Справа № 823/3311/14
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року
справа № 823/3311/14

м. Черкаси

16 год. 00 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

при секретарі - Дудці Г.О.,

за участю представника позивача
товариства з обмеженою
відповідальністю "Золотоніський
лікеро-горілчаний завод "Златогор"
Сидориної Ю.А. - за довіреністю від
10.01.2014,

представника позивача товариства з
обмеженою відповідальністю
"Золотоніський лікеро-горілчаний завод
"Златогор" Нора А.Г. - за довіреністю від
22.05.2012,

представника відповідача
Золотоніської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області Павленко М.В. - за довіреністю
від 19.06.2014 №19586/23-01-10-008,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси адміністративну
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Золотоніський лікеро-горілчаний завод
"Златогор" до Золотоніської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулось
товариство з обмеженою
відповідальністю "Золотоніський
лікеро-горілчаний завод "Златогор", в
якому просить визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Золотоніської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Черкаській області від
24.10.2014 № про збільшення грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 1713857,00 грн., в
тому числі за основним платежем 1142571,00
грн., за штрафними санкціями 571286,00 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, обґрунтовуючи їх тим, що
спірне податкове повідомлення-рішення
прийняте на підставі акта
документальної позапланової виїзної
перевірки від 10.10.2014 №327/23-13-2200/31082518,
яким встановлено заниження податку на
додану вартість у розмірі 1142571,00 грн.,
внаслідок безпідставного відображення
у податковому обліку господарських
операцій за договором купівлі-продажу
з товариством з обмеженою
відповідальністю "Ензо Трейд" у червні -
липні 2014 року.

Представник позивача зазначає, що
висновки акту перевірки не
відповідають нормам чинного
законодавства, базуються на
припущеннях і не підтверджуються
доказами та даними господарської
діяльності товариства з обмеженою
відповідальністю "Золотоніський
лікеро-горілчаний завод "Златогор", з
огляду на те, що факт придбання товару у
контрагента позивача в повній мірі
підтверджується належним чином
оформленими первинними документами
бухгалтерського обліку: податковими
накладними, видатковими накладними,
товарно-транспортними накладними.

Крім того, висновки акту перевірки
відповідача від 10.10.2014 №327/23-13-2200/31082518
ґрунтуються на інформації бази даних
податкового органу про неможливість
контрагента позивача виконати умови
договору з урахуванням часу, місця її
здійснення, наявності необхідних
ресурсів. Ні акти перевірок інших
платників податків (контрагентів
позивача), ні відомості баз даних
податкових органів в розумінні чинного
законодавства не є первинними
документами чи документами
бухгалтерського або податкового
обліку, які могли б підтвердити факт
безтоварності операцій.

Представник відповідача проти
заявленого адміністративного позову
заперечує, мотивуючи це тим, що під час
проведення перевірки позивача
використано акт державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
від 24.07.2014 №2056/26-55-22-10/39195290; акт
державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва від 01.09.2014
№2677/26-55-22-10/39195290, згідно з якими
зустрічну звірку ТОВ «Ензо Трейд»
неможливо провести у зв'язку з
відсутністю платника податків за
місцезнаходженням (01004, м.Київ, вул.
Крутий узвіз, буд. 6/2 А); на момент
проведення зустрічної звірки
підприємство має стан платника 9
«Направлено повідомлення про
відсутність за місцезнаходженням». В
ході аналізу податкової звітності,
поданої ТОВ «Ензо Трейд» до
податкового органу, та у зв'язку з
неподанням балансу підприємства
встановлено відсутність будь-якої
інформації про наявні складські
приміщення, автомобільний та інший
транспорт, а також устаткування,
необхідного для здійснення
фінансово-господарської діяльності
підприємства.

Представник відповідача зазначає, що
позивачем не підтверджено належним
чином оформленими первинними
бухгалтерськими документами придбання
товару у ТОВ «Ензо Трейд», перевезення
товару, прийняття товару на склад та
його вибуття зі складу, використання
товару у власній господарській
діяльності, оплата товару.

Заслухавши пояснення та доводи
представників сторін, розглянувши
подані документи і матеріали, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що товариство з
обмеженою відповідальністю
«Золотоніський лікеро-горілчаний
завод «Златогор» зареєстроване
виконавчим комітетом Золотоніської
міської ради Черкаської області 23.01.2001,
ідентифікаційний код 31082518; взято на
податковий облік в Золотоніській
об'єднаній державній податковій
інспекції 31.05.2001 за №2206; є платником
податку на додану вартість згідно
свідоцтва від 31.05.2014 №32306209, виданого
Золотоніською ОДПІ, індивідуальний
податковий номер 83.

З 15.09.2014 по 03.10.2014 посадовою особою
Золотоніської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
товариства з обмеженою
відповідальністю «Золотоніський
лікеро-горілчаний завод «Златогор»,
код за , з питань дотримання
вимог податкового законодавства при
проведенні взаємовідносин з ТОВ
«Шполянська кондитерська фабрика», , за період січень - червень
2014 року та з ТОВ «Ензо Трейд, код за
, за період червень - липень
2014 року.

