Справа № 522/3906/14-а
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/521/14
Справа № 522/3906/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року

Приморський районний суд м.Одеси у
складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.

при секретарі - Герасименко
Ю.С.

розглянувши в судовому засіданні
матеріали справи за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВІТІНФОРМ» до
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради про визнання
протиправною бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії по
закінченню приватизації, про
врахування боргу ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 11.03.2014 року звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії, згодом
27.08.2014 року надав уточнення до позову
та просив визнати протиправною
бездіяльність відповідача пов'язану із
затягуванням процесу приватизації
об'єкту, який знаходиться в оренді у
відповідача за адресою
вул.Новосельського, 75 у м.Одесі
(підвальне приміщення), покласти на
відповідача обов'язок вчинити негайно
дії по закінченню приватизації об'єкту,
тобто укласти договір купівлі-продажу
об'єкту нежитлового приміщення підвалу
№ 504 по вул.Новосельського, 75, уточнити
технічний паспорт на цей об'єкт згідно
рішення Одеської міської ради №
4212-IVвід 17.12.2013 року, та при укладанні
договору купівлі-продажу врахувати
борг відповідача перед позивачем
згідно рішення Господарського суду
Одеської області від 14.03.2008 року по
справ № 9/336-07-8901.

В обґрунтування позову вказав, що в
оренді Українсько-болгарського
спільного підприємства «ВІТІНФОРМ»
(ТОВ) знаходить нежитлове підвальне
приміщення, яке розташоване за адресою:
м.Одеса, вул. Новосельського, 75.
Постановою Приморського районного
суду м.Одеси від 11.01.2011 року зобов'язано
Департамент комунальної власності
винести на розгляд сесії Одеської
міської ради поданий товариством
пакет документів на включення
орендованого нежитлового приміщення в
перелік об'єктів, які підлягають
приватизації та відчуженню, шляхом
викупу орендарем. Однак Департамент не
виконує рішення суду та всіляко
затягує вирішення питання
приватизації вказаного об'єкту та
посилається на не отримання ним
узгоджень, хоча ним з управлінням
охорони об'єктів культурної спадщини
укладено охоронний договір на пам'ятку
культурної спадщини.

В судове засідання 30.10.2014 року з'явився
представник позивача генеральний
директор Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВІТІНФОРМ»
Воскобойников В.Й., який підтримав
позовні вимоги та просив їх
задовольнити. При цьому пояснив, що
рішення суду було зобов'язано Одеську
міську раду та Департамент виконати
певні дії, потім міською радою було
прийнято рішення № 4212 від 17.12.2013 року,
було вирішено що необхідно укласти
договір купівлі-продажу. Але
відповідач в своїх листах говорить про
те, що позивачу необхідно отримати
узгодження з управлінням охорони
культурної спадщини, постійно
відписується не дав належної відповіді
у встановлений строк, при цьому в
рішенні міської ради не говориться про
необхідність узгоджувати договір.
Департамент з 2002 року не хоче надавати
в приватизацію вказане приміщення.
Також зазначив, що рішення суду
набрало чинності, судові рішення є
обов'язковими, однак відповідачем воно
не виконується, відповідач шукає
будь-які перешкоди щоб не виконати
приватизацію об'єкту: виготовити
технічний паспорт, і не укласти договір
купівлі-продажу об'єкту. Дев'ять років
він займається цією приватизацією.
Відповідачі повинні йому 110 000 грн.
котрі входять до орендної плати і до 2018
року підприємство їм нічого не повинно
платити. У нього був технічний паспорт,
але вони зробили новий технічний
паспорт де збільшили площу на 3 кв.м. от
30.05.2008 року

