Справа № П/811/3815/14
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------ПОСТАНОВА
Справа №
Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Петренко О.С.
за участю секретаря судового
засідання - Таранухи Т.М.,
представника позивача - клопотання без
представника відповідача - Бобуха С.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовом: Приватного акціонерного
товариства "Креатив"
до відповідача:Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
про скасування податкового
повідомлення - рішення, -
Приватне акціонерне товариство
"Креатив"" (далі - позивач, ПрАТ "Креатив")
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області (далі -
відповідач, Кіровоградська ОДПІ ), в
якому просить скасувати податкове
повідомлення - рішення від 24.07.2014 року
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість на загальну суму 15927138,00
грн., в тому числі за основним платежем -
10618092,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями - 5309046,00
Позовні вимоги вмотивовані тим, що
відповідачем проведено позапланову
документальну невиїзну перевірку ПрАТ
"Креатив" з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинах ПП "Терра" та СТОВ
"Польська Нива" за період з 01.03.2014 року
по 31.03.2014 року, про що складено акт
№134/11-23-22-02/31146251 від 10.07.2014 року. На
підставі висновків викладених у акті
перевірки, відповідачем 24.07.2014 року
винесено податкове повідомлення
рішення № про порушення п.198.3, п.
198.6 ст.198 Податкового кодексу України,
яким збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість у розмірі 10 618 092 грн.
основного платежу та застосовано штраф
у сумі 5 309 046 грн. При цьому, позивач
посилався на те, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення є
незаконним, необґрунтованим та
безпідставним, а також таким, що
винесено з порушенням норм чинного
законодавства України. Зокрема,
посилався на протиправність висновків
відповідача в акті перевірки щодо
безпідставного включення позивачем до
податкового кредиту суми ПДВ по
операціям з ПП "Терра" та СТОВ "Польська
Нива" в рамках укладених угод, які не
мали реального характеру. Оскільки
правочини, за наслідками укладення
яких, позивачем було сформовано
податковий кредит з податку на додану
вартість, спрямовані на реальне
настання правових наслідків,
обумовлених ними, що підтверджується
належними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення податкового обліку.

Відповідачем подано письмові
заперечення на позов, вимоги не
визнаються в повному обсязі та
зазначається, що прийняття
оскаржуваного рішення обумовлено
порушенням податкового законодавства,
що виявлені під час перевірки, а тому
рішення є правомірним, як наслідок
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в
судовому засіданні 09.12.2014 р.
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Виготовлення
постанови у повному обсязі відкладено,
про що сторонам оголошено в судовому
засіданні після проголошення вступної
та резолютивної частини постанови з
урахуванням вимог ч. 2 ст. 167 КАС України.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подавши до суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності в порядку письмового
провадження.

В судове засідання з'явився
представник відповідача, який позов не
визнав у повному обсязі, надавши
пояснення щодо заявлених заперечень.
Зокрема зазначивши про відсутність
факту реального здійснення
господарських операцій між позивачем
та ПП "Терра", СТОВ "Польська Нива".

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши подані
сторонами документи і матеріали,
всебічно й повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи та
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
з наступних підстав.

Приватне акціонерне товариство
"Креатив" зареєстровано як юридична
особа виконавчим комітетом
Кіровоградської міської ради 06 жовтня
2000 року відповідно до виписки ААБ №394273
з ЄДРПОУ від 14.05.2014 року та перебуває на
обліку в Кіровоградській ОДПІ як
платник податків.(т.1а.с.54).

Відповідно до пункту 1 частини другої
статті 17 КАС України, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Кіровоградська об'єднана податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області у
розумінні статті 3 КАС України є
суб'єктом владних повноважень, рішення
якого оскаржено.

