Справа № 813/7854/14
Суддя: Лейко-Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/7854/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді Лейко-Журомської
секретар судового засідання Єдинак
за участю представника позивача
Петльованої Х.О., представника
відповідача Дац Н.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Золочівському
районі Львівської області про
спонукання до вчинення дій та
Управління Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області звернулось до Львівського
окружного адміністративного суду з
позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Золочівському
районі Львівської області у якому
просить зобов'язати відповідача
прийняти до заліку суми пенсій,
виплачені управлінням гр. ОСОБА_3 за
період з 01.08.2014 р. по 30.10.2014 р. в розмірі
453,57 грн., включити до щомісячних актів
звірки та стягнути вказані суми пенсій.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за
період з 01.08.2014 р. по 30.10.2014 р.
управлінням Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області було виплачено гр. ОСОБА_3
пенсію , здійснено витрати на її
виплату та доставку. Однак сума
виплаченої пенсії не була включена
відповідачем в акти звірки витрат та не
відшкодована, оскільки нещасний
випадок з гр. ОСОБА_3 стався за межами
України. Вказано, що страховиком, який
має виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, і в
разі виплати такої органами Пенсійного
фонду України - відшкодувати
останньому витрати, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.
Просив позов задовольнити.
В судовому засіданні представник
відповідача позов заперечив, подав
письмові заперечення на позовну заяву.
Пояснив, що механізм відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання визначено Порядком
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженим постановою
Правління Пенсійного фонду України,
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
55-4/4. В основу цього механізму покладено
щомісячне складання актів звірок.
Відшкодуванню підлягають не всі пенсії
по інвалідності від нещасного випадку
на виробництві, а лише ті, які
призначені особам, які є
застрахованими відповідно до Закону та
потерпілими особами, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно з
законодавством СРСР або
законодавством України. Оскільки гр.
ОСОБА_3 не був застрахований в Україні і
нещасний випадок стався з ним у 2004 році
у Росії, коли законодавство СРСР на
нього поширюватись не могло, то жодних
підстав для відшкодування коштів
Пенсійному фонду немає. Просив
відмовити у задоволенні позову.
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі факти,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для вирішення спору
по суті, суд встановив наступні
обставини та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи судом встановлено,
що громадянин України ОСОБА_3 28 вересня
2004 року отримав травму на виробництві,
працюючи в Росії водієм на ТзОВ
«Газимур», про що свідчить акт № 1 форми
Н-1 про нещасний випадок на виробництві.
Відповідно до статті 26 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
Управлінням Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області з 24 лютого 2005 року йому
призначено пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
Виплачена Управлінням Пенсійного
фонду України в Золочівському районі
Львівської області сума пенсії ОСОБА_3
Відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Золочівському
районі Львівської області не була
включена до актів звірки витрат за
період з 01.08.2014 року по 30.10.2014 року, у
зв'язку з тим, що нещасний випадок з ним
стався за межами України, тому не була
відшкодована Пенсійному фонду України
на централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.
При прийнятті постанови суд виходить з
Страхові виплати громадянам, трудове
каліцтво (професійне захворювання,
смерть) яким заподіяно на
підприємствах, розташованих на
території країн СНД, здійснюється за
нормами статті 1 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», статті 4 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» та
Угоди «Про гарантії прав громадян
держав-учасниць СНД в галузі
пенсійного забезпечення», підписаної
13.03.1992 року (далі - Угода). Відповідно до
преамбули даної Угоди держави-учасниці
СНД мають зобов'язання щодо
непрацездатних осіб, які набули право
на пенсійне забезпечення на їх
(держав-учасниць) території або на
території інших республік за період їх
входження до складу СРСР та реалізують
це право на території держав-учасниць
Статтею 1 зазначеної Угоди встановлено,
що пенсійне забезпечення громадян
держав-учасниць цієї Угоди та членів
їхніх сімей здійснюється за
законодавством держави у якій вони
Статтею 3 Угоди встановлено, що всі
витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення несе держава,
яка здійснює пенсійне забезпечення.
Взаємні розрахунки не проводяться,
якщо інше не передбачено взаємними
Отже, пенсії по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання, якщо страховий випадок
стався на території держав-учасниць
Угоди, призначаються за законодавством
України і виплачуються з коштів
Пенсійного фонду України.
Статті 21 та 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання» передбачають обов'язок
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків відшкодовувати
шкоду, заподіяну працівникові,
внаслідок ушкодження його здоров'я або
у разі його смерті при настанні
страхового випадку, виплачуючи йому
або особам, які перебували на його
утриманні пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсію, у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Відповідно до пункту 16
статті 34 даного Закону виплата пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання провадиться
потерпілому відповідно до
законодавства про пенсійне
забезпечення, тобто відповідно до
Закону України «Про пенсійне
Відповідно до частини 2 пункту 5 статті
24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання» якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.
Таким чином Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань зобов'язаний відшкодувати
Пенсійному фонду виплачені суми, так як
це передбачено частиною 2 пункту 5
статті 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
Таким чином, страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, котра стала інвалідом унаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої пенсії органами
Пенсійного фонду України -
відшкодувати останньому витрати, є
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України.
Постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України №55-4/4 від 04.03.2003
року, зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 року №376/7697 «Про
затвердження Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання», затверджено Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Відповідно до пунктів 3, 4
Порядку відшкодуванню підлягають
пенсії, призначені відповідно до
пунктів «а», «в», «г» статті 26, статей 37,
38, та пенсії, виплачені відповідно до
статей 91, 92 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» в разі настання
страхових випадків, визначених
Переліком обставин, за яких настає
страховий випадок державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання.
Відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.
Відповідно до пунктів 7, 8 Порядку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі довідки про
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, на централізованому
рівні до 25 числа місяця, наступного за
звітним, перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду. Пенсійний фонд та
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків до 30 числа місяця,
наступного за звітним, складають у двох
примірниках акт про проведене
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій, у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
Згідно з частиною 1 статті 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» у
разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку: 1)
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні: а)
допомогу у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю до відновлення
працездатності або встановлення
інвалідності; б) одноразову допомогу в
разі стійкої втрати професійної
працездатності або смерті потерпілого;
в) щомісяця грошову суму в разі
часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого; г) пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання; д) пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; є) допомогу дитині
відповідно до статті 9 цього Закону.
Зазначені норми застосовуються
виходячи з того, що Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України є страховиком,
який має виплачувати відповідні суми, а
в разі виплати такої пенсії органами
Пенсійного фонду України -відшкодувати
останньому витрати. При цьому, в разі
незгоди Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на підписання
актів звірки, в судах адміністративної
юрисдикції мають вирішуватися спори
про стягнення витрат, а не вимоги про
зобов'язання підписати ці акти.
Таким чином, у випадку відсутності
згоди на підписання актів з боку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків, у судовому порядку мають
вирішуватися вимоги про стягнення,
тоді як вимоги про спонукання до
вчинення дій шляхом включення сум у
акти звірки в судовому порядку не
повинні пред'являтися, оскільки
правило підписання актів звірки
розрахунків стосується випадків, коли
спір відсутній. Аналогічна позиція
висловлена у постанові Верховного суду
України від 15.04.2008 року у справі №
В той же час, обов'язок здійснення
такого відшкодування не є абсолютним
та безпосередньо пов'язаний з правом
особи на отримання відповідних виплат.
Згідно з статтею 2 Угоди «Про взаємне
визнання прав на відшкодування шкоди,
завданої працівникам каліцтвом,
професійним захворюванням або іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язані з
виконанням ними трудових обов'язків»,
підписаної 09 вересня 1994 року між
частиною держав колишнього СРСР, в тому
числі Україною та Російською
Федерацією, передбачено, що
відшкодування шкоди, завданої
працівнику внаслідок трудового
каліцтва, іншого ушкодження здоров'я (у
тому числі при настанні втрати
працездатності в результаті нещасного
випадку на виробництві, пов'язаного з
виконанням працівниками трудових
обов'язків, після переїзду потерпілого
на територію іншої Сторони), смерті
здійснюється роботодавцем Сторони,
законодавство якої поширювалось на
працівника в момент одержання
каліцтва, іншого ушкодження здоров'я,
смерті. Роботодавець, відповідальний
за завдання шкоди, здійснює її
відшкодування відповідно до свого
національного законодавства.
При цьому суд зауважує, що громадянин
України ОСОБА_3 у 2004 році отримав
травму на виробництві, працюючи в Росії
на російському підприємстві, отже не
був застрахований в Україні і на нього
не поширювалося законодавство СРСР,
оскільки вже у 2004 році таке не могло
У відповідача відсутній обов'язок
відшкодовувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР,
оскільки така інвалідність сталася вже
З врахуванням вищевикладеного, суд
прийшов до висновку про
необґрунтованість та безпідставність
позовних вимог і вважає, що у
задоволенні адміністративного позову
слід відмовити повністю.
Відповідно до вимог статті 94 КАС
України судові витрати у формі
судового збору зі сторін не належить
Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України суд
у задоволені адміністративного позову
Судові витрати зі сторін не стягуються.
Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.
У разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.
Постанова суду, якщо інше не
встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 18
грудня 2014 року.

Суддя
М.В. Лейко-Журомська