Представник відповідача Березнякова
І.В. (діє на підставі довіреності від
09.01.2014р.) в судовому засіданні позов не
визнала, просила у задоволені позову
відмовити. При цьому вказала, що
нежитлове приміщення підвалу,
загальною площею 98.2, кв.м., що
розташоване за адресою: м.Одеса,
вул.Новосельського, 75 є об'єктом
комунальної власності територіальної
громади м.Одеси на підставі постанови
Кабінету міністрів України від 05.11.1991
року «Про розмежування державного
майна України між загальнодержавною
(республіканською) власністю і
власністю
адміністративно-територіальних
одиниць (комунальною) власністю» та
рішення Одеської обласної ради
народних депутатів «Про розмежуванням
державного майна між власністю
обласної ради, міст обласного
підпорядкування та районів області»
від 25.11.1991 року № 266-ХХІ. Позивач
посилається як на підставу своїх
позовних вимог на постанову
Приморського районного суду м.Одеси
від 11.01.2011 року, на виконання якої
Департаментом та Одеською міською
радою були виконанні всі вимоги суду та
Департамент вжив всі передбачені
заходи в межах своєї компетенції. Однак
на теперішній час продовження
процедури відчуження спірного майна
унеможливлюється наступним, у
департаменту відсутнє відповідне
погодження з управлінням охорони
об'єктів культурної спадщини. Таким
чином, Департамент вчинив всі можливі
дії з організації укладення договору
купівлі-продажу з ТОВ «ВІТІНФОРМ», а у
позивача відсутнє порушене право, так
як Департамент комунальної власності
Одеської міської ради не може бути
зобов'язаний діяти всупереч вимогам
законодавства. Також зазначила, що
позивач не уклав попередній Договір з
Управлінням охорони об'єктів
культурної спадщини Одеської
облдержадміністрації, а п. 4 позовних
вимог позивача вже вирішено ухвалою
господарського суду.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.04.2003 року між
Представництвом по управлінню
комунальною власністю Одеської
міської ради та Українсько-болгарським
спільним товариством «ВІТІНФОРМ»
(Товариство з обмеженою
відповідальністю) укладено останній
договір оренди № 91/33 нежитлового
підвального приміщення, загальною
площею 95,5 кв.м., розташованого за
адресою: м.Одеса, вул.Новосельського,75.

На підставі рішення виконавчого
комітету Одеської міської ради від
29.07.2008 року № 931, виконавчим комітетом
Одеської міської ради видано Свідоцтво
про право власності №504 від 20.08.2008 року,
що об'єкт, який складається з приміщень,
загальною площею 98,2 кв м., основною 48,8
кв.м, відображених у технічному
паспорті від 30.05.2008 року, який
розташований за адресою: м.Одеса,
вул.Новосельського, 75 в цілому, щодо
належності територіальній громаді
міста Одеси в особі Одеської міської
ради, на праві комунальної власності
(а.с. 47).

Постановою Приморського районного
суду м.Одеси від 11.01.2011 року по справі №
2-а-200/11 адміністративний позов ТОВ
«ВІТІНФОРМ» до Одеської міської ради
та Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради задоволено
частково, визнано неправомірною
відмову Представництва по управлінню
комунальної власністю Одеської
міської ради листом № 01-13/13975 від 04.12.2008
року на внесення на розгляд Одеської
міської ради пакету документів щодо
можливості включення нежитлового
підвального приміщення за адресою:
м.Одеса, вул.Новосельського,75 яке
знаходиться в оренді
Українсько-болгарського спільного
підприємства «ВІТІНФОРМ» (ТОВ) в
перелік об'єктів комунальної
власності, які підлягають відчуженню
шляхом викупу орендарем; зобов'язано
Представництво по управлінню
комунальної власності Одеської
міської ради внести на розгляд
Одеської міської ради поданий
Українсько-болгарським спільним
підприємством «ВІТІНФОРМ» (ТОВ), пакет
документів на включення орендованого
нежитлового підвального приміщення за
адресою: м.Одеса, вул.Новосельського,75 в
перелік об'єктів комунальної
власності, які підлягають відчуженню,
шляхом викупу орендарем.

Згідно ухвали Одеського апеляційного
адміністративного суду від 07.02.2013р.
вказана постанова від 11.01.2011р. залишена
без змін. Ухвалою Вищого
Адміністративного суду України від
19.12.2013р. постанова суду від 11.01.2011р. та
ухвала від 07.02.2013р. залишені без змін.

