Справа № 810/4424/14
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/4424/14
інстанції: Спиридонова В.О.
Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Ключковича В.Ю.,

суддів
Борисюк Л.П.,

Петрика І.Й.

при секретарі
Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 07
жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И
В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернувся до Київського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Броварської об'єднаної державного
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень форми «Р» від 15.05.2014
№, № та №.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 07 жовтня 2014
року адміністративний позов
задоволено. Визнано протиправними та
скасовано податкові
повідомлення-рішення Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області форми
«Р» від 15 травня 2014 року №, №
та №.

Не погоджуючись з постановленим
рішенням суду першої інстанції,
відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій апелянт просить скасувати
постанову суду, як таку, що прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та винести нову
постанову, якою у задоволенні позову
відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, оцінивши їх в сукупності,
колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін з
наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції, згідно з
правилами ст.195 КАС України, переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.198 ч.1 п.1 та ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
витрати позивача сформовані на основі
належним чином складених документів
первинного бухгалтерського обліку,
факт оплати підтверджується наданими
суду, а також в момент перевірки
банківськими виписками, видатковими
накладним та іншими документами,
зв'язок вказаних витрат з
господарською діяльністю позивача
випливає з видів його діяльності.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів апеляційного адміністративного
суду з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджується, що
ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований як фізична
особа-підприємець 13.07.2001, є платником
податку на додану вартість та як
платник податків перебуває на обліку у
Броварській ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області. Види діяльності за
КВЕД: 45.31 (оптова торгівля деталями та
приладдям для автотранспортних
засобів), 46.73 (оптова торгівля
деревиною, будівельними матеріалами та
санітарно-технічним обладнанням), 49.41
(вантажний автомобільний транспорт) та
основний - 68.20 (надання в оренду й
експлуатацію власного чи орендованого
нерухомого майна). Ліцензія
Головтрансінспекції на надання послуг
з перевезення пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом серії
НОМЕР_2 (рішення №49Л від 08.12.2009).

З 18.03.2014 по 07.04.2014 посадовою особою
Податкового органу на підставі п. 77.1, п.
71.4 ст. 77 Податкового кодексу України
проведено документальну планову
виїзну перевірку дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 за період з
01.01.2012 по 31.12.2012.

За результатом вказаної перевірки
складено акт №207/1703/НОМЕР_1 від 11.04.2014, у
висновках якого зафіксовано порушення
з боку Підприємця:

- п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу
України, а саме встановлено заниження
чистого оподатковуваного доходу на
суму 66123,63 грн. за 2012 рік; за результатом
перевірки донараховано 10500,49 грн.
податку на доходи фізичних осіб від
здійснення підприємницької
діяльності;

- п. 198.4 ст. 198 Податкового кодексу
України, а саме встановлено завищення
податкового кредиту з ПДВ на загальну
суму 20392,00 грн., у тому числі за лютий
1727,00 грн., за березень 257,00 грн., за
квітень 25,00 грн., за травень 3168,00 грн., за
червень 1271,00 грн., за липень 43,00 грн., за
серпень 12942,00 грн., за жовтень 882,00 грн.,
за листопад 11,00 грн. та за грудень 66,00
грн.;

- п. 1 ст. 1, п. 4, 5 ст. 4, п. 2, 3 ст. 7, п. 11 ст. 8,
ст. 9 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»,
Інструкції про порядок нарахування та
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
постановою правління ПФУ від 27.09.2010
№21-5, а саме податкове зобов'язання зі
сплати єдиного соціального внеску за
результатами перевірки за період з
01.01.2012 по 31.12.2012 складає 22944,90 грн.

Підставою для приведених висновків
стали наступні викладені в Акті
перевірки твердження Податкового
органу:

Щодо податку на доходи фізичних осіб.
Перевіркою правильності визначення
витрат, відображених у деклараціях про
майновий стан і доходи безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходу та
документально підтверджених, з даними
про суми витрат, визначеними в ході
перевірки, виявлено розбіжність в сумі
66123,63 грн. за 2012 рік, розбіжність виникла
за рахунок включення платником до
складу витрат запасних частин до
автомобілів, придбання транспортних
послуг, чим порушено п. 177.4 ст. 177
Податкового кодексу України. За
результатами перевірки на підставі п.
167.1 ст. 167 Податкового кодексу України
донараховано 10500,49 грн. податку за 2012
рік.

Зазначені твердження вплинули на
показники бази нарахування єдиного
внеску, у зв'язку з чим Податковий орган
нарахував 22944,90 грн. такого внеску.

Щодо податкового кредиту з податку на
додану вартість. Проведеною перевіркою
відображеного показника за період з
01.01.2012 по 31.12.2012 в сумі 369420,00 грн.
встановлено завищення сум податкового
кредиту, задекларованого у рядку 10.1
колонки «Б» Декларації на суму 20392,00
грн. В порушення вимог п. 198.4 ст. 198
Податкового кодексу України, в якому
зазначено «якщо платник податку
придбає товари, послуги, які
призначаються для їх використання в
операціях, що не є об'єктом
оподаткування, то суми податку,
сплачені у зв'язку з таким придбанням,
не відносяться до податкового
кредиту», ФОП ОСОБА_4 неправомірно
включено до складу податкового кредиту
суму ПДВ 20392,00 грн. ФОП ОСОБА_4
неправомірно включено ПДВ, сплачене по
податкових накладних за запасні
частини, шини та стропи - не були надані
будь-які первинні бухгалтерські та
інші документи, що підтверджують
фактичне використання в господарській
діяльності.

