб'єктами підприємницької діяльності
до Державного бюджету України в
десятиденний термін з дня прийняття
органами державної податкової служби
України рішення про застосування таких
фінансових санкцій.

Відповідно до Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»,
державні податкові інспекції
забезпечують застосування та
своєчасне стягнення сум фінансових
санкцій, передбачених цим Законом та
іншими законодавчими актами України за
порушення податкового законодавства
та подають до судів позови до
підприємств, установ, організацій та
громадян про стягнення заборгованості
перед бюджетом і державними цільовими
фондами за рахунок їх майна. Оскільки,
відповідачем вказані суми не
оскаржувались в адміністративному та
судовому порядку, вони є узгодженими.
Враховуючи обставини встановлені у
судовому засіданні, суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими, заявленими
відповідно до чинного законодавства, і,
зважаючи на це, такими, що підлягають
задоволенню.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, що
ОСОБА_1 13 травня 2005 року була
зареєстрованою у виконавчому комітеті
Ужгородської міської Ради
Закарпатської області, про що видано
свідоцтво про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця серії
НОМЕР_2, ідентифікаційний код -НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки за № 145/2775 від 03
березня 2010 року з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців ОСОБА_1 проживає за
адресою : АДРЕСА_1.

Згідно з довідкою від 01 липня 2005 року за
№ 794/28-1 форми №4-ОПП відповідач взята на
облік платника податків у державній
податковій інспекції в м.Ужгород від 16
травня 2005року. 29 травня 2009 року
державною податковою адміністрацією у
Закарпатській області була здійснена
перевірка дотримання суб'єктом
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 про що було
складено акт перевірки №
0181/07/01/23/НОМЕР_1 де вказані порушення ст.
15 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів», а саме здійснення роздрібної
торгівлі алкогольними напоями без
наявності ліцензії на право роздрібної
торгівлі алкогольними напоями,
відповідальність за яке передбачена
абз. 5 ч. 2 ст. 17 цього Закону в розмірі
1700,00 грн; ст.15-3 вищезазначеного Закону,
а саме продаж алкогольних напоїв на
розлив для споживання на місці без
статусу громадського харчування,
відповідальність за яке передбачена
абз. 8 ч. 2 ст. 17 цього Закону її розмірі
1700,00 грн.; ч. 10 ст. 18 вищезазначеного
Закону, а саме здійснення роздрібної
торгівлі коньяком, алкогольними
напоями за цінами нижчими від
встановлених мінімальних роздрібних
цін на коньяк, алкогольні напої,
відповідальність за яке передбачена
абз. 10 ч. 2 ст. 17 цього Закону в розмірі
1000,00 грн..

На основі даного акту 16 червня 2009 року,
за вказані порушення, державною
податковою інспекцією у м. Ужгород
Закарпатської області прийнято
рішення № про застосування
фінансових санкцій в сумі 4400,00 грн., яке
було вручено 20 червня 2009 року. 30 квітня
2010 року працівниками державної
податкової інспекції у м. Ужгороді
Закарпатської області здійснена
перевірка дотримання суб'єктом
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій.

В результаті перевірки виявлено
порушення, які описані в акті перевірки
№ 0156/07/01 /23/НОМЕР_1, зокрема п. 9 ст. З, а
саме не зберігання використаної книжки
обліку розрахункових операцій
протягом встановленого законом
терміну, відповідальність за яке
передбачена п. 4 ст. 17 цього Закону
двадцять неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян за кожне таке
порушення; п. 13 ст. З Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», а. саме не забезпечено
відповідність готівки на місці
проведення розрахунків в сумі 401,00 грн..
відповідальність за. яке передбачена
ст. 22 цього Закону - у п'ятикратному
розмірі суми, на яку виявлено
невідповідність.

Так, на основі даного акту 20 травня 2010
року, за вказані порушення інспекцією
прийнято рішення № про
застосування штрафних санкцій в сумі
2345,00 грн., та вручено 20 травня 2010 року.
Також борг відповідача
підтверджується розрахунком
заборгованості в сумі 4795,00 грн..

Відповідно до пп.5.4.1 п.5.4 ст.5 Закону
України узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником
податків у визначені Законом строки,
визнається сумою податкового боргу
платника податків.

Згідно ст. 25 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суми фінансових санкцій
підлягають перерахуванню суб'єктами
підприємницької діяльності до
Державного бюджету України в
десятиденний термін з дня прийняття
органами державної податкової служби
України рішення про застосування таких
фінансових санкцій.

Відповідно до Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»,
державні податкові інспекції
забезпечують застосування та
своєчасне стягнення сум фінансових
санкцій, передбачених цим Законом та
іншими законодавчими актами України за
порушення податкового законодавства
та подають до судів позови до
підприємств, установ, організацій та
громадян про стягнення заборгованості
перед бюджетом і державними цільовими
фондами за рахунок їх майна. Оскільки,
відповідачем вказані суми не
оскаржувались в адміністративному та
судовому порядку, вони є узгодженими.

Враховуючи обставини встановлені у
судовому засіданні, суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими, заявленими
відповідно до чинного законодавства, і,
зважаючи на це, такими, що підлягають
задоволенню.

А тому висновки суду першої інстанції
відповідають нормам матеріального та
процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції, при винесені оскаржуваної
постанови вірно дано правову оцінку
обставинам справі та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що згідно ст. 200 КАС України є підставою
для залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 10.06.2011 року
у справі № 2а-4537/10/0770 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду у порядку
адміністративного судочинства
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
В.В. Ніколін

Судді
О.М. Гінда

Д.М. Старунський