Посадовими особами Кіровоградської
ОДПІ з 07.07.2014 року по 09.07.2014 року
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ПрАТ "Креатив" код
31146251 з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинах з ПП "Терра" та СТОВ
"Поліська Нива" за період з 01.03.2014 року
по 31.03.2014р., за результатами якої
складено акт №134/11-23-22-02/31146251 від 10.07.2014р.
(т.1,а.с.9-52), де висновками, зокрема, є
порушення, на думку відповідача:

- п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на додану вартість на загальну
суму 10618092,00 грн., в тому числі

за березень 2014р. - 8910013,00 грн.,

за квітень 2014р. - 1708079,00 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем 24 липня 2014 року винесено
податкове повідомлення-рішення від
№, яким ПрАТ "Креатив" збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем податок на додану вартість на
загальну суму 15927138,00 грн., в тому числі
за основним платежем - 10618092,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
5309046,00 грн. (т.1,а.с.53).

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, що виникли між
сторонами, суд зазначає наступне.

Перевіркою встановлено, що згідно
автоматизованої системи співставлення
на рівні ДПС України податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів позивач мав у
період з 01.03.2014 року по 31.03.2014 року
взаємовідносини з
контрагентами-постачальниками ПП
"Терра" та СТОВ "Поліська Нива". При
цьому, перевіркою повноти визначення
податкового кредиту за період з 01.03.2014
по 31.03.2014 встановлено його завищення на
загальну суму 10618092,00 грн., в тому числі
за березень 2014р. - 8910013,00 грн., за квітень
2014р. - 1708079,00 грн.., в частині проведених
взаємовідносин позивача з ПП "Терра" та
СТОВ "Поліська Нива".

Такі висновки ґрунтуються на отриманій
відповідачем інформації від ДПІ у м.
Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській
області про результати перевірки ПП
"Терра" викладені у акті
№981/15-03-22-0304/32927564 від 12.06.2014
року(т.4а.с.44-69), від Коростенської ОДПІ
Житомирської області ГУ Міндоходів у
Житомирській області про результати
перевірки СТОВ "Поліська Нива"
викладені у акті № 31/15-3/03743523 від 19.06.2014
року(т.4а.с.79-87).

Враховуючи висновки ДПІ у м.
Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській
області, Коростенської ОДПІ
Житомирської області ГУ Міндоходів у
Житомирській області про результати
перевірок, відповідач дійшов висновку
про відсутність об'єктів оподаткування
ПП "Терра" та СТОВ "Поліська Нива" по
ланцюгу постачання.

Підпунктом "а, в" пункту 198.1 статті 198 ПК
України, визначено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України
встановлено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не вище рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу)
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

З аналізу зазначеної норми суд
зазначає, що визначальним фактором для
формування податкового кредиту
платником податку на додану вартість є
подальше використання таких товарів
(основних фондів) в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності такої особи -платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

У відповідності до ч.1 ст.3
Господарського кодексу під
господарською діяльністю розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність.

Згідно п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України господарська
діяльність - діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Обов'язковими ознаками господарської
діяльності є здійснення її суб'єктами
господарювання у сфері суспільного
виробництва; спрямування її на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг. При
цьому результати зазначеної
діяльності -продукція, роботи чи
послуги - мають вартісний характер і
цінове вираження.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

При цьому в пункті 198.2 зазначеної
статті передбачено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
із банківського рахунку платника
податку в оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) у
паперовому вигляді або в електронній
формі. При цьому, у податковій
накладній зазначаються в окремих
рядках такі обов'язкові реквізити:
порядковий номер податкової накладної;
дата виписування податкової накладної;
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку;
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг;
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; ціна постачання
без урахування податку; ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; вид цивільно-правового
договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Аналіз наведених норм дає підстави
зробити висновок, що у Податковому
кодексі України передбачено єдину
підставу для формування податкового
кредиту, а саме наявність у платника
податку - покупця належно оформленої та
виданої податкової накладної.

Згідно до статті 1 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 року
№996-XIV (далі - Закон №996-XIV) первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої та
другої статті 9 Закону № 996-XIV підставою
для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

З аналізу наведених правових норм у їх
системному зв'язку, суд дійшов
висновку, що необхідною умовою для
формування податкового кредиту є
фактичне здійснення господарської
операції платником податків.

У свою чергу, фактичне здійснення
господарської операції платником
податків посвідчується, зокрема,
належно оформленими податковими
накладними та іншими первинними
бухгалтерськими документами.