Як вбачається з вказаного рішення,
рішенням Господарського суду Одеської
області у справі №9/336-07-8901 дія договору
оренди № 91/33 нежитлового підвального
приміщення, загальною площею 95,5 кв.м.,
розташованого за адресою: м.Одеса,
вул.Новосельського,75, між сторонами
продовжена на 10 років з 09.02.2008 року до
09.02.2018 року.

Судом встановлено, що нежитлове
приміщення -підвал загальною площею 98,2
кв.м, розташоване в будинку-пам'ятці №75
по вул.Новосельського в м.Одесі,
занесений до державного реєстру
нерухомих пам'яток України наказом
Міністерства культури і туризму від
20.06.2008 року № 728/0/16-08, охоронний №
550-од.(а.с. 44) як пам'ятник архітектури
місцевого значення.

На виконання постанови суду від 11.01.2011р.
Рішенням Одеської міської ради №4212 -IV
від 17.12.2013р. внесено до переліку
об'єктів комунальної власності
територіальної громади м.Одеси, що
підлягають приватизації та відчуженню:
нежитлові приміщення підвалу № 504,
площею 98.2 кв.м. по вул.Новосельського,75
в м.Одесі.(п. 25) шляхом викупу. Умовою
продажу всіх об'єктів є оплата протягом
30 днів з дня укладення договору
купівлі-продажу.(а.с. 65).

З матеріалів справи вбачається, що між
Управлінням охорони об'єктів
культурної спадщини
облдержадміністрації та ТОВ
«ВІТІНФОРМ» в особі Воскобойникова В.О.
19.09.2013 року укладеного охоронний
договір на пам'ятку культурної
спадщини, термін дії даного охоронного
договору до 09.02.2018 року. При цьому 16.09.2013
року було складено акт технічного
стану пам'ятки та опис
архітектурно-художніх елементів
пам'ятки культурної спадщини.(а.с.34-40).

Листом від 13.01.214р. вих.№009 (а.с. 5-6)
Директор ТОВ «ВІТІНФОРМ» звернувся до
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради з проханням
припинити бездіяльність та продовжити
процедуру приватизації тобто
відчуження нежитлового приміщення
підвалу, розташованого за адресою:
м.Одеса, вул.Новосельського, 75.

Згідно відповіді Виконавчого комітету
Одеської міської ради від 28.06.2014 року
ТОВ «ВІТІНФОРМ» щодо продажу ТОВ
«ВІТІНФОРМ» нежитлового приміщення
підвалу загальною площею 98,2 кв.м,
розташованого за адресою: м.Одеса,
вул.Новосельского, 75, вбачається, що
вони надають відповідь на його скаргу
від 31.05.2014р. №74 про перешкоджання
продажу відчуження об'єкту та це
питання буде розглянуто після
отримання погодження з Управління
охорони об'єктів культурної спадщини
Одеської облдержадміністрації, і що
листом Управління охорони об'єктів
культурної спадщини Одеської
облдержадміністрації від 04.03.2014 року
було відмовлено Одеській міській раді
у надані відповідного погодження на
відчуження нежитлового приміщення
підвалу, загальною площею 98,2 кв.м.,
розташованого за адресою: м.Одеса,
вул.Новосельського, 75, та те, що
наявність охоронного договору не може
вважатись належним підтверджуючим
погодженням спеціального органу
охорони культурної спадщини на
відчуження об'єкта культурної спадщини
(а.с. 43).

Листом Управління охорони об'єктів
культурної спадщини Одеської
облдержадміністрації від
04.03.2014р.№01-13/655 повідомляється, що
зазначений будинок є пам'ятником
архітектури місцевого значення і
пам'яткою історії місцевого значення,
та управління немає підстав для
погодження Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради
відчуження вищевказаного об'єкту, так
як Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 17.05.2012 року
були визнані протиправними дії
виконавчого комітету Одеської міської
ради щодо оформлення за Одеською
міською радою свідоцтв про право
власності на 178 об'єктів культурної
спадщини, де до вказано переліку
входить і будівля по
вул.Новосельського,75. Таким чином
свідоцтво про право власності на
вказаний будинок видане виконкомом
20.09.2008р. не може вважатися
підтвердженням права власності
територіальної громади міста Одеси
(а.с. 69).

