Справа № 2а-7271/10/1570
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/35781/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Лосєва А.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дунай 1»

на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 27.09.2010

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 18.05.2011

у справі № 2а-7271/10/1570

за позовом Саратської міжрайонної
державної податкової інспекції
Одеської області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дунай 1»

про припинення юридичної особи, що не
пов'язано з банкрутством, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 27.09.2010,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 18.05.2011, позов задоволено повністю.
Припинено юридичну особу - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Дунай 1».

ТОВ «Дунай 1» подало касаційну скаргу, в
якій просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове судове
рішення про відмову в задоволенні
позову. Посилається на порушення
судами норм матеріального права: п. 3 ч. 1
ст. 10 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» від 04.12.1990
№ 509-XII, п.п. 5.2.8 п. 5.2 розділу V, п. 6.2
розділу VI Порядку взаємодії між
структурними підрозділами органів
державної податкової служби з питань
реєстрації та обліку платників
податків, затвердженого Наказом ДПА
України від 28.02.2007 № 110.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Правовою підставою для подання позову
про припинення юридичної особи
податковий орган визначив ч. 2 ст. 38
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», згідно із якою
підставою для постановлення судового
рішення щодо припинення юридичної
особи, що не пов'язано з банкрутством
юридичної особи, зокрема є неподання
протягом року органам доходів і зборів
податкових декларацій, документів
фінансової звітності відповідно до
закону.

Відповідно до частини п'ятої статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори, зокрема: за зверненням суб'єкта
владних повноважень у випадках,
встановлених Конституцією та законами
України.

Статус державної податкової служби в
Україні, її функції та правові основи
діяльності на час виникнення спірних
відносин визначався Законом України
«Про державну податкову службу в
Україні» від 04.12.1990 № 509-ХІІ.

Відповідно до пункту 17 статті 11 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» від 04.12.1990 № 509-XII (у
редакції Закону України від 12.01.2005 №
2322-IV) органи державної податкової
служби у випадках, в межах компетенції
та у порядку, встановлених законами
України, мають право звертатися у
передбачених законом випадках до
судових органів із заявою (позовною
заявою) про скасування державної
реєстрації суб'єкта підприємницької
діяльності.

У Господарському кодексі України
вживаються терміни «скасування
державної реєстрації суб'єкта
господарювання», «припинення
діяльності суб'єкта господарювання».
Водночас стаття 104 Цивільного кодексу
України вживає термін «припинення
юридичної особи». Термін «припинення
юридичної особи» вживається також у
Законі України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців».

Утім, всі зазначені вище
нормативно-правові акти (частина 2
статті 33 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», частина 2 статті 104,
частина 5 статті 111 Цивільного кодексу
України, частина 7 статті 59
Господарського кодексу України)
пов'язують момент припинення юридичної
особи (суб'єкта господарювання) з
однією подією: внесенням до державного
реєстру запису про припинення такої
особи (суб'єкта господарювання).

Враховуючи наведене, органи державної
податкової служби могли звертатися з
вимогами про припинення суб'єктів
господарювання у випадках, коли діяли
на реалізацію своєї владної
компетенції.

Згідно із пунктом 3 частини першої
статті 10 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» до функцій
органів державної податкової служби
належить контроль за своєчасністю
подання платниками податків
бухгалтерських звітів і балансів,
податкових декларацій, розрахунків та
інших документів, пов'язаних з
обчисленням податків, інших платежів, а
також перевірка достовірності цих
документів щодо правильності
визначення об'єктів оподаткування і
обчислення податків, інших платежів.

Вказана норма кореспондує положенням
статті 38 Закону України Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців»,
згідно із якими підставами для
постановлення судового рішення щодо
припинення юридичної особи, що не
пов'язано з банкрутством юридичної
особи, зокрема є неподання протягом
року органам державної податкової
служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності
відповідно до закону.

Як встановлено судами, відповідач не
звітує перед податковим органом з
01.01.2008 по час розгляду справи в суді
першої інстанції.

Враховуючи викладене, суд касаційної
інстанції не вбачає порушень судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права, на які
посилається відповідач у касаційній
скарзі, та вважає, що суди повно
встановили обставини та надали їм
правову оцінку.

Підстави для задоволення касаційної
скарги та скасування оскаржуваних
судових рішень відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дунай 1»
залишити без задоволення, а постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 27.09.2010 та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 18.05.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя Н.Г.
Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

А.М. Лосєв