Досліджуючи спірні правовідносини, суд
встановив, що висновок відповідача,
наведений ним в акті перевірки,
ґрунтується на встановлених
відповідачем фактах, які в цілому
свідчать про безтоварність
господарських операцій, що
здійснювались між позивачем та його
контрагентами, на підставі яких був
сформований податковий кредит з
податку на додану вартість.

Виходячи з викладеного, суд вважає за
необхідне дослідити правомірність
формування позивачем податкового
кредиту за взаємовідносинами з ПП
"Терра" та ТОВ "Поліська Нива" у розрізі
фактичного здійснення відповідних
господарських операцій.

Згідно відомостей з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України основними видами діяльності
ПрАТ "Креатив" за КВЕД є, зокрема,
виробництво олії та тваринних жирів
(т.1,а.с.54)

Судом встановлено, що між позивачем
(покупець за договором) та ТОВ "Поліська
Нива" (Продавець) укладено договори на
поставку насіння соняшнику, урожаю 2013
року:

- договір поставки №С13-1906 від 11.03.2014р.
(т.1.а.с.70-71);

- договір поставки №С13-1739 від 04.03.2014р.
(т.1,а.с.76-77);

- договір поставки №С-13-1687 від 27.02.2014р.
(т.1,а.с.94-95);

- договір поставки №С13-1699 від 28.02.2014р.
(т.1.а.с.133-134);

- договір поставки №С13-1705 від 28.02.2014р.
(т.1,а.с.162-163).

Крім того, між ПрАТ "Креатив" (покупець
за договором) та ТОВ "Поліська Нива"
(Постачальник) укладено договори на
поставку соняшникової нерафінованої
олії:

- договір поставки №МТ14-46 від 20.02.2014р.
(т.1,а.с.216);

- договір поставки №МТ14-49 від
27.02.2014р.(т.1,а.с.235);

- договір поставки №МТ14-48 від 25.02.2014р.
(т.2,а.с.14);

- договір поставки №МТ14-51 від 03.03.2014р.
(т.2.а.с.26);

- договір поставки №МТ14-56 від 06.03.2014р.
(т.2,а.с.46);

- договір поставки №МТ14-57 від 07.03.2014р.
(т.2,а.с.76)

- договір поставки №МТ14-61 від 11.03.2014р.
(т.2,а.с.98);

- договір поставки №МТ14-66 від 12.03.2014р.
(т.2,а.с.114)

- договір поставки №МТ14-77 від 17.03.2014р.
(т.2,а.с.149);

- договір поставки №МТ14-78 від 17.03.2014р.
(т.2,а.с.180)

- договір поставки №МТ14-84 від
19.03.2014р.(т.2,а.с.196)

- договір поставки №МТ14-88 від 20.03.2014р.
(т.2,а.с.221);

- договір поставки №МТ-14-97 від 2103.2014р.
(т.2,а.с.242);

- договір поставки №МТ14-107 від 28.03.2014р.
(т.3,а.с.1);

- договір поставки №МТ14-123 від 28.03.2014р.
(т.3,а.с.18).

Позивачем до податкового кредиту в
березні 2014 року віднесено 30566997,67 грн. за
податковими накладними, виданими ТОВ
"Поліська нива" з придбання насіння
соняшника та соняшникової
нерафінованої олії на підставі
договорів поставки
(т.1,а.с.74,89-92,129-132,136,206-211,238,
т.2,а.с.44-45,73-75,96-97,112-113,147-148,179-179,194-195,219-220,239
-241,249-250, т.3,а.с.17,22). Даний товар
позивачем оприбутковано відповідно до
накладних
(т.1,а.с.72,78-81,96-99,137,164-169,217,222,225,227,229,239, т.2,
а.с.1,4,6,16,18,27,29,31,33,38, 40,47,49,51,57,59,66,68,77,81,
83,85,88,90,99,116,118,128,135,138,140,142,151,154,157,159,162,
169,181,185,191,197,202,205, 213,215,222,226,231,236,244,246, т.3,
а.с.2,4,6,8,12,20).

