Справа № 821/4659/14
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/4659/14
Херсонський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Пекного А.С.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Південенерго" про
стягнення коштів у рахунок погашення
боргу,

встановив:

Державна податкова інспекція у
м.Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області (далі
- позивач, ДПІ у м.Херсоні, податковий
орган) звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Південенерго» (далі
– відповідач, ТОВ «Південенерго»), в
якому просить стягнути кошти з
рахунків боржника у банках, що його
обслуговують та кошти за рахунок
готівки в рахунок погашення
податкового боргу по орендній платі за
землю з юридичних осіб в сумі 4779,07 грн.

Позов мотивований тим, що відповідач
будучи власником земельної ділянки та
платником земельного податку з
юридичних осіб, подав до ДПІ у м.Херсоні
податкову декларацію з плати за землю
на 2014 р. з річною платою в сумі 28331,09 грн.,
та щомісячно – 2360,93 грн. Однак станом на
21.11.2014 р. за відповідачем рахується
заборгованість з вказаного податку на
загальну суму 4779,07 грн., яка не сплачена
в добровільному порядку. Оскільки
застосовані податковим органом заходи
для погашення податкового боргу не
призвели до погашення виниклого
податкового боргу, ДПІ у м.Херсоні
звернулась до суду з даним позовом.

Представник позивача надав суду
клопотання про розгляд справи без його
участі.

Представник відповідача також надав до
суду клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження. Крім
того, представник відповідача надав
письмові заперечення, відповідно до
яких вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Отримавши податкову вимогу, ТОВ
«Південенерго» платіжним дорученням №
110 від 30 жовтня 2014 року перерахувало до
бюджету орендну плату за землю за
липень 2014 року у сумі 2360,93 грн., що
підтверджується випискою по
розрахунковому рахунку.
Адміністративний позов поданий до суду
після самостійного погашення
платником податків суми податкового
боргу, визначеної у відповідній
податковій вимозі. Відповідно до пп.
60.1.1 п. 60.1 ст. 60 ПК України, податкова
вимога вважається відкликаною якщо
сума податкового боргу самостійно
погашається платником податків. На
підставі викладеного відповідач
вважає, що у податкового органу
відсутні права звертатись до суду із
адміністративним позовом про
стягнення податкового боргу.

На підставі викладеного відповідач
просить відмовити в задоволенні
адміністративного позову.

Статтею 122 КАС України передбачено, що
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Враховуючи положення ст.ст. 122, 128 КАС
України, суд розглядає справу у порядку
письмового провадження.

Суд, вивчивши матеріали справи та
дослідивши надані докази, прийшов до
наступного.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Південенерго» є
юридичною особою, зареєстроване
Новокаховським міським управлінням
юстиції Херсонської області 14.05.1998,
взятий на облік у Новокаховській ОДПІ з
06.04.2005 р. за №46221/10/28. Платник податків за
неосновним місцем обліку у ДПІ у
м.Херсон з 08.11.2010 р.

Пунктом 16.1.3. ст. 16 Податкового Кодексу
України (далі - ПК України) передбачено,
що платник податку зобов'язаний
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Згідно п. 6.1 ст. 6 ПК податком є
обов'язковий, безумовний платіж до
відповідного бюджету, що справляється
з платників податку відповідно до
цього Кодексу.

Відповідно до поданої відповідачем
податкової декларації з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної або
комунальної власності) на 2014 рік від
18.02.2014 року сума річної сплати за
користування земельною ділянкою
становить 28331,09 грн. Сума щомісячної
сплати – 2360,93 грн.

Даною декларацією відповідач
самостійно визначив податкові
зобов'язання по орендній платі за
землю.

Пунктом 54.1. ст. 54 Податкового кодексу
України визначено, що платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання, яку
зазначає у податковій декларації або
розрахунку, що подається контролюючому
органу у строки, встановлені цим
Кодексом. Така сума грошового
зобов'язання вважається узгодженою.

Згідно з п. 56.11. ст. 56 Податкового
кодексу України не підлягає оскарженню
грошове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків.

Із вищезазначеного слідує, що
податкове зобов'язання є узгодженим.

Відповідно до п.57.1. ст. 57 ПК платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 ПК України
платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і не
пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями.

