Справа № 712/21207/12,2а-712/1255/12
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/33709/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Малиніна В.В. (доповідач), Ситникова О.Ф.,
Швеця В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
представника відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_6 на постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 22 листопада 2012 року та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 4 червня 2013
року у справі за позовом Чопського
прикордонного загону Західного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України до ОСОБА_4
про примусове видворення,-

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2012 року Чопський
прикордонний загін Західного
регіонального управління ДПС України
звернувся в суд з адміністративним
позовом, в якому просив примусово
видворити за межі України особу, яка
назвалась громадянином Афганістану
ОСОБА_4.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
18 жовтня 2012 року ОСОБА_4 був затриманий
прикордонним нарядом за спробу
незаконного, поза пунктами пропуску,
перетину державного кордону України зі
Словаччиною, без відповідних
документів, які посвідчують особу.

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 22 листопада 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 4 червня 2013
року, позов задоволено в повному обсязі
та ухвалено примусово видворити
громадянина Афганістану ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України.
Розмістити особу, що назвалась
громадянином Афганістану ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в пункт тимчасового
перебування іноземців та осіб без
громадянства державної міграційної
служби України протягом строку,
необхідного для виконання рішення суду
про примусове видворення, але не більше
як дванадцять місяців.

У касаційній скарзі заявник,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального та матеріального права,
просить рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати та
постановити нове, яким відмовити у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС
України, прийшов до висновку про
задоволення касаційної скарги
частково, на підставі наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлені, що 18 жовтня 2012 року
відповідач був затриманий
прикордонним нарядом Чопського
прикордонного загону за спробу
незаконного, поза пунктами пропуску,
перетину державного кордону з України
в Словаччину та на момент затримання не
мав документів, що посвідчують особу.
Під час затримання відповідач назвався
громадянином Афганістану ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

18 жовтня 2012 року начальником
Чопського прикордонного загону
відносно відповідача прийнято рішення
про примусове повернення за межі
України та роз'яснено, що він
зобов'язаний покинути територію
України до 21 жовтня 2012 року.

ОСОБА_4 територію України не
покинув в зв'язку з відсутністю в нього
документів, що дають право на перетин
державного кордону як України так і
інших країн та достатніх коштів.

Відповідно до частини першої статті 30
Закону України від 22 вересня 2011 року
№ 3773-VI "Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства"
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері міграції, органи
охорони державного кордону (стосовно
іноземців та осіб без громадянства, які
затримані ними у межах контрольованих
прикордонних районів під час спроби
або після незаконного перетинання
державного кордону України) або органи
Служби безпеки України можуть лише на
підставі винесеної за їх позовом
постанови адміністративного суду
примусово видворити з України іноземця
та особу без громадянства, якщо вони не
виконали в установлений строк без
поважних причин рішення про примусове
повернення або якщо є обґрунтовані
підстави вважати, що іноземець або
особа без громадянства ухилятимуться
від виконання такого рішення, крім
випадків затримання іноземця або особи
без громадянства за незаконне
перетинання державного кордону
України поза пунктами пропуску через
державний кордон України та їх
передачі прикордонним органам
суміжної держави.

Задовольняючи позовні вимоги
суди виходили з того, що відсутність у
відповідача коштів, документів, на
підставі яких він може повернутися
додому, а також відсутність на
території України родичів можна
розцінювати як ухилення та
неможливість добровільного виконання
рішення про примусове повернення.

Суд касаційної інстанції не
погоджується з таким висновком судів
попередніх інстанції, оскільки при
дослідженні матеріалів справи судами
не взято до уваги, що протокол про
адміністративне затримання ОСОБА_4 від
30 жовтня 2012 року, а не від 18
жовтня 2012 року, в якому зазначено, що
про затримання ОСОБА_4 були повідомлено
прокурора Ужгородської міжрайонної
прокуратури письмово та родичів по
телефону. В протоколі особистого
огляду, огляду речей та вилучення речей
і документів від 31 жовтня 2012 року
зазначено, що під час огляду речей
ОСОБА_4 виявлено та вилучено для
тимчасового зберігання три купюри
номіналом 100 доларів США.

Відповідно до приписів ст.30 Закону
України "Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства" за порушення
іноземцями та особами без,
громадянства встановленого порядку
перебування в Україні або проживання
за недійсними документами, а також за
недотримання правил транзитного
проїзду через територію України до них
застосовуються заходи відповідно до
законодавства України.

Аналіз наведених норм права дає
підстав для висновку, що примусовому
видворенню іноземця чи особи без
громадянства передують дві обставини:
1) прийняття рішення відповідним
компетентним органом про примусове
видворення; 2) ухилення від виїзду після
прийняття рішення про повернення або
наявність обґрунтованих підстав
вважати, що іноземець або особа без
громадянства ухилятимуться від
виконання такого рішення. Тобто
обов'язковим є попереднє прийняття
вказаними органами рішення про
примусове повернення.

Відповідно до ч.3 та 4 ст. 30 Закону
Центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері міграції, або орган
охорони державного кордону на підставі
відповідного рішення з наступним
повідомленням протягом 24 годин
прокурора розміщує іноземців та осіб
без громадянства, зазначених у частині
першої цієї статті, у пунктах
тимчасового перебування іноземців та
осіб без громадянства, які незаконно
перебувають на території України.
Іноземці та особи без громадянства
перебувають у пунктах тимчасового
перебування іноземців та осіб без
громадянства, які незаконно
перебувають на території України,
протягом строку, необхідного для
виконання рішення суду про примусове
видворення, але не більш як дванадцять
місяців.

Положеннями ст.32 вказаного Закону
передбачено, що іноземець та особа без
громадянства має бути витворений за
межі України у разі якщо, зокрема, у
нього немає законних засобів
існування, достатніх для забезпечення
його перебування в Україні та виїзду з
України, у розмірі що визначається
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону іноземець
або особа без громадянства зобов'язані
самостійно залишити територію України
у строк, зазначений у рішенні про
примусове повернення.

У разі якщо ці особи ухиляються від
виїзду після прийняття такого рішення,
вони підлягають примусовому
видворенню на підставі постанови
адміністративного суду.

Органи внутрішніх справ, органи
охорони державного кордону або Служби
безпеки України можуть лише на
підставі винесеної за їх зверненням
постанови адміністративного суду
затримати і примусово видворити з
України іноземця та особу без
громадянства, якщо є обґрунтовані
підстави вважати, що іноземець та особа
без громадянства будуть ухилятися від
виїзду, крім випадків затримання
іноземця або особи без громадянства за
незаконне перетинання державного
кордону України поза пунктами пропуску
через державний кордон України та к
передачі органами охорони державного
кордону до суміжної держави.

Така постанова приймається судом за
зверненням органу охорони державного
кордону або Служби безпеки України,
якщо є обґрунтовані підстави вважати,
що іноземець та особа без громадянства
будуть ухилятися від виїзду.

Пунктом 27 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України №1 від
25 червня 2009 року "Про судову
практику розгляду спорів щодо статусу
біженця, видворення іноземця чи особи
без громадянства з України та спорів,
пов'язаних із перебуванням іноземця та
особи без громадянства в Україні" (далі
- Постанова Пленуму), роз'яснено, що
примусовому видворенню іноземця чи
особи без громадянства передують дві
обставини: 1) прийняття рішення
відповідним компетентним органом про
видворення за межі України; 2) ухилення
від виїзду після прийняття рішення про
видворення або наявність
обґрунтованих підстав вважати, що такі
особи будуть ухилятися від виїзду.
Тобто обов'язковим є попереднє
прийняття указаними органами рішення
про видворення іноземця чи особи без
громадянства.

В матеріалах справи не вбачається
рішення начальника Чопського
прикордонного загону відносно
відповідача від 18 жовтня 2012 про
примусове повернення його за межі
України та зобов'язання покинути
територію України до 21 жовтня 2012 року,
на яке посилаються суди попередніх
інстанцій.

Оскільки суди попередніх інстанцій не
встановили фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, а суд касаційної
інстанції відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України не може
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, то в силу частини
четвертої статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
прийняті ними рішення підлягають
скасуванню, а справа - направленню на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 222, 227, 231 КАС
України,суд, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_6
задовольнити частково.

Постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 22 листопада 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 4 червня 2013 року скасувати,
а справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді:

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников

В.В.Швець