Згідно відповіді Виконавчого комітету
Одеської міської ради від 29.06.2014
року№01-10/00155 ТОВ «ВІТІНФОРМ» на його
звернення від 07.07.14р. №092 також
вбачається, що зазначене приміщення є
об'єктом комунальної власності
територіальної громади м.Одеси на
підставі постанови КМУ від 05.11.1991р. «Про
розмежування державного майна України
між загальнодержавною
(республіканською) власністю і
власністю
адміністративно-територіальних
одиниць (комунальною) власністю» та
рішенням Одеської обласної ради
народних депутатів від 25.11.1991р. №ХХІ
«Про розмежування державного майна між
власністю обласної ради, міст
обласного підпорядкування та районів
області» та скасування у порядку
адміністративного судочинства
свідоцтва про реєстрацію права
власності не тягне за собою припинення
права власності на дане майно за
територіальною громадою. м.Одеси та про
необхідність в той же час отримання
погодження відповідного органу
охорони культурної спадщини
відповідно до вимог ст.18 Закону «Про
охорону культурної спадщини»
/Продовження процедури відчуження буде
можливе лише після отримання
зазначеного погодження та
врегулювання всіх спірних
питань.(а.с.46).

Листом від 29.07.2014р., за результатами
розгляду звернення директора ТОВ
«ВІТІНФОРМ» від 07.07.2014р., Департаментом
комунальної власності Одеської
міської ради було повідомлено, що
нежитлове приміщення підвалу,
загальною площею 98, 2 кв.м. є об'єктом
комунальної власності територіальної
громади м.Одеси, та питання щодо
продовження процедури відчуження ТОВ
«ВІТІНФОРМ» вказаного нежитлового
приміщення буде можливе лише після
отримання погодження управлінням
охорони об'єктів культурної спадщини
згідно ст.18 Закону України «Про охорону
культурної спадщини» та врегулювання
всіх спірних питань. (а.с. 46)

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону
України «Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)» об'єктами малої
приватизації є окреме індивідуальне
визначене майно.

Згідно статті 5 даного Закону,
покупцями об'єктів малого приватизації
можуть бути фізичні та юридичні
особи,які визначаються покупцями
відповідно до Закону України «Про
приватизацію майна державних
підприємств»

Частиною 5 статті 7 Закону України «Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)»
передбачено, що відмова у приватизації
можлива тільки у випадках, коли: особа,
яка подала заяву, не може бути визнана
покупцем підприємства; є законодавче
встановлене обмеження на приватизацію
цього підприємства; не затверджено
перелік, передбачених частино першої
цієї статті.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 статті 8
Закону України „ Про приватизацію
невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)", з моменту прийняття
рішення про приватизацію підприємства
здійснюється його підготовка до
приватизації.

Відповідно до ч. 2 статті 8 Закону
України „Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію), строк підготовки об'єкта
малої приватизації до продажу не
повинен перевищувати двох місяців з
дня прийняття рішення про включення
його до переліку об'єктів, що
підлягають приватизації.

Таким чином суд приходить до висновку,
що права позивача порушені, так як в
передбачений законодавством строк
відповідачем не підготовлений об'єкт
до продажу.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про
охорону культурної спадщини», об'єкти
культурної спадщини, що є пам'ятками (за
винятком пам'яток, відчуження або
передача яких обмежується
законодавчими актами України) можуть
бути відчужені, а також передані
власником або уповноваженим ним
органом у володіння, користування чи
управління іншій юридичній або
фізичній особі за наявності

погодження відповідного органу
охорони культурної спадщини. Пам'ятка
може бути приватизована лише за умови
укладення майбутнім власником з
відповідним органом охорони
культурної спадщини попереднього
договору про укладення в майбутньому

охоронного договору на пам'ятку (її
частину) з викладенням його

істотних умов, у тому числі щодо
цільового використання пам'ятки,

робіт, які майбутній власник
зобов'язується провести на пам'ятці з

метою утримання її в належному стані.

Таким чином відповідач не має підстав
укласти з позивачем договір відчуження
у зв'язку з відсутністю погодження та
попереднього договору.

Тому суд погоджується з позицією
представника відповідача щодо того, що
укладений охоронний договір від 19.09.2013
року не може вважатися належним
погодженням відповідно до ст.18 Закону
України «Про охорону культурної
спадщини», так як в даному випадку
необхідно позивачу укласти попередній
договір про укладання в майбутньому
охоронного договору, що не є тотожним з
охоронним договором.

Таким чином у зв'язку з відсутністю
укладеного між позивачем та
Управлінням охорони культурної
спадщини попереднього договору про
укладання в майбутньому охоронного
договору, відповідач позбавлений
підготувати повний пакет документів
для укладання договору про викуп
зазначеного приміщення. Вирішення
цього питання не залежить від
відповідача, так як про необхідність
заключення саме такого договору
позивачу неодноразово роз'яснювалось.
Тому не підлягають задоволенню позовні
вимоги про визнання бездіяльності
відповідача щодо вирішення питання
про приватизацію об'єкта. У зв'язку з
відсутністю повного пакету документів
також не підлягають задоволенню і
вимога про зобов'язання відповідача
вчинити негайно дії по закінченню
приватизації об'єкту тобто укласти
договір купівлі-продажу.

Проте суд вважає що відповідач не вжив
всі передбачені законодавством дії для
отримання зазначеного погодження
відповідного органу охорони
культурної спадщини.

З моменту отримання відповідачем листа
з Управління охорони культурної
спадщини яким було відмовлено у такому
погоджені пройшло більше року. Таким
чином склалася ситуація коли позивач
позбавлений права на викуп приміщення
у зв'язку з неотриманням Департаментом
зазначеного погодження, а сам він не
наділений повноваженням на отримання
такого погодження.

Суд вважає що відповідач не
позбавлений права в даному випадку на
захист своїх прав та інтересів також
звернутися в судовому порядку з
позовом щодо вирішення вказаного
питання. При цьому будь-яких дій для
вирішення цього питання відповідач не
робив.

Відповідно до п. 1.1. Положення про
департамент комунальної власності
Одеської міської ради, Департамент -
виконавчим органом Одеської міської
ради.

Пунктом 1.2. Положення передбачено, що
Департамент наділяється міською радою
повноваженнями щодо управління
комунальною власністю територіальної
громади міста. Визначення меж
повноважень та умов їх здійснення
регулюється зазначеним Положенням.

1.2. Відповідно до п. 1.3. Положення,
Департамент керується у своїй
діяльності Конституцією України,
Законом України "Про місцеве
самоврядування в Україні", іншими
законами України, постановами
Верховної Ради України, постановами та
розпорядженнями Кабінету Міністрів
України й іншими підзаконними
нормативно-правовими актами,
нормативними актами органів місцевого
самоврядування та цим Положенням.

Згідно п.5. Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду, від 20.05.2013, № 7
"Про судове рішення в адміністративній
справі" Відповідно до частини другої
статті 11 КАС України суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Проаналізувавши наявне в матеріалах
справи листування між сторонами, суд
прийшов до наступного висновку.

У відповідності до ст. 40 Конституції
України усі мають право направляти
індивідуальні чи колективні письмові
звернення або особисто звертатися до
органів державної влади,- органів
місцевого самоврядування та посадових
і службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Реалізація зазначеного права особи на
звернення здійснюється у порядку
встановленому Законами України,
зокрема Законом України «Про звернення
громадян».

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону
України "Про інформацію" кожен має
право на інформацію, що передбачає
можливість вільного одержання,
використання, поширення, зберігання та
захисту інформації, необхідної для
реалізації своїх прав, свобод і
законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про
звернення громадян" органи державної
влади, місцевого самоврядування та їх
посадові особи, керівники та посадові
особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань). Відповідь за
результатами розгляду заяв (клопотань)
в обов'язковому порядку дається тим
органом, який отримав ці заяви і до
компетенції якого входить вирішення
порушених у заявах (клопотаннях)
питань, за підписом керівника або
особи, яка виконує його обов'язки.
Рішення про відмову в задоволенні
вимог, викладених у заяві (клопотанні),
доводиться до відома громадянина в
письмовій формі з посиланням на Закон і
викладенням мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про
звернення громадян" N 393/96-ВР громадянин,
який звернувся із заявою чи скаргою до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, має право одержати
письмову відповідь про результати
розгляду заяви чи скарги.