За результатами перевірки позивача
Золотоніською об'єднаною державною
податковою інспекцією складено акт від
10.10.2014 №327/23-13-2200/31082518 (далі по тексту -
акт перевірки), в якому встановлено,
зокрема, порушення п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст.
198, п. 201.1, п. 201.2, ст. 201 Податкового
кодексу України, в результаті чого ТОВ
«Золотоніський ЛГЗ «Златогор»
занижено сплату до бюджету податку на
додану вартість у розмірі 1142571,00 грн., в
тому числі: за червень 2014 року на 528373,00
грн., за липень 2014 року на 614198,00 грн.

На підставі акта перевірки,
Золотоніською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області винесено: податкове
повідомлення-рішення від 24.10.2014 №,
яким позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 1713857,00 грн., в
тому числі за основним платежем 1142571,00
грн., за штрафними санкціями 571286,00 грн.

Вирішуючи даний спір, з огляду на
аргументацію позивача, суд враховує, що
згідно п.44.1 статті 44 Податкового
кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999р.
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999 р.
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту згідно з пунктом
198.2 статті 198 Податкового кодексу
України вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Таким чином, наявність податкової
накладної є обов'язковою, але не
вичерпною умовою формування
податкового кредиту, оскільки
відповідні наслідки у податковому
обліку платника податків створюють
вчинювані платником податку
господарські операції. Тобто
необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг із метою їх
використання в господарській
діяльності.

Отже, витрати для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток, а також податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Судом встановлено, що 05 червня 2014 року
між ТОВ «Ензо Трейд» (Продавець) та ТОВ
«Золотоніський ЛГЗ «Златогор»
(Покупець) укладено договір № 36
купівлі-продажу (далі - Договір), за яким
Продавець зобов'язується продати
перелік продукції, асортимент і
кількість якої обумовлюються в
Додатку, який є невід'ємною частиною
даного Договору; Покупець
зобов'язується прийняти
товарно-матеріальні цінності і
оплатити їх на умовах, визначених в
даному договорі (п.п. 1.1., 1.2 Договору).

Згідно п. 1.3 Договору Покупець набуває
права власності на товар і несе всі
пов'язані з цим ризики з моменту
безпосередньої передачі ТМЦ Продавцем
Покупцю.

Відповідно до Додатку 1 до Договору
купівлі-продажу №36 від 05.06.2014,
Продавець передає, а Покупець приймає
наступні ТМЦ: плівку термоусадочну,
навіски, ковпачки, коробки, етикетки
горілки «Четвертинка завітна»;
загальна вартість товару з ПДВ 3170237,04
грн. За Додатком 2 до Договору передано:
котел універсальний, обв'язку контура
«dy 125» + буфер 6 м. куб.; загальна вартість
товару з ПДВ 3685186,85 грн.

На підтвердження виконання Договору
позивач надав до суду: видаткові
накладні, податкові накладні,
товарно-транспортні накладні на
перевезення товару згідно Додатку 1 до
Договору.

Під час судового розгляду встановлено,
що оплата товару за Договором не
проводилась взагалі. Згідно п. 2.1
Договору, вартість одиниці товару
встановлюється в Додатку, який є
невід'ємною частиною Договору.
Покупець зобов'язується перерахувати
грошові кошти в повному обсязі на
банківський рахунок Продавця згідно
Додатку до даного Договору (п. 2.2
Договору).

Відповідно до пояснень представника
позивача, Продавець не виставляв
вимогу про оплату Товару за Договором,
у зв'язку з чим кошти за Договором не
сплачено.

Суд звернув увагу, що видаткові
накладні не містять відомостей про
особу, яка отримала Товар від
товариства з обмеженою
відповідальністю «Золотоніський
лікеро-горілчаний завод «Златогор», в
тому числі реквізитів довіреностей.

Досліджуючи товарно-транспортні
накладні, суд встановив, що останні не
містять: відомостей про марку, модель,
тип автомобіля; печатки автомобільного
перевізника ТОВ
«Транс-Вест-Експедиція».

Суд зверну увагу, що поставка товару
згідно Додатку 1 до Договору
здійснювалась 30 червня 2014 року; в
матеріалах справи наявні 16
товарно-транспортних накладних від
30.06.2014 на перевезення вказаного товару
від ТОВ «Ензо Трейд» (м. Київ, вул.
Крутий узвіз, буд. 6/2 А) до ТОВ
«Золотоніський лікеро-горілчаний
завод «Златогор» (Черкаська область,
м.Золотоноша, вул. Січова, 22). На думку
суду, значна кількість перевезень в
один день свідчить про їх економічну
недоцільність.