Згідно п.287.3 ст. 287 податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Відповідачем не сплачено борг по
орендній платі з юридичних осіб по
строкам сплати - 30.08.2014, 30.09.2014р. 30.10.2014, у
зв'язку із чим рахується податковий
борг по відповідному податку (з
урахуванням наявної переплати) на
загальну суму 4779,07 грн.

Відповідно до ст.59 Податкового кодексу
України у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Для стягнення податкового боргу
відповідачу було виставлено податкову
вимогу від 03.09.2014 р. № 9606-25 на суму 2360,90
грн., яка 18.09.2013р. отримана
уповноваженою особою відповідача.

Доводи відповідача стосовно
відсутності прав позивача звертатися
до суду з позовом про стягнення
заборгованості у зв’язку з погашенням
платником податків суми боргу,
визначеного у податковій вимозі,
спростовуються випискою з
інтегрованої картки платника орендної
плати з юридичних осіб (ТОВ
«Південенерго»), з якого вбачається, що
з часу направлення податкової вимоги
(03.09.2014 р.) до 30.11.2014 р. відповідач, з
урахуванням часткової сплати
податкового боргу, був постійним
боржником.

У силу вимог пункту 59.5 статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

З цього приводу суд звертає увагу на те,
що ні Податковий Кодекс України, ні
наказ Державної податкової
адміністрації України від 24.12.2010 N 1037
"Про затвердження Порядку направлення
органами державної податкової служби
податкових вимог платникам податків"
не містять норми про необхідність
повторного відправлення платнику
податків податкової вимоги у разі
збільшення податкового боргу. Тому
орган державної податкової служби не
має повноважень повторно надсилати
податкову вимогу платнику податків у
разі збільшення податкового боргу.

У силу вимог пункту 102.4 статті 102
Податкового кодексу України у разі
якщо грошове зобов'язання нараховане
контролюючим органом до закінчення
строку давності, визначеного у пункті
102.1 цієї статті, податковий борг, що
виник у зв'язку з відмовою у
самостійному погашенні такого
грошового зобов'язання, може бути
стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів з дня виникнення
податкового боргу. Якщо платіж
стягується за рішенням суду, строки
стягнення встановлюються до повного
погашення такого платежу або
визначення боргу безнадійним.

Застосовані податковим органом заходи
для погашення податкового боргу не
призвели до погашення виниклого
податкового боргу. На час розгляду
справи дана заборгованість
відповідачем не погашена.

Підпунктом 175 п. 1 ст. 14 ПК визначено, що
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений
Податковим кодексом України строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до пп. 41.1.1. п. 41.1 ст. 41
Податкового Кодексу України
контролюючим органом є органи
державної податкової служби - щодо
податків, які справляються до бюджетів
та державних цільових фондів, крім
зазначених у підпункті 41.1.2 цього
пункту, а також стосовно законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладається на органи державної
податкової служби.

Відповідно до абзацу першого пункту 95.3
статті 95 Податкового кодексу України
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, які обслуговують
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Згідно з підпунктом 20.1.18 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
органи державної податкової служби
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини, а також стягувати до бюджетів
та державних цільових фондів суми
грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.95.4 ст. 95 ПК орган
державної податкової служби на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.
Стягнення готівкових коштів
здійснюється у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 41.5. ст. 41 ПК органами стягнення
є виключно органи державної податкової
служби, які уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах їх
повноважень, а також державні
виконавці в межах своїх повноважень.

Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Приймаючи до уваги викладені
обставини, а також враховуючи, що
відповідач не виконав обов'язку
платника податку, передбаченого
податковим законодавством, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 8, 9, 12, 19, 128, 158, 161- 163, 167 КАС України,
суд-

постановив:

Адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі.

Стягнути кошти з рахунків у банках,
обслуговуючих Товариство з обмеженою
відповідальністю «Південенерго» () та кошти за рахунок
готівки в рахунок погашення
податкового боргу по орендній платі з
юридичних осіб в сумі 4779 (чотири тисячі
сімсот сімдесят дев’ять) грн. 07 коп.,
код платежу 13050200, до місцевого бюджету.
Отримувач УДКСУ у Херсонській області,
код 37959779, банк ГУДКС МФО 852010.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
Пекний
А.С.

кат. 8.2.3