Транспортування підтверджується
відповідними товарно-транспортними
накладними
(т.1,а.с.82-89,100-124,138-161,170-205,218-221,223-224,226,228,230-23
1,240-241,243-244,246-247,249,250,т.2,а.с.2-5,7-13,17,19-20,28,30,32,
34-37,39-42,48,50,52-56,58-65,67,69,78-80,82,84,86-87,89,91-93,100-109,1
17,119-134,136-139,141,143-144,152-153,155-156,158,160-161,163-168,170-1
72,182-184,186-190,192,198-212,214,216,223-225,227-230,232-235,237,т.3,
а.с.3,5,7,9-11,13-14,21).

Оплату вартості придбаного товару
позивачем здійснено в повному обсязі
безготівковим шляхом, що
підтверджується платіжними
дорученнями та не заперечувалось
відповідачем в акті
(т.1,а.с.75,93,125-128,135,212-215,234,237,
т.2,а.с.21,43,70-72,94-95,110-111,145-146,173-174,193,217-218,238,248
,т.3,а.с.15-16,23).

Між ПрАТ "Креатив" (покупець за
договором) та ПП "Терра" (Постачальник)
укладено договори на поставку
соняшникової нерафінованої олії

- договір поставки №МТ14-62 від
07.03.2014р. (т.3,а.с.24);

- договір поставки №Мт14-67 від
13.03.2014р. (т.3,а.с.35);

- договір поставки №МТ14-68 від
14.03.2014р. (т.3,а.с.60);

- договір поставки №МТ14-74 від
14.03.2014р. (т.3,а.с.71-72);

- договір поставки №МТ14-80 від
17.03.2014р. (т.3,а.с.94);

- договір поставки №МТ14-81 від
17.03.2014р. (т.3,а.с.99-100);

- договір поставки №МТ14-82 від
18.03.2014р. (т.3,а.с.146-147);

- договір поставки №МТ14-93 від
20.03.2014р. (т.3,а.с.185).

Судом встановлено, що позивачем до
податкового кредиту в березні 2014 року
віднесено 17220731,69 грн. за податковими
накладними, виданими ПП "Терра" з
придбання соняшникової нерафінованої
олії на підставі договорів поставки
(т.3,а.с.32-34,58-59,66-69,84-93,98,136-145,183-184,218-235).

Даний товар позивачем оприбутковано
відповідно до видаткових накладних
(т.3,а.с.25,27,29,36,38,40,42,44,46,48,50,52,54,63,75,77,79,81,95,101
,103,105,107,110,112,114,
116,118,120,122,124,128,130,132,148,154,156,158,160,163,165,167,169,171,
173,175,177,179,186,188,190,192,195,197,199,201,203,205,207,209,211,213,
215).

Транспортування підтверджується
відповідними товарно-транспортними
накладними
(т.3,а.с.26,28,30,37,39,41,43,45,47,49,51,53,55,62,64,69,74,76,78,80,
82,96,102,104,106,108-109,111,113,115,117,119,121,123,125,127,129,131,13
3,149,151,153,155,157,159,161-162,164,166,168,170,172,174,176,178,180,
187,189,191,193-196,198,200,202,204, 206,208,210,

212,214,216).

Оплату вартості придбаного товару
позивачем здійснено в повному обсязі
безготівковим шляхом, що
підтверджується платіжними
дорученнями та не заперечувалось
відповідачем в акті (т.3,
а.с.31,56-57,65,83,83,97,134-135,181-182,217).

При цьому суд зазначає, що товар,
придбаний у зазначених контрагентів,
ПрАТ "Креатив" використовувало для
виробництва власної продукції (жирів,
маргарину, фасованого масла, майонезу)
та в подальшому реалізовано за
договором поставки №14003 від 23.12.2013р.,
укладеного з ПАТ "Львівська
кондитерська фабрика "Світоч" (т.4,а.с.2-8)
та договором поставки №3251 від 31.12.2013р.,
укладеного з ДП
"Староконстянтинівський молочний
завод" (т.4,а.с.9-11).