Вищевикладені обставини ставлять під
сумнів транспортування Товару за
Договором.

Під час судового розгляду справи
представник позивача пояснив, що
перевезення товару за Додатком 2 до
Договору не здійснювалось, оскільки
вказаний товар залишився на зберіганні
на складі Продавця.

Судом встановлено, що згідно п. 1.2
Додаткової угоди №1 від 10.06.2014 до
Договору купівлі-продажу №36 від 05.06.2014,
що укладена між ТОВ «Ензо Трейд»
(Продавець) та ТОВ «Золотоніський ЛГЗ
«Златогор» (Покупець), Продавець в
якості додаткової бонусної послуги під
час продажу товару покупцю, забезпечує
за бажанням Покупця, відповідальне
зберігання придбаного ним товару,
починаючи з дати придбання товару і не
більше трьох місяців. Так як послуги по
зберіганню придбаного Покупцем у
Продавця товару спочатку включені у
вартість товару і є одною із складових
його ціни, то здійснюються за рахунок
Продавця.

Відповідно до п. 1.3 вказаного Договору,
право вибору місця зберігання,
Продавець залишає за собою і про місце
та адресу зберігання товару, Продавець
повідомляє покупця окремим листом.

Згідно акту приймання-передачі
матеріальних цінностей на
відповідальне зберігання від 31.07.2014,
складеному ТОВ «Ензо Трейд» (Зберігач)
та ТОВ «Золотоніський ЛГЗ «Златогор»
(Поклажодавець), Поклажодавець здав, а
Зберігач прийняв на відповідальне
зберігання котел універсальний - 14
комплектів загальною вартістю 1586200,05
грн., обв'язку контура котла «dy 125» +
буфер 6 м. куб. - 14 комплектів загальною
вартістю 2098986,80 грн.; передача товару
Поклажодавцем Зберігачу була
здійснена за адресою: м.Київ, вул.
Крутий узвіз, буд. 6/2 А.

Суд звернув увагу, що після спливу 3-х
місяців відповідального зберігання,
позивач не надав до суду доказів
прийняття вказаного товару на свій
склад та / або продовження його
зберігання на складі ТОВ «Ензо Трейд».

На підтвердження зберігання товару
згідно Додатку 1 на складі позивача,
останній надав до суду роздруківку з
програми 1 С щодо руху сировини на
складі за червень - липень 2014 року.

При цьому, позивач не надав доказів
перевірки кількості та якості
придбаного товару, прийняття товару на
склад, його переміщення та вибуття зі
складу, доказів використання
придбаного товару у власній
господарській діяльності, отже, не
довів у повному обсязі зміни майнового
стану у зв'язку з правочином.

Таким чином, подані до суду первинні
бухгалтерські документи не
підтверджують факту здійснення
господарських операцій між позивачем
та ТОВ «Ензо Трейд».

Крім того, наявні в матеріалах справи
докази свідчать про неможливість
виконання TOB «Ензо Трейд» своїх
зобов'язань за укладеним з позивачем
договором в силу відсутності основних
засобів, необхідного обладнання, а
також кваліфікованої робочої сили.

Так, відповідно до акту державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва від 24.07.2014
№2056/26-55-22-10/39195290 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки
товариства з обмеженою
відповідальністю «Ензо Трейд» () з питань підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період червень 2014 року»;
акту державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва від 01.09.2014
№2677/26-55-22-10/39195290 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки
товариства з обмеженою
відповідальністю «Ензо Трейд» () з питань підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період липень 2014 року»,
зустрічну звірку неможливо провести у
зв'язку з відсутністю платника
податків за місцезнаходженням (01004,
м.Київ, вул. Крутий узвіз, буд. 6/2 А); на
момент проведення зустрічної звірки
підприємство має стан платника 9
«Направлено повідомлення про
відсутність за місцезнаходженням».

В ході аналізу податкової звітності,
поданої ТОВ «Ензо Трейд» до
податкового органу, та у зв'язку з
неподанням балансу підприємства
встановлено відсутність будь-якої
інформації про наявні складські
приміщення, автомобільний та інший
транспорт, а також устаткування,
необхідного для здійснення
фінансово-господарської діяльності
підприємства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що ТОВ «Ензо Трейд» не
здійснювало продаж товару позивачу у
червні, липні 2014 року і лише надало
останньому бухгалтерські документи з
метою формування податкового кредиту.

Згідно статті 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставах, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Кодексом адміністративного
судочинства України (частина третя
статті 2) передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Встановленими у судовому засіданні
обставинами підтверджується, що
податкове повідомлення-рішення
Золотоніської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області від 24.10.2014 № є законним та
обґрунтованим, у зв'язку з чим позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Золотоніський
лікеро-горілчаний завод "Златогор",
ідентифікаційний код 31082518, до
Державного бюджету України 4384 (чотири
тисячі триста вісімдесят чотири) грн. 80
коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений
12.12.2014.