Справа № 2а-1670/8784/11
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/41462/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів: Лосєва А.М.,
Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Полтаві Полтавської
області Державної податкової служби

на постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 23.12.2011

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24.04.2012

у справі № 2а-1670/8784/11

за позовом Державної податкової
інспекції у м. Полтаві

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Полтавський
регіональний агроторговий дім»

про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 23.12.2011,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24.04.2012,
відмовлено у задоволенні позовних
вимог Державної податкової інспекції у
м. Полтаві, правонаступником якої є
Державна податкова інспекція у м.
Полтаві Полтавської області Державної
податкової служби (надалі - ДПІ у м.
Полтаві, позивач), до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Полтавський регіональний
агроторговий дім» (надалі - ТОВ
«Полтавський регіональний
агроторговий дім», відповідач) про
стягнення податкового боргу у розмірі
255 711,75 грн.

Вважаючи, що рішення судів першої та
апеляційної інстанцій прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, у
якій просить скасувати постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 23.12.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24.04.2012 і
задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач не надав письмових
заперечень на касаційну скаргу, що не
перешкоджає її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що 10.05.2011 позивачем
проведено перевірку ТОВ «Полтавський
регіональний агроторговий дім» з
питань правомірності декларування
показників податкових зобов'язань та
податкового кредиту за лютий 2011 року.
За результатами перевірки складено акт
№ 3939/23-6/31495409, яким встановлено
порушення ч. 1 ст. 203, ст. 215, п. 1 ст. 216, ст.
228 Цивільного кодексу України в частині
недодержання вимог зазначених статей в
момент вчинення правочинів по
придбанню товарів, робіт, послуг у
лютому 2011 року та їх подальшої
реалізації покупцям, а також ст. 198
Податкового кодексу України, в
результаті чого встановлено завищення
податкового кредиту за лютий 2011 року на
суму 103 229,90 грн.

На підставі вказаного акта, позивачем
винесено податкове
повідомлення-рішення № від
23.05.2011, яким відповідачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 103 231,00 грн.

20.09.2011 проведено камеральну перевірку
даних, задекларованих відповідачем у
податковій звітності з податку на
додану вартість за липень 2011 року, за
результатами якої складено акт №
386/15-2/31495409, яким збільшено суму, що
підлягає сплаті платником податку до
бюджету на 121 727,00 грн., та зменшено суму,
що підлягає зарахуванню до складу
податкового кредиту наступного
звітного періоду, на 4 745,00 грн.

На підставі вказаного акта, 20.09.2011
позивачем винесено податкові
повідомлення-рішення: № , яким до
відповідача застосовано штрафну
санкцію в сумі 1 186,00 грн., № , яким
відповідачу збільшено розмір
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 152 158,75
грн., у тому числі: за основним платежем
- 121 727 грн., за штрафними санкціями - 30
431,75 грн.

Крім того, 20.06.2011 відповідачем подано
декларацію з податку на додану
вартість № , згідно якої сума ПДВ,
яка підлягає нарахуванню та сплаті в
бюджет за підсумками поточного
звітного періоду, становить 9 406,00 грн.

ТОВ «Полтавський регіональний
агроторговий дім» 19.08.2011 подано до ДПІ у
м. Полтаві уточнюючий розрахунок
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок № , згідно з яким сума ПДВ,
що підлягає сплаті до бюджету,
становить 16 367,00 грн.

19.09.2011 позивачем до ДПІ у м. Полтаві
подано податкову декларацію з податку
на додану вартість № , згідно якої
сплаті до бюджету підлягає сума у
розмірі 10 819,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 59 Податкового
кодексу України, який вступив в дію з
01.01.2011, ДПІ у м. Полтаві винесено
податкову вимогу № 1509 від 09.06.2011, яку
направлено відповідачеві
рекомендованим листом та повернено
поштою з відміткою «За закінченням
терміну зберігання».

Переглянувши судові рішення у межах
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
Вищий адміністративний суд України
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення касаційної
скарги, з огляду на наступне.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, податковий борг - це
сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Статтею 56 Податкового кодексу України
визначено, що рішення, прийняті
контролюючим органом, можуть бути
оскаржені в адміністративному або
судовому порядку. При зверненні
платника до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу податкове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, податкове
повідомлення-рішення № від 23.05.2011
оскаржено до Полтавського окружного
адміністративного суду.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 24.11.2011 по
справі № 2а-1670/9233/11 позовні вимоги ТОВ
«Полтавський регіональний
агроторговий дім» задоволено повністю:
податкове повідомлення-рішення №
від 23.05.2011 скасовано.

В силу положень ст. 255 даного Кодексу,
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Крім того, 07.10.2011 відповідачем
податкові повідомлення-рішення №
та № від 20.09.2011 оскаржено до
ДПА у Полтавській області, що
підтверджується копією скарги № 07/10/11
від 07.10.2011, яка міститься в матеріалах
справи.

25.11.2011 ДПА у Полтавській області
прийнято рішення № 3456/10/25-016, яким
скаргу відповідача задоволено
частково: скасовано податкове
повідомлення-рішення № від
20.09.2011, а податкове
повідомлення-рішення № від 20.09.2011
залишено без змін.

Вищевказане рішення ДПА у Полтавській
області відповідачем було оскаржено до
ДПА України (скарга № 05/12/11-1 від 05.12.2011).

Державною податковою адміністрацією
України рішення за результатами
розгляду скарги на вказане податкове
повідомлення-рішення на час прийняття
рішення судами першої та апеляційної
інстанцій не прийнято.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
дійшли вірного висновку про те, що
визначені податковим органом
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість згідно податкових
повідомлень-рішень № від 23.05.2011,
№ від 20.09.2011, № від 20.09.2011, є
неузгодженими, а тому не набули статусу
податкового боргу, що свідчить про
відсутність правових підстав для його
стягнення.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 Податкового
кодексу України не підлягає оскарженню
податкове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, суми податку на
додану вартість, нараховані
відповідачем згідно декларацій №
, № та уточнюючого
розрахунку податкових зобов'язань з
ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно
виявлених помилок № , були
сплачені ним згідно платіжних доручень
№ 446 від 25.06.2011, № 629 від 26.08.2011, № 653 від
01.09.2011 та № 712 від 26.09.2011, що підтверджено
довідкою ПАТ «Полтава-Банк» № 029-002/3787
від 15.12.2011.

За таких підстав, беручи до уваги
неузгодженість податкових зобов'язань,
нарахованих позивачем платнику
податків, та сплату відповідачем до
бюджету самостійно нарахованих в
деклараціях сум податку на додану
вартість, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується із висновком судів першої
та апеляційної інстанцій про
необхідність відмовити Державній
податковій інспекції у м. Полтаві
Полтавської області Державної
податкової служби в задоволенні позову
про стягнення з ТОВ «Полтавський
регіональний агроторговий дім»
податкового боргу у розмірі 255 711,75 грн.

Оскільки доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів
попередніх інстанцій, колегія суддів
вважає, що судові рішення по справі
ухвалено відповідно до приписів
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для їх скасування або зміни
відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 220-1
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 210, 214, 215, 220, 220-1, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Полтаві
Полтавської області Державної
податкової служби залишити без
задоволення.

2. Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 23.12.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24.04.2012 у
справі № 2а-1670/8784/11 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя(підпис) А.М.
Лосєв Судді:(підпис) Л.І. Бившева
(підпис) Т.М. Шипуліна