Справа № 712/13418/14-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Пироженко В.Д.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Бужак Н.П., Твердохліб В.А,

за участю секретаря
- Костюченка М.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Черкасах Черкаської
області на постанову Соснівського
районного суду міста Черкаси від 22
жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Черкасах Черкаської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Соснівського районного
суду міста Черкаси від 22 жовтня 2014 року
адміністративний позов задоволено.

Відповідач, не погоджуючись із
зазначеною постановою, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить суд скасувати постанову
та прийняти нову, якою у задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Згідно до частини четвертої ст. 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи, ОСОБА_2
являється пенсіонером органів
прокуратури та їй призначена пенсія
відповідно до вимог Закону України
«Про прокуратуру» в редакції від
05.11.1991 у розмірі 80% від суми місячного
заробітку.

З 21 лютого 2011 року їй призначена пенсія
за вислугою років у розмірі 80% від суми
місячного заробітку.

24.07.2014 року вона звільнилась з органів
прокуратури на пенсію за вислугою
років. Загальний стаж роботи становить
23 роки 10 місяців 20 днів, у тому числі на
прокурорсько-слідчих посадах 13 років 5
місяців 6 днів.

28 серпня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
пенсійного органу із заявою про
перерахування пенсії у розмірі 80 % від
суми місячного заробітку, як це
передбачено Законом і довідки
прокуратури Черкаської області про
заробітну плату.

Однак, 04 вересня 2014 року відповідач
своїм листом за №479/є-10 відмовлено у
проведенні перерахунку пенсії у
відповідності з вимогами,
передбаченими ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру», що діяв на час
призначення пенсії

Вважаючи порушенням своїх прав з боку
пенсійного органу та з метою їх
відновлення ОСОБА_2 звернулась за
захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
перерахунок має бути проведено вже з
розміру раніше призначеної позивачеві
пенсії, тобто 80 відсотків від суми
місячного чинного заробітку і при
перерахунку мають бути взяті до уваги
збільшені показники, підвищення
заробітної плати, які надані позивачем
та підтверджені відповідною довідкою.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються
нормами Конституції України, Закону
України «Про прокуратуру» та іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до рішення комісії про
призначення пенсії від 1 квітня 2002
позивачеві призначена пенсія за
вислугу років довічно у розмірі 90 % від
суми місячного заробітку на підставі
ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»
(в редакції від 12 липня 2001 року №2363-11).

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про впорядкування структури та умов
праці працівників органів
прокуратури» від 31 травня 2012 року № 505
підвищено заробітну плату працівників
прокуратури, що стало підставою для
перерахунку призначеної пенсії.

Відповідно до частини тринадцятої ст.
50-1 Закону України «Про прокуратуру»
обчислення (перерахунок) пенсій
проводиться за документами пенсійної
справи та документами, додатково
поданими пенсіонерами, виходячи з
розміру місячного заробітку за
відповідною посадою, з якої особа
вийшла на пенсію, станом на час
звернення за призначенням або
перерахунком.

Частиною сімнадцятою ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» передбачено,
що призначені працівникам прокуратури
пенсії перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, в якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більше як
за 12 місяців. Перерахунок пенсії
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Згідно із частиною вісімнадцятої
статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» призначені працівникам
прокуратури пенсії перераховуються у
зв'язку з підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, у якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Встановлені Законом України «Про
прокуратуру» (в редакції від 12 липня 2001
року) положення щодо проведення
перерахунку пенсії з урахуванням
фактично отримуваних працівником
виплат і умов оплати праці, що існували
на день його звільнення з роботи,
поширення їх на пенсіонерів з числа
працівників прокуратури, незалежно від
часу виходу їх на пенсію, повністю
залишені без змін в частині
вісімнадцятій ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» в новій редакції від
15 травня 2012 року.

Разом з тим, статтею 22 Конституції
України закріплені права і свободи, які
не є вичерпними, гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законодавчих актів не
допускається звуження змісту та обсязі
існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них зокрема, належать громадяни, які
відповідно до статті 17 Конституції
України перебувають на службі у
військових формуваннях та
правоохоронних органах держави,
забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме - у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції.
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони. Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від 6
лип:я 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права
на пільги та від 20 березня 2002 року №
5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій
і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян
які під час проходження служби, так і
після її закінчення зумовлена
насамперед тим, що служба у Збройних
Силах України, інших військових
формуваннях та правоохоронних органах
держави пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно - правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

А отже, з огляду на викладене, слід
констатувати, що при перерахунку
пенсії має застосовуватися норма, що
визначала розмір пенсії у відсотках,
яка діяла на момент призначення пенсії.

Отже, з урахуванням викладеного, після
детального з'ясування обставин справи
та аналізу законодавчих норм, суд
апеляційної інстанції приходить до
переконання, що при перерахунку пенсії
працівникам прокуратури має
застосовуватися норма, що визначає
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії, а тому
внесені Законом України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» зміни
до ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» щодо розміру пенсії у
відсотках стосуються порядку
призначення пенсії прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними права на
пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом і механізмом їх
проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії за вислугу років прокурорам, є
частини тринадцята, вісімнадцята
статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру», які змін у зв'язку із
прийняттям Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» не
зазнали.

Аналогічна правова позиція висловлена
у постановах Верховного Суду України
від 17 грудня 2013 року (справа № 21-445а13) та
від 10 грудня 2013 року (справа № 21-348а13), а
також в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
28.10.2014 (справа №К/800/55369/13).

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права, при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області - залишити без
задоволення, а постанову Соснівського
районного суду міста Черкаси від 22
жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за
наслідками її перегляду, набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

.

Головуючий суддя
Троян Н.М.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.