Справа № 814/1943/14
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2014 року м.
Миколаїв справа №
814/1943/14

12:00

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Брагар В.С.
розглянувши адміністративну справу в
порядку письмового провадження,

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1

доПершого заступника начальника
Головного управління Держземагенства
у Миколаївській області Радика О.В.,
пр.Миру, 34,Миколаїв,54034 Головного
управління Держземагентства України у
Миколаївській області, вул. Миру, 34, к.
711, Миколаїв, 54034

провизнання протиправною
бездіяльність, надання права на
розробку проекту землеустрою,

Позивач звернувся до суду з позовними
вимогами (з урахуванням уточнень) про
визнання факту бездіяльності ГУ
Дерземагенства у Миколаївській
області в особі Радика В.О. у вигляді
ненадання на звернення позивача в
строки та обсягах передбачених чинних
законодавством необхідних документів;
зобов'язати ГУ Дерземагенства у
Миколаївській області надати позивачу
дозвіл на розробку проекту землеустрою
згідно заяви від 05.05.14; компенсувати
позивачу транспортні витрати для
прибуття на судові засідання.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що відповідач-І безпідставно
відмовив йому у наданні дозволу на
розробку проекту землеустрою.

Відповідачі надали суду письмові
заперечення і просили суд відмовити
позивачу в задоволенні його позовних
вимог, оскільки позивач просив
виділити йому земельну ділянку
сільськогосподарського призначення
для обслуговування житлової споруди та
іншого сільськогосподарського
виробництва, що не передбачено
земельними законодавством.

Справу розглянуто у письмовому
провадженні відповідно до ч.6 ст. 128 КАС
України.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши наявні в них фактичні дані,
суд, -

В С Т А Н О В И В:

05.05.14 позивач звернувся до
відповідача-ІІ з заявою про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду для обслуговування
нежитлової споруди та іншого
сільськогосподарського виробництва
орієнтовною площею 3 078га.

19.06.14 відповідач-І листом №19-14-0.2-3759/2-14
Про розгляд заяви, повідомив позивача,
що документи додані ним до заяви не в
повній мірі відповідають вимогам
чинного законодавства, а саме: копії
документів, які посвідчують право
власності на нерухоме майно повинні
бути завірені належним чином; копії
документів, які посвідчують особу
повинні бути завірені належним чином; з
картографічних матеріалів неможливо
встановити місце розташування
земельної ділянки; в договорі
купівлі-продажу нежитлової будівлі
шляхом викупу зазначено, що площа
нежитлової будівлі складає 419,9 кв.м.,
виходячи з викладеного просимо надати
обґрунтування в потребі на площу 3 078га.

Відповідно до ч.2 ст.123 ЗК України -
особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом землеустрою щодо
її відведення, звертається з
клопотанням про надання дозволу на
його розробку до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, які відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, передають у власність
або користування такі земельні
ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки). Верховній Раді
Автономної Республіки Крим, Раді
міністрів Автономної Республіки Крим,
органам виконавчої влади або органам
місцевого самоврядування, які
передають земельні ділянки державної
чи комунальної власності у
користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Частиною 3 ст.123 ЗК України встановлено,
що відповідний орган виконавчої влади
або орган місцевого самоврядування в
межах їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування земельної ділянки
вимогам законів, прийнятих відповідно
до них нормативно-правових актів, а
також генеральних планів населених
пунктів, іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Виходячи з вказаних норм суд зазначає,
що відповідач-І в порушення вимог ч.3
ст.123 ЗК України надав позивачу відмову
на розроблення проекту землеустрою з
пропуском встановленого місячного
строку.

Суд вважає, що відповідач-І
безпідставно вимагав від позивача
засвідчення копій документів та
обґрунтування площі земельної ділянки.

Суд зазначає, що відповідач-І
зобов'язаний був надати позивачу
вмотивовану відмову на розроблення
проекту землеустрою.

На думку суду, на зважаючи на те, що
позивач в заяві просив одну земельну
ділянку, фактично він вказував дві
різні підстави на отримання земельних
ділянок, а саме земельну ділянку на
якої розташована нежитлова будівля, що
належить позивачу, та земельну ділянку
для сільськогосподарського
виробництва.

Отже, суд вважає, що відповідач-І
повинен був надати позивачу дозвіл чи
вмотивовану відмову, щодо кожного
випадку окремо, з роз'ясненням у який
спосіб позивач може реалізувати своє
право.

Відповідно до ч.2 ст.162 КАС України - суд
може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Суд вважає, що при розгляді заяви
позивача, відповідачем-І не дотримано
вимог ч.3 ст.123 ЗК України, тому вказану
заяву необхідно розглянути повторно.

Що стосується компенсації позивачу
транспортних витрат для прибуття на
судові засідання суд зазначає
наступне:

Згідно з приписами ч.1 ст.91 КАС України -
витрати, пов'язані з переїздом до
іншого населеного пункту сторін та
їхніх представників, а також найманням
житла, несуть сторони.

Виходячи з приписів вказаної норми суд
зазначає, що витрати позивача
пов'язанні з прибуттям на судові
засідання є витратами які несе позивач,
а тому у суду відсутні підстави для їх
компенсації позивачу.

За таких обставин суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими, доведеними та
такими, що підлягають задоволенню
частково.

Судові витрати по справі присудити на
користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.11, 69, 71, 86, 159-163, КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Визнати протиправною бездіяльність
першого заступника начальника
Головного управління Дерземагенства у
Миколаївській області Радика В.О. при
наданні ОСОБА_1 відповіді на заяву від
05.05.14.

3.Зобов'язати Головне управління
Дерземагенства у Миколаївській
області повторно розглянути заяву
ОСОБА_1 від 05.05.14.

4.В іншій частині позовних вимог
відмовити.

5.Присудити на користь ОСОБА_1 судові
витрати у розмірі 74грн. з Державного
бюджету України.

6.Роз'яснити сторонам строк і порядок
набрання цією постановою законної сили
та її оскарження.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржено до
суду апеляційної інстанції шляхом
подання апеляційної скарги. Апеляційна
скарга на постанову суду подається
протягом десяти днів з дня
проголошення/отримання її копії.
Апеляційна скарга подаються Одеському
апеляційному адміністративному суду
через Миколаївський окружний
адміністративний суд.

Суддя
В. С. Брагар