Відповідно до статті 20 Закону N 393/96-ВР
звернення розглядаються і вирішуються
у термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, а ті, які не
потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
п'яти днів.

Таким чином в контексті
вищевикладеного не надання позивачу
відповіді на його звернення від 13.01.2014р.
у місячний термін є порушенням його
прав.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Таким чином, судом встановлено, що
позивач звернувся до відповідача зі
зверненням - листом від 13.01.2014 року щодо
затягування відчуження ТОВ
«ВІТІНФОРМ» нежитлового приміщення,
але відповідачем не було надано у
встановлений законом строк письмової
відповіді про результати розгляду
вказаного звернення.

Відповідно до ч.1 ст.18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Відповідно до ст. 55 Конституції України
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових чи службових осіб.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення. В
силу частини другої статті 71 Кодексу в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених частиною 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, до яких, зокрема, відносяться
вчинення дій на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
вчинення дії.

Таким чином, судом встановлено
наявність порушеного права позивача у
публічно-правових відносинах, що є
підставою для задоволення позовних
вимог в частині визнання протиправною
бездіяльність Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради з приводу не розгляду
заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВІТІНФОРМ» від 13
січня 2014р.

З приводу позовних вимог щодо
покладення на відповідача обов'язку
вчинити негайно дії по закінченню
приватизації об'єкту, тобто укласти
договір купівлі-продажу об'єкту та
уточнити технічний паспорт на цей
об'єкту згідно рішення Одеської
міської ради № 4212 -VІ від 17.12.2013р., та
врахуванням боргу відповідача перед
позивачем при укладання договору
купівлі-продажу, суд не вбачає підстав
для їх задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.10.3 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду
України № 7 « Про судове рішення в
адміністративній справі» від 20.05.2013
року у разі визнання судом
неправомірними дій чи бездіяльності
відповідача суд може зобов'язати його
вчинити чи утриматися від вчинення
певних дій у спосіб, визначений чинним
законодавством, яким може бути
захищено/відновлено порушене право.
Суд може ухвалити постанову про
зобов'язання відповідача прийняти
рішення певного змісту, за винятком
випадків, коли суб'єкт владних
повноважень під час
адміністративних процедур відповідно
до закону приймає рішення на основі
адміністративного розсуду.

Вимога позивача про врахування боргу
відповідача перед позивачем згідно
рішення господарського суду Одеської
області від 14.03.2008р. при укладанні
договору купівлі-продажу не підлягає
задоволенню, так як вона стосується на
майбутнє.

Керуючись ст.19 Конституції України,
ст.ст.2, 3, 7, 9, ч.2 ст.11, 69, 71, 72, 158-164, 167 ч.2
КАС України, ст.18 Закону України «Про
охорону культурної спадщини», ст. ст.
26,60 Закону України « Про місцеве
самоврядування », ст.ст. 20 Закону
України "Про звернення громадян",
статтею 17 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини", суд-

П О С Т А Н
О В И В:

Адміністративний позов Товариства
з обмеженою відповідальністю
«ВІТІНФОРМ» до Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради про визнання
протиправною бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії по
закінченню приватизації, про
врахування боргу - задовольнити
частково.

Визнати протиправною
бездіяльність Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради з приводу не розгляду
заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВІТІНФОРМ» від 13
січня 2014р. №01-14/55 щодо продовження
підготовки документів на приватизацію
об'єкта підвалу за адресою м.Одеса вул.
Новосельського,75 у встановлений
законодавством місячний строк .

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. Якщо
ухвалу було постановлено у письмовому
провадженні або без виклику особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали відповідно до
ч.3 ст. 186 КАС України.

Суддя
Домусчі
Л.В.

30.10.2014