Справа № 265/4123/14-а
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014 р.Справа № 265/4123/14-аКолегія суддів
Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Орджонікідзевського районного суду
м.Маріуполя від 29.10.2014р. по справі №
265/4123/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради

про визнання неправомірними дії,
стягнення допомоги, зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі прожиткового мінімуму,

ВСТАНОВИЛА:

26 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя Донецької області з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради про
визнання неправомірними дії, стягнення
допомоги, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі прожиткового
мінімуму.

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м. Маріуполя від 29.10.14 року по
справі № 265/4123/14-а адміністративний
позов ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради про
визнання неправомірними дії, стягнення
допомоги, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі прожиткового
мінімуму залишено без розгляду.

Роз'яснено позивачці, що особа, позовна
заява якої залишена без розгляду, після
усунення підстав, з яких заява була
залишена без розгляду, має право
звернутися до адміністративного суду в
загальному порядку.

Позивачка, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подала
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
оскаржувану ухвалу, направити справу
для продовження розгляду або ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначила, що ухвала є
незаконною та необгрунтованою,
оскільки вона не грунтується на
законні та матеріалах справи,
постановлена з порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України дана
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч. 2 ст. 106 КАС України на
підтвердження обставин, якими
обґрунтовуються позовні вимоги,
позивач надає докази, а в разі
неможливості - зазначає докази, які не
може самостійно надати, із зазначенням
причин неможливості подання таких
доказів.

Залишаючи адміністративний позов без
розгляду, суд першої інстанції виходив
з того, що в судові засідання
призначені на 22 жовтня 2014 року о 08-30
годині та 29 жовтня 2014 року о 08-30 годині
позивачка не з'явилась без поважних на
те причин, про день та час судових
засідань була повідомлена своєчасно та
належним чином, про що свідчать звіти
про доставку СМС повідомлень та в
матеріалах справи відсутня заява
позивачки про слухання справи за її
відсутності.

Колегія суддів не погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 155 Кодексу
адміністративного судочинства суд
своєю ухвалою залишає позовну заяву
без розгляду, якщо позивач повторно не
прибув у попереднє судове засідання чи
у судове засідання без поважних причин,
якщо від нього не надійшло заяви про
розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів зазначає, що ст. 155 КАС
України визначає підстави та порядок
залишення позовної заяви без розгляду,
а також правові наслідки цієї
процесуальної дії для позивача.

Пункт 4 частини першої вказаної вище
статті встановлює підстави для
залишення позовної заяви, що, як
правило, пов'язані зі втратою інтересу
позивача до вирішення справи.

Зазначена підстава кореспондує з
частиною третьою статті 128 КАСУ. Перше
таке неприбуття тягне за собою
відкладення розгляду справи, а друге -
залишення позовної заяви без розгляду.

При залишенні позовної заяви без
розгляду з підстав, передбачених п. 4 ч. 1
ст.155 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд першої
інстанції повинен був з'ясувати: чи
належним чином та у строк отримував
позивач повідомлення про виклик до
суду; чи повторно з поважних причин
позивач не прибув у судове засідання;
чи відсутнє повідомлення від позивача
про причини неприбуття.

Як встановлено колегією суддів суду
апеляційної інстанції та вбачається з
матеріалів справи, в судових
засіданнях призначених на 22 жовтня 2014
року о 08-30 годині та 29 жовтня 2014 року о
08-30 годині позивачка присутня не була.
Повідомлення про виклик до суду
позивачем отримано належним чином та у
строк, визначений КАС України.

Колегія суддів зазначає, що
адміністративній позов від 26.06.2014 року,
з яким позивачка звернулась до суду,
містить пункт 5 позовних вимог, в якому
позивачка просила розглянути справу
без її участі.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у
відповідності до ст.71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а ч.2 цієї ж
статті передбачено, що у справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача.

З позовної заяви вбачається, що
позивачка звернулася до суду з позовом
про визнання неправомірними дій
Управління праці та соціального
захисту населення Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради,
стягнення допомоги, зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі прожиткового мінімуму.

Однак, судом першої інстанції при
винесенні ухвали про залишення
позовної заяви без розгляду не було
враховано, що в даному випадку
обов'язок доказування правомірності
своїх дій та рішень покладено саме на
відповідача, представник якого був
присутнім в судовому засіданні. Таким
чином у суду першої інстанції була
можливість з'ясувати обставини цієї
справи без участі позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що в діях позивачки не
вбачаються ознак системності та
послідовності у відсутності під час
розгляду справи, що унеможливлює
зробити висновок про втрату інтересу
позивача до вирішення справи, що є в
свою чергу підставою для застосування
п. 4 ч.1 ст. 155 КАС України.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції, при залишенні даного позову
без розгляду, не дотримався вимог ст.155
КАС України, неповно з'ясував обставини
щодо неможливості продовження
розгляду справи та з порушенням норм
процесуального права постановив
ухвалу про залишення позовної заяви
без розгляду.

Відповідно до ст. 6 КАС України, яка
гарантує право на судовий захист,
зазначено, що ніхто не може бути
позбавлений права на розгляд його
справи в адміністративному суді, до
підсудності якого вона віднесена цим
Кодексом. Кожен має право на участь у
розгляді своєї справи в
адміністративному суді будь-якої
інстанції в порядку, передбаченому цим
Кодексом.

Кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб (ч. 2 ст. 55
Конституції України).

Таким чином, будь-яка особа має право
звернутися безпосередньо до суду за
захистом своїх порушених прав та
свобод.

З огляду на встановлені обставини у
справі, колегія суддів дійшла висновку,
що суд першої інстанції при прийнятті
оскаржуваної ухвали порушив норми
процесуального законодавства,
позбавивши при цьому права позивачку
на розгляд її справи в
адміністративному суді.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 199 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право,
серед іншого, скасувати ухвалу суду,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направити
справу для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ст. 204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставою для скасування
ухвали суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направлення справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції є
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що допущені
судом першої інстанції порушення норм
процесуального права є такими, що
призвели до неправильного вирішення
питання, а тому ухвала
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя від 29.10.14 року по справі №
265/4123/14-а підлягає скасуванню з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 199,
ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного
суду м.Маріуполя від 29.10.2014р. по справі
№ 265/4123/14-а скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради про
визнання неправомірними дії, стягнення
допомоги, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі прожиткового
мінімуму направити до суду 1 інстанції
для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Зеленський В.В.Судді
П’янова Я.В. Чалий І.С.