Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року
м. Київ К/9991/57432/12

К/9991/51027/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.провівши попередній розгляд
адміністративної справи за
касаційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 17 липня 2012 року у справі
№2а-13878/11/2070 за позовом ОСОБА_4 в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
та ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_5, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19
до Ізюмської районної державної
адміністрації Харківської області, за
участю прокурора Харківської області
про визнання дій та бездіяльності
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2011 року позивачі звернулись з
позовом до Ізюмської районної
державної адміністрації Харківської
області, в якому просили:

- визнати дії та бездіяльність
відповідача такими, що порушують права
та законні інтереси позивачів та є
неправомірними;

- зобов'язати відповідача прийняти
рішення щодо надання дозволу на
виготовлення технічної документації з
наступним затвердженням зазначеної
документації та наданням актів на
право власності на земельну ділянку
загальною площею 31,8 га із земель
державного резервного земельного
фонду Чистоводівської сільської ради
Ізюмського району Харківської області
на польовому сівообороті К-15
ІФ.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2011
року позов задоволено частково.
Визнано неправомірними дії Ізюмської
районної державної адміністрації
Харківської області стосовно не
прийняття рішення щодо надання дозволу
на виготовлення технічної
документації з наступним затвердження
зазначеної документації та наданням
актів на право власності на земельну
ділянку загальною площею 31.8 га із
земель резервного фонду земельного
запасу Чистоводівської сільської ради
Ізюмського району Харківської області,
на польовому сівообороті К-15 ОСОБА_4,
яка водночас діє в інтересах своїх
неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_5, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19. Зобов'язано Ізюмську районну
державну адміністрацію Харківської
області прийняти рішення щодо надання
дозволу на виготовлення технічної
документації з наступним
затвердженням зазначеної документації
та наданням актів на право власності на
земельну ділянку загальною площею 31,8
га із земель резервного фонду
земельного запасу Чистоводівської
сільської ради Ізюмського району
Харківської області, на польовому
сівообороті К-15 ОСОБА_4, яка водночас
діє в інтересах своїх неповнолітніх
дітей: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_5, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17 липня 2012
року постанову суду першої інстанції
скасовано, у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17 липня 2012
року, ОСОБА_4 звернулась з касаційною
скаргою, у якій просить скасувати
рішення суду апеляційної інстанції, та
залишити в силі судове рішення суду
першої інстанції, посилаючись на те, що
при прийнятті зазначеного судового
рішення було порушено норми
матеріального та процесуального права.

ОСОБА_5 також звернувся з касаційною
скаргою, у якій, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, та залишити в силі судове
рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційні скарги не підлягають
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 21.04.2011 р. комісією з
питань захисту прав дитини при
Ізюмській районній державній
адміністрації надано дозвіл ОСОБА_4,
мешканці с. Чистоводівка на оформлення
документів на ім'я малолітніх дітей
ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7, а також
неповнолітнім ОСОБА_6, ОСОБА_4 щодо
передачі їм у приватну власність в
якості безоплатної приватизації
земельні ділянки площею 2 га кожному,
єдиним масивом для ведення особистого
селянського господарства із земель
державного фонду земельного запасу
Чистоводівської сільської ради
Ізюмського району на польовому
сівообороті К-15 ІФ.

08.04.2011 р. ОСОБА_4 від свого імені та імені
малолітніх дітей та неповнолітньої
ОСОБА_4 звернулась із заявою до
відповідача в якій просила передати у
приватну власність земельну ділянку
площею 2 га кожному, єдиним масивом для
ведення особистого селянського
господарства.

В подальшому, з аналогічними заявами до
відповідача звернулись ОСОБА_17,
ОСОБА_19, ОСОБА_18, ОСОБА_16, ОСОБА_5,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 В
додатках до вказаних заяв, позивачами
було надано копію паспорту на
ідентифікаційного номеру.

Ізюмською районною державною
адміністрацією Харківської області
зазначені звернення позивачів були
розглянуті та надано письмові
відповіді, в яких зазначено, що у
зв'язку з відсутністю документів
передбачених ст.118 Земельного Кодексу
України, а саме графічних матеріалів,
на яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб)
заявнику необхідно повторно
звернутися до райдержадміністрації з
клопотанням про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, додавши
відповідні документи.

16.08.2011 р. позивачі звернулись з
колективною заявою до відповідача, в
якій просили винести розпорядження,
яким надати їм дозвіл на виготовлення
проекту землеустрою та технічної
документації з графічним
відображенням відносно земельної
ділянки загальною площею 31,8 га із
земель державного резервного фонду
земельного запасу Чистоводівської
сільської ради Ізюмського району
Харківської області для подальшої
передачі єдиним масивом у спільну
дольову приватну власність в якості
безоплатної приватизації для ведення
особистого селянського господарства.

До заяви було надано копії паспортів,
ідентифікаційних кодів, свідоцтв про
народження, витяг з протоколу від 21.04.2011
р. та копія графічного відображення
земельної ділянки.

15.09.2011р. відповідачем розглянуто
звернення позивачів та зазначено, що
додані до заяви графічні матеріали не
відповідають вимогам закону, а тому
роз'яснено право отримання цих
документів в Міськрайонному
управлінні Держкомзему у місті Ізюм і
Ізюмському районі Харківської області
та повторно звернутися з відповідною
заявою.

Суд першої інстанції, частково
задовольняючи позовні вимоги дійшов
висновку, що відповідачем не дотримано
порядку розгляду заяви позивачів,
оскільки не ухвалено рішення, яке було
б законним та обґрунтованим.

Між тим, суд апеляційної інстанції,
скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, виходив з того, що оскільки
доказів відмови в задоволенні
звернення щодо надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою
матеріали справи не містять, тому діями
відповідача права, свободи та інтереси
позивачів порушені не були. Відповідач
правомірно роз'яснив заявникам їх
право звернення до уповноваженого
органу для отримання графічних
матеріалів.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає
обґрунтованим висновок суду
апеляційного інстанції, враховуючи
наступне.

В силу ч.2 ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.6 ст.118 Земельного
кодексу України громадяни, зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, погодження
землекористувача (у разі вилучення
земельної ділянки, що перебуває у
користуванні інших осіб) та висновки
конкурсної комісії (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідно до ст.1 Закону України « Про
землеустрій» документація із
землеустрою - затверджені в
установленому порядку текстові та
графічні матеріали, якими регулюється
використання та охорона земель
державної, комунальної та приватної
власності, а також матеріали
обстеження і розвідування земель,
авторського нагляду за виконанням
проектів тощо.

Як вірно встановлено судами та
вбачається із копій заяв позивачів,
останніми не було надано відповідних
документів, подача яких є обов'язковою
згідно з приписами ст.118 Земельного
кодексу України, для прийняття
рішення про надання дозволу на
виготовлення проекту землеустрою та
технічної документації.

З огляду на це, колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про те, що
відповідач правомірно роз'яснив
заявникам їх право звернення до
відповідного уповноваженого органу
для отримання графічних матеріалів.

За відсутність доказів відмови в
задоволені звернення позивача щодо
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою, судом апеляційної
інстанції вірно зроблено висновок про
те, що діями відповідача права, свободи
та інтереси позивачів порушені не були.

Судова колегія погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції
щодо відсутності у суду можливості
приймати рішення з питань віднесених
до виключної компетенції органів
виконавчої влади чи місцевого
самоврядування.

Інші доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суд апеляційної інстанції
дійшов до обґрунтованого висновку про
правомірність дій відповідача, а
відтак про відмову у задоволенні
позову.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що судом апеляційної інстанції
повно і правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5
відхилити.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17 липня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: