Справа № 820/18832/14
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., розглянувши в порядку скороченого провадження у м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом Основ'янської об'єнаної державної податкової інспекція м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до Державного підприємства "Центральне конструкторське бюро "ПРОТОН" про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Основ'янська об'єнана державна податкова інспекція м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного підприємства "Центральне конструкторське бюро "ПРОТОН", в якому просить суд стягнути з Державного підприємства "Центральне конструкторське бюро "ПРОТОН" суму податкового боргу в розмірі 247988,71 грн. на користь державного бюджету України.

Згідно ч.4 ст.183-2 КАС України, суддя розглядає вказану справу у порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду 04.12.2014 року, ухвалу суду про відкриття скороченого провадження у даній справі отримано уповноваженою особою відповідача.

Відповідач не скористався правом, наданим ч. 3 ст. 183-2 КАС України, та у строки, визначені законом, не надав до канцелярії суду заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Позивачем повідомлено, що відповідач перебуває на податковому обліку у Основ'янській об'єднаній державній податковій інспекції м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області як платник податків за №76 з 05.07.1995 року.

На підтвердження наявності у відповідача податкового боргу позивачем надано до суду наступні документи :

- копію корінця податкової вимоги від 02.07.2014 року №497 з доказами її вручення відповідачеві;

- копію податкових декларацій з плати за землю, поданих відповідачем до податкового органу 12.02.2014 року, копії податкових декларацій з податку на додану вартість від 17.10.2014 року, 12.09.2014 року, 15.08.2014 року та розрахунок частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами від 11.07.2014 року;

- облікову картку платника податків з орендної плати з юридичних осіб, облікову картку з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, облікову картку з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій з ІС "Податковий блок".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з таких положень норм права.

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 12.02.2014 року подано до податкового органу податкову декларацію з плати за землю, відповідно до якої задекларовано податкове зобов’язання у розмірі 7558,21 грн. щомісячно за 2014 рік.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до положень п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно п.56.11 статті 56 Податкового кодексу України, не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов’язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу.

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Статтею 95 ПК України визначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності. Право керівника державної податкової служби щодо стягнення до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у судовому порядку передбачене п. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 ПК України. Відповідно до п. 2 ст. 87 Податкового кодексу України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пп. е) п. 176.1. ст. 176 Податкового кодексу України платники податку зобов'язані: своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає наступне.

У зв’язку з наявністю у відповідача непогашеної узгодженої суми податкового зобов’язання позивачем було винесено податкову вимогу від 02.07.2012 року № 497. Суд наголошує, що відповідно до наявних матеріалів справи, а саме облікових карток платника податків, вбачається безперервність існування у відповідача податкової заборгованості, що має наслідком відсутність у податкового органу обов’язку надсилання іншої податкової вимоги.

Вказана позиція суду узгоджується з інформаційним листом Вищого адміністративного суду України від 12.04.2012 року №1044/11/13-12, згідно якого, якщо розмір податкового боргу збільшився після надсилання податкової вимоги, то податковий орган не повинен надсилати нову податкову вимогу незалежно від того, з якого саме податку збільшився податковий борг - із того, що зазначений у податковій вимозі, чи з іншого. При цьому заявник (позивач) не повинен подавати до суду доказів, що підтверджують надсилання повторних податкових вимог у разі, якщо податковий борг збільшився після надсилання податкової вимоги.

Спірна сума заборгованості підтверджується також наявною в матеріалах справи роздруківкою картки особового рахунку, яка за правилами ст.70 КАС України є належним та допустимим доказом невиконаного податкового обов'язку з боку відповідача

Суд зазначає, що відповідач будь-яких доказів або доводів щодо спростування вимог позивача суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позивачем надано докази наявності заборгованості відповідача перед бюджетом.

Податкові зобов’язання відповідача виникли з моменту узгодження суми податкових зобов’язань за деклараціями з податку на додану вартість від 15.08.2014 року, від 12.09.2014 року, від 17.10.2014 року, розрахунку від 11.07.2014 року та обов'язку сплати земельного податку за декларацією з плати за землю, поданою відповідачем до податкового органу 12.02.2014 року в порядку, передбаченим чинним законодавством, та не погашені на момент розгляду справи.

Доказів протилежного відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що податковим органом належним чином здійснено заходи для стягнення податкового боргу з відповідача, які передбачені Податковим кодексом України, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Згідно з положеннями ч.1 ст.256 КАС України постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження, виконуються негайно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 160-163, 167, 183-2, 186, 254, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Основ'янської об'єнаної державної податкової інспекція м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до Державного підприємства "Центральне конструкторське бюро "ПРОТОН" про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною та підлягає негайному виконанню. Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги у порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Котеньов О.Г.