Системний аналіз вищезазначених
правових норм, дослідження наявних в
матеріалах справи договорів,
податкових, видаткових,
товарно-транспортних накладних,
свідчить про те, що документи, на
підставі яких позивач сформував
податковий кредит, відповідають
критеріям первинного документу, а
відтак - дії позивача щодо формування
податкового кредиту є правомірними;
подані позивачем банківські документи,
за якими здійснювалася оплата товарів
та послуг, є достовірними доказами
виконання контрагентами позивача
зобов'язань, обумовлених договорами
поставки.

Даючи правову оцінку наведеним
доказам, суд вважає, що ними
підтверджується реальний характер
господарських операцій ПрАТ "Креатив"
та ПП "Терра", СТОВ "Поліська Нива", а
відтак - і правомірність формування
позивачем податкового кредиту з
податку на додану вартість.

Як вбачається з акту перевірки
позивача, відповідачем у ході
перевірки використано акти про
неможливість проведення зустрічних
звірок та акти перевірок контрагентів
позивача. За результатами перевірок
вказаних контрагентів позивача
податковим органом встановлено
відсутність поставок товарів та
укладення угод без мети настання
реальних наслідків. У зв'язку з цим,
податковим органом визнано угоди
поставки нікчемними, в тому числі,
укладені з позивачем.

Разом з тим, Податковий кодекс України
не ставить право на податковий кредит в
залежність від обов'язкового
підтвердження декларування
відповідної суми податкових
зобов'язань контрагентом. Податок на
додану вартість є непрямим податком і
сплачується при придбання товару
(послуги) не безпосередньо до бюджету, а
постачальнику товарів (послуг). І лише у
такого постачальника товару (послуг),
який у складі вартості придбаного
товару (послуги) отримав податок на
додану вартість, виникають
зобов'язання стосовно сплати податку
до бюджету. При цьому, покупець товарів
(послуг) не може нести відповідальність
за постачальника.

До того ж, за правовою позицією,
викладеною у постанові Верховного Суду
України №21-47а10 від 31.01.2011 року, чинне
законодавство України не ставить в
залежність виникнення у платника
податку на додану вартість права на
податковий кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншими
суб'єктами господарювання, зокрема,
тими, які не були постачальниками
товарів (послуг), на вартість яких
нарахований ПДВ, що включений
платником податку до податкового
кредиту.

Така позиція, також, узгоджується із
практикою Європейського суду з прав
людини.

Так, у справі «Булвес» АД проти
Болгарії» (2009 рік, заява № 3991/03) визнано,
що платник податку на додану вартість
не має нести відповідальність за
зловживання, вчинені його
постачальниками, якщо платник ПДВ не
знав про такі зловживання і не міг про
них знати.

На час вчинення господарських операцій
між позивачем та контрагентами,
останні мали статус юридичної особи,
були зареєстровані відповідно до вимог
чинного законодавства України та
включені до ЄДРПОУ.

Враховуючи зазначене, суд дійшов
висновку, що характер укладених між
позивачем та ПП "Терра", СТОВ "Поліська
Нива" правочинів мав як реальний так і
економічний зміст, тому позивачем
правомірно сформовано податок на
додану вартість за березень, квітень
2014 року. Оскільки суд дійшов висновку
про правомірність формування
позивачем податку на додану вартість
за вищевказаний період, нарахування
штрафних санкцій є неправомірним.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем по справі, як суб'єктом
владних повноважень, не виконано
покладеного на нього обов'язку щодо
доказування правомірності прийняття
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, тому враховуючи
наведене, суд дійшов висновку про
протиправність збільшення позивачу
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість у розмірі 15927138,00
грн., в тому числі за основним платежем -
10618092,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями 5309046,00 грн., тому
податкове повідомлення-рішення від
24.07.2014 року № є протиправним та
підлягає скасуванню, а відтак позов
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України,
суд також вважає за необхідне стягнути
з Державного бюджету України на
користь ПАТ "Креатив" судові витрати у
розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області № від
24.07.2014року.

Стягнути на користь ПАТ "Креатив" з
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 487,20 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подання в
10-денний строк з дня її проголошення, а
у разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України -протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови, апеляційної скарги, копія
якої одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя підпис
О.С.
Петренко

Згідно з оригіналом