Справа № 872/5163/13
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2014 рокусправа № 2а/0470/14180/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова
С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
29 січня 2013 року у справі № 2а/0470/14180/12 за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 20
серпня 2012 року №, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним
позовом, в якому просив визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 20 серпня 2012
року №, яким нарахований податок
на землю з фізичних осіб за 2012 рік. В
обґрунтування позовних вимог зазначив,
що є суб'єктом підприємницької
діяльності та сплачує єдиний податок,
що звільняє його від сплати земельного
податку, оскільки земельна ділянка, яку
він займає, використовується ним у
підприємницькій діяльності.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 29
січня 2013 року адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням,
Державна податкова інспекція у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області звернулась з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржену постанову та
прийняти нове рішення, яким
адміністративний позов залишити без
задоволення. Апелянт вважає висновки
суду необґрунтованими та зазначає, що
врахував використання частини
земельної ділянки, яка здається
платником єдиного податку в оренду,
нарахувавши податок на земельну
ділянку, що знаходиться в фактичному
користуванні платника податків.

У судовому засіданні сторони доводи,
викладені в апеляційній скарзі та
запереченнях на неї підтримали в
повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дійшла висновку
про відсутність підстав для її
задоволення.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 з
5 березня 2009 року є фізичною
особою-підприємцем, що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця НОМЕР_1,
номер запису в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців 2 063078.
Відповідно до договору про поділ
нерухомого майна, що є спільною
сумісною власністю від 2 грудня 2011 року,
зареєстрованому в електронному
реєстрі прав власності на нерухоме
майно 7 грудня 2011 року, ОСОБА_1 є
власником нерухомого майна, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1: склади
літ.В-1, В1-1 загальною площею 98,7 кв.м.;
адміністративно-побутовий корпус
літ.Г-2 загальною площею 595,8 кв.м.; вольєр
(тимчасовий) літ.И; навіси (тимчасові)
літ.К, Н, М; огорожі та споруди №1-4, 6-14, 16,
23; огорожа №15 довжиною 312,54 пог.м.;
замощення ІІ, ІІІ, замощення І площею
3989,2 кв.м. Виконавчий комітет
Дніпропетровської міської ради 14
грудня 2011 року прийняв рішення №11 про
оформлення права приватної власності,
з видачею свідоцтва, громадянину
ОСОБА_1 на виробничі будівлі: літ. Е-1
загальною площею 470,1 кв.м., літ.З-1
загальною площею 523,3 кв.м., вартову літ.
Л, навіс літ.л за адресою: АДРЕСА_1. 20
грудня 2012 року позивач уклав з фізичною
особою ОСОБА_2 договір оренди, за яким
передав у платне строкове користування
строком з 1 січня 2012 року змощення ІІ
площею 240 кв.м., що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1. Свідоцтво про сплату
єдиного податку за ставкою 20% з 1 січня
2012 року видано суб'єкту господарювання
ОСОБА_1 Державною податковою
інспекцією у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська, згідно пункту 6
свідоцтва місце провадження
господарської діяльності АДРЕСА_1,
АДРЕСА_2. Види господарської діяльності
51.53.2. оптова торгівля будівельними
матеріалами; 70.20.0. здавання в оренду
власного нерухомого майна. 20 серпня 2012
року Державна податкова інспекція у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області винесено податкове
повідомлення-рішення №, яким
ОСОБА_1, як платника податків фізичну
особу, про визначення згідно з
підпунктом 54.3.3. пункту 54.3. статті 54
розділу ІІ та пункту 286 статті 286
розділу ХІІ Податкового кодексу
України суми податкового зобов'язання
за платежем земельний податок з
фізичних осіб в розмірі 57007,30 грн., які
належить сплатити протягом 60 днів від
дати вручення. Згідно пояснень
відповідача, податок нарахований за 2012
рік. Відповідач розрахував, що
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки у 2012 році становить 5700729,84 грн. =
2,48 х 0,83 х 1,2 х 7753 х 297,68. Розмір земельного
податку за 2012 рік складає 57007,30 грн. =
5700729,84 грн. х 1%. Таким чином, податковий
орган нарахував фізичній особі до
сплати суму земельного податку за
вирахуванням площі 300 кв.м.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку про
відсутність підстав для нарахування
позивачу заборгованості по сплаті
земельного податку.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до пунктів 14.1.72.-14.1.74., 14.1.136.
статті 14 Податкового кодексу України
земельний податок це обов'язковий
платіж, що справляється з власників
земельних ділянок та земельних часток
(паїв), а також постійних
землекористувачів (далі - податок для
цілей розділу XIII цього Кодексу).
Орендна плата за земельні ділянки
державної і комунальної власності це
обов'язковий платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою (далі у розділі XIII -
орендна плата).

Спрощена система оподаткування, обліку
та звітності це особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 Податкового
кодексу України, на сплату єдиного
податку у встановленому порядку та на
умовах, з одночасним веденням
спрощеного обліку та звітності.

Згідно п.п.297.1.4 п.297.1 статті 297
Податкового кодексу України платники
єдиного податку звільняються від
обов'язку нарахування, сплати та
подання податкової звітності із
земельного податку, крім земельного
податку за земельні ділянки, що не
використовуються ними для провадження
господарської діяльності.

За поясненням позивача, у поданій ним
до податкового органу заяві, зокрема,
зазначив, що він як приватний
підприємець, здійснює свою
підприємницьку діяльність договір
оренди земельної ділянки не укладений,
відомості про права, на яких належала
земельна ділянка попереднім власникам,
відсутні. Позивач виступає фактичним
землекористувачем, який не має права на
використовувану земельну ділянку.

Наявними в матеріалах справи доказами,
серед яких договір оренди нежилого
приміщення від 20 грудня 2011 року (а.с.17-18),
договір про поділ нерухомого майна від
02 грудня 2011 року (а.с.19-22), договори
поставки (а.с.80-84), акти
приймання-передачі (а.с.144-155) свідчать
про використання позивачем земельної
ділянки площею 24383 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_1 у власній господарській
діяльності.

За наведених обставин, суд першої
інстанції дійшов правильно висновку
про безпідставність нарахування
суб'єктом владних повноважень позивачу
земельного податку згідно спірного
податкового повідомлення - рішення.

Крім того, судом встановлено, що
відповідач не проводив перевірку
платника податку фізичної-особи
підприємця ОСОБА_1 в порядку глави 8
Податкового кодексу України, акт
перевірки про додержання таким
платником податків норм податкового
законодавства щодо своєчасного
нарахування та сплати земельного
податку не складався. Також, визначаючи
позивачу суму податкового зобов'язання
за платежем земельний податок з
фізичних осіб відповідач не з'ясував,
яку саме частину земельної ділянки
позивач експлуатує для використання
власного чи орендованого нерухомого
майна.

Відтак, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відсутності підстав для нарахування
позивачу заборгованості по сплаті
земельного податку.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, вірно застосований
матеріальний закон та не допущено
порушень процесуального права,
оскаржене судове рішення має бути
залишено без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
29 січня 2013 року у справі № 2а/0470/14180/12 -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
складення у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко