Справа № 825/3503/14
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/3503/14
Головуючий у 1-й інстанції: Непочатих
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

16 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Оксененка
О.М., Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Чернігівського окружного
адміністративного суду від 06 листопада
2014 року про залишення без розгляду
позовної заяви ОСОБА_1 до Управління
Державної міграційної служби України в
Чернігівській області, Державної
міграційної служби України, про
визнання неправомірним та скасування
наказу та рішення, зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Чернігівського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Управління Державної міграційної
служби України в Чернігівській
області, Державної міграційної служби
України, в якому просив суд визнати
неправомірними та скасувати наказ
Державної міграційної служби України
про відмову в визнанні біженцем або
особою, яка потребує додаткового
захисту від 04.07.2014 року №84, рішення
Державної міграційної служби України
від 05.09.2014 року №34-14, зобов'язати
Державну міграційну службу України
прийняти рішення про перегляд справи
для вирішення питання про визнання
біженцем або особою, яка потребує
додаткового захисту, відповідно до
вимог чинного законодавства; також, в
позовній заяві заявлено клопотання про
поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 06 листопада
2014 року позовні вимоги залишені без
розгляду на підставі статті 100 КАС
України у зв'язку із пропущенням строку
звернення до адміністративного суду.

Не погоджуючись із ухвалою позивач
подав апеляційну скаргу з підстав
неповного з'ясування судом першої
інстанції обставин, що мають значення
для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
в якій просить скасувати ухвалу та
направити справу для продовження
розгляду.

Представник відповідача - Державної
міграційної служби України, у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги
посилаючись на те, що судом першої
інстанції було ухвалене законне та
обґрунтоване рішення, а підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Інші сторони в судове засідання не
з'явилися, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Заслухавши суддю - доповідача про
обставини справи, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач оскаржує наказ Державної
міграційної служби України про відмову
в визнанні біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту від 04.07.2014
року №84 та рішення Державної
міграційної служби України від 05.09.2014
року №34-14.

При постановленні оскаржуваної ухвали
суд першої інстанції дійшов висновку
про залишення позовної заяви без
розгляду з підстав пропущення
позивачем строку звернення до суду,
оскільки про рішення Управління
Державної міграційної служби України в
Чернігівській області від 04.07.2014 року
№84 про відмову в оформленні документів
для вирішення питання про визнання
біженцем або особою, яка потребує
додаткового захисту, дізнався у липні
2014 року, а про рішення Державної
міграційної служби України від 05.09.2014
року №34-14 про залишення скарги без
розгляду дізнався 26.09.2014 року, коли
отримав відповідне повідомлення;
проте, з позовом до суду звернувся лише
31.10.2014 року, тобто з пропущенням
п'ятиденного строку.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується, виходячи з наступного.

Згідно частини першої та третьої
статті 99 КАС України адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої та другої
статті 12 Закону України «Про біженців
та осіб, які потребують додаткового або
тимчасового захисту» рішення про
відмову в прийнятті заяви про визнання
біженцем або особою, яка потребує
додаткового захисту, про відмову в
оформленні документів для вирішення
питання щодо визнання біженцем або
особою, яка потребує додаткового
захисту, протягом п'яти робочих днів з
дня отримання повідомлення про відмову
можуть бути оскаржені в установленому
законом порядку до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері біженців та осіб, які
потребують додаткового або
тимчасового захисту, а також до суду у
строки, встановлені цим Законом.
Рішення, що приймаються центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері біженців та
осіб, які потребують додаткового або
тимчасового захисту, щодо визнання
іноземця або особи без громадянства
біженцем або особою, яка потребує
додаткового захисту, а також рішення
про втрату чи позбавлення статусу
біженця або додаткового захисту, про
скасування рішення про визнання
біженцем або особою, яка потребує
додаткового захисту, можуть бути
оскаржені в установленому законом
порядку та в установлені цим Законом
строки до суду.

Колегія суддів вважає, що цей строк не є
абсолютним, він може бути поновлений за
правилами статті 100 КАС України.

Так, частиною першою статті 100 КАС
України передбачено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

В обґрунтування пропущеного строку
позивач посилається на те, що він
являється особою іноземного
походження. Засобів для існування,
родичів та інших зв'язків в Україні і за
її межами не має. Тому, він не міг за
власні кошти забезпечити собі юридичну
допомогу або звернутися за якісною
правовою підтримкою. На час звернення
до суду він знаходився в Пункті
тимчасового перебування іноземців
«Розсудів» і вільного доступу до
кваліфікаційної юридичної допомоги не
мав.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що позивачем пропущено строк
звернення до адміністративного з
поважних причин.

Відповідно до п. 1 ст. 204 КАС України,
підставами для скасування ухвали суду,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
оскаржувана ухвала суду першої
інстанції постановлена з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, у зв'язку з чим підлягає
скасуванню з направленням справи до
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

Керуючись ст. ст. 160, 199, 204, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати ухвалу Чернігівського
окружного адміністративного суду від 06
листопада 2014 року про залишення без
розгляду позовної заяви.

Справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Ухвалу у повному обсязі складено 19.12.2014
року.

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.М.
Оксененко

Суддя:
І.В.
Федотов

Головуючий суддя
Ісаєнко Ю.А.

Судді:
Оксененко О.М.

Федотов І.В.