Справа № 344/17336/14-а
Суддя: Бойчук О. В.
Дата ухвалення: 2014-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/841/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області Бойчук
О.В., розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративний позов
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в місті Івано-Франківську про
визнання неправомірними дії та
зобов'язання проведення перерахунку
пенсії, включивши в суму заробітної
плати для обчислення пенсії визначену
матеріальну допомогу на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
потреб, винагороди до заробітку,
виплатити заборгованість різниці між
виплаченою та перерахованою пенсією,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась з вказаним позовом
до відповідача, в обґрунтування якого
покликалась на те, що 17.10.2003 року їй
призначена пенсія як державному
службовцю. Однак при розрахунку пенсії
не включено до зарплати суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
потреб, грошових винагород та премій.
Вважає, що матеріальна допомога
повинна враховуватися при обчисленні
розміру пенсії, оскільки на
матеріальну допомогу, грошові
винагороди та премії нараховувався
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування та необхідність
врахування матеріальної допомоги при
обчисленні пенсії державним
службовцям узгоджується з правовою
позицією Верховного Суду України. Тому
просила зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок пенсії з дати
призначення з врахуванням
матеріальної допомоги, грошових
винагород та премій, з якого
обчислювалась пенсія.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України
скорочене провадження застосовується
в адміністративних справах щодо
оскарження фізичними особами рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Відповідач подав суду письмове
заперечення, в якому вказав, що проти
задоволення позову заперечує з
підстав, викладених у поданому ним
письмовому запереченні.

Судом встановлені факти і відповідні
їм правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, без обмеження
граничного розміру пенсії.

Однак, відповідачем при розрахунку
пенсії не включено до складу її
заробітної плати матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових потреб,
грошових винагород та премій,
внаслідок чого пенсія виплачується в
меншому розмірі, ніж повинна бути.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України
«Про державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранг, надбавки за вислугу років та
інших надбавок.

Згідно з ч. 6 ст. 33 Закону України «Про
державну службу», державним службовцям
можуть встановлюватись надбавки за
високі досягнення в праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про
державну службу» передбачено виплату
державним службовцям допомоги на
оздоровлення в розмірі посадового
окладу при наданні щорічної відпустки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про оплату праці», заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
орган виплачує працівникові за
виконану роботу. Ст. 2 даного Закону
визначено структуру заробітної плати,
до якої входить - основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

З довідки № 8-09/09/563 від 08.10.2014 року
Фінансового управління виконавчого
комітету в Івано-Франківської міської
ради Івано-Франківської області
вбачається, що позивач отримала: у
червні 2002 року - 562,02 грн., у грудні 2002
року - 549,98 грн., у серпні 2003 року - 558,25
грн., відповідно по роках матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових потреб,
а також позивач отримала грошову
винагороду в 2003 році в сумі 2898,60 гривень
та грошову премію з нагоди 55-річчя в
розмірі 191 гривні. На суми проведено
нарахування та утримання страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових потреб входила до
системи оплати праці державного
службовця, також входила до системи
оплати праці грошова винагорода та
премія.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплат праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування. Стаття
41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. За змістом
наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Закон України «Про оплату праці» та
Закон України «Про державну службу» ж
загальними по відношенні до даних
правовідносин, в той час як перевагу
мають спеціальні норми Закону України
«Про пенсійне забезпечення» та Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

У своїй Постанові від 20 лютого 2012 року
Верховний Суд України усуваючи
неоднакове застосування норм
матеріального права, вважає
неправильними висновки суду про те, що
оскільки матеріальна допомога, на яку
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, не
включається до складу заробітної плати
державного службовця, то вона не
враховується при обчисленні розміру
його пенсії.

Частиною 1 ст. 244-2 КАС України визначено,
що рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних відносинах, є
обов'язковими для всіх судів України.

З огляду на викладене, суд вважає, що
адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
місті Івано-Франківську про визнання
неправомірними дії та зобов'язання
проведення перерахунку пенсії,
включивши в суму заробітної плати для
обчислення пенсії визначену
матеріальну допомогу на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
потреб, винагороди до заробітку,
виплатити заборгованість різниці між
виплаченою та перерахованою пенсією
задовольнити.

Вимога про включення до перерахунку
суми грошової винагороди в 2003 році в
сумі 2898,60 гривень та грошової премії з
нагоди 55-річчя також підлягає до
задоволення, оскільки з неї
сплачувались пенсійні внески, однак
без зазначення розміру, оскільки
виключними повноваженнями щодо
нарахування та виплати розміру пенсії
наділені органи пенсійного
забезпечення населення, у зв'язку з чим
відсутні підстави для визначення у
судовому порядку конкретного розміру
пенсійних нарахувань із врахуванням
цих виплат, а захист права позивача на
такий перерахунок і виплату все ж
забезпечується зобов'язанням
відповідача виплатити нараховану ним
за рішенням суду недоплачену суму
коштів.

Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Відповідно до ст.ст. 33, 35, 37 Закону
України «Про державну службу», ст. 66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про оплату праці», ст. 41 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», ст.ст. 6-12, 72, 244-2
КАС України, керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в місті
Івано-Франківську про визнання
неправомірними дії та зобов'язання
проведення перерахунку пенсії,
включивши в суму заробітної плати для
обчислення пенсії визначену
матеріальну допомогу на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
потреб, винагороди до заробітку,
виплатити заборгованість різниці між
виплаченою та перерахованою пенсією з
14 травня 2014 року- задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську щодо відмови ОСОБА_1,
місце проживання : АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 в
зарахуванні до сум заробітної плати
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
потреб, грошової винагороди в 2003 році
та грошової премії з нагоди 55-річчя.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в місті
Івано-Франківську, місцезнаходження:
вул. Незалежності, 44, Івано-Франківськ,
5, здійснити ОСОБА_1, місце
проживання : АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1, з 14 травня 2014 року
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця з врахуванням
виплаченої матеріальної допомоги на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових потреб, грошової
винагороди в 2003 році та грошової премії
з нагоди 55-річчя, та враховувати
вказані суми при чергових перерахунках
пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в місті
Івано-Франківську, місцезнаходження :
вул. Незалежності, 44, Івано-Франківськ,
5, повернути ОСОБА_1, місце
проживання : АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1, різницю між отриманою
нею з 14 травня 2014 року та перерахованою
сумами пенсії.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. Апеляційна скарга
подається до апеляційного суду через
Івано-Франківський міський суд.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч.3 ст.160 КАС, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Бойчук О.В.