На підставі Акту перевірки Податковим
органом стосовно позивача прийняті
наступні оскаржувані податкові
повідомлення-рішення:

- форми «Р» від 15.05.2014, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб на
суму 13125,61 грн., у тому числі за основним
платежем 10500,49 грн., штрафні санкції 2625,12
грн.;

- форми «Р» від 15.05.2014, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на суму
30587,00 грн., у тому числі за основним
платежем 20392,00 грн., штрафні санкції
10196,00 грн.

- форми «Р» № від 15.05.2014, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з єдиного соціального внеску суму 28681,12
грн., у тому числі за основним платежем
22944,90 грн., штрафні санкції 5736,22 грн.

Не погоджуючись зі вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями,
позивач звернувся до суду.

Даючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства,
врегульовано положеннями Податкового
кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі -
Податковий кодекс України).

Згідно із пунктом 177.2 статті 177
Податкового кодексу України об'єктом
оподаткування фізичних осіб -
підприємців є чистий оподатковуваний
дохід, тобто різниця між загальним
оподатковуваним доходом (виручка у
грошовій та негрошовій формі) і
документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
підприємця.

Відповідно пункту 177.4 статті 177
Податкового кодексу України до
переліку витрат фізичних осіб -
підприємців, безпосередньо пов'язаних
з отриманням доходів, належать
документально підтверджені витрати, що
включаються до витрат операційної
діяльності згідно з розділом III цього
Кодексу ("Податок на прибуток
підприємств").

Тобто, норма пункту 177.4 статті 177
Податкового кодексу України є
відсильною нормою, яка вказує на те, що
витрати суб'єкта господарювання, який
не є платником податку на прибуток, але
надає звітність про доходи від заняття
підприємницької діяльністю,
формуються у тому ж порядку як у
платників податку на прибуток.

Згідно із підпунктом 139.1.5 пункту 139.1
статті 139 розділу III Податкового
кодексу України, не включаються до
складу витрат витрати на придбання,
виготовлення, будівництво,
реконструкцію, модернізацію та інше
поліпшення основних засобів та
витрати, пов'язані з видобутком
корисних копалин, а також з придбанням
(виготовленням) нематеріальних
активів, які підлягають амортизації
згідно зі статтями 144 - 148 цього Кодексу,
з урахуванням пунктів 146.11 і 146.12 статті
146 та пункту 148.5 статті 148 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 138.1 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті.

Витрати на утримання основних засобів,
інших необоротних матеріальних
активів загальногосподарського
використання (оперативна оренда (у тому
числі оренда легкових автомобілів),
придбання пально-мастильних
матеріалів, стоянка, паркування
легкових автомобілів, страхування
майна, амортизація, ремонт, опалення,
освітлення, водопостачання,
водовідведення, охорона) також
відповідно до абз. "в" пп. 138.10.2 п. 138.10 ст.
138 Податкового кодексу України
відносяться до складу інших витрат.

Згідно із пунктом 138.2 статті 138
Податкового кодексу України всі
витрати повинні бути підтверджені
первинними документами, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II ПК України.

Суду доведено підтвердження належним
чином оформленими первинними та іншими
документами витрат за приведеними вище
угодами з поставок та надання послуг.

Отже, витрати позивача сформовані на
основі належним чином складених
документів первинного бухгалтерського
обліку, факт оплати підтверджується
наданими суду, а також в момент
перевірки банківськими виписками,
видатковими накладним та іншими
документами, зв'язок вказаних витрат з
господарською діяльністю позивача
випливає з видів його діяльності.

Вищевказане спростовує висновок
Податкового органу про не
підтвердження використання у
господарській діяльності придбаних за
спірними угодами товарів (послуг) та
неправомірність дій позивача щодо
формування валових витрат на підставі
таких угод.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу
України визначає, що датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

За приписами пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

З матеріалів справи вбачається
наступне.

Як було зазначено вище, видами
діяльності Підприємця є:

1) оптова торгівля деталями та
приладдям для автотранспортних
засобів;

2) оптова торгівля деревиною,
будівельними матеріалами та
санітарно-технічним обладнанням;

3) вантажний автомобільний транспорт;

4) надання в оренду й експлуатацію
власного чи орендованого нерухомого
майна.

Позивач має Ліцензію
Головтрансінспекції на надання послуг
з перевезення пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом серії
НОМЕР_2 (рішення №49Л від 08.12.2009).

У межах здійснення господарської
діяльності позивачем придбавалися
запасні частини для ремонту
транспортних засобів, транспортні
послуги та послуги з ремонту
транспортних засобів.

Так, запчастини закупалися у наступних
постачальників:

- ФОП ОСОБА_5 (на підставі договору
поставки №П-36 від 03.02.2012 (а.с. 86-87),
реальність та правомірність поставки
підтверджується наданими позивачем
копіями відповідних видаткових
накладних, податкових накладних,
банківських виписок, рахунків-фактур
(а.с. 88-91, 93-94, 122-125, 128-129, 134-137, 139, 146-157);

- ФОП ОСОБА_6 (на підставі договору №09
від 01.03.2012 (а.с. 75), реальність та
правомірність поставки
підтверджується наданими позивачем
копіями відповідних видаткових
накладних, податкових накладних,
банківських виписок, рахунків-фактур
(а.с. 76-85);

- ТОВ «Автопромпостач», реальність та
правомірність поставки
підтверджується наданими позивачем
копіями відповідних видаткових
накладних, податкових накладних,
банківських виписок, рахунків-фактур
(а.с. 36-40, 51-52);

- ФОП ОСОБА_7 (на підставі договору №К-14
від 04.07.2012 - а.с.161), реальність та
правомірність поставки
підтверджується наданими позивачем
копіями відповідних видаткових
накладних, податкових накладних,
банківських виписок, рахунків-фактур
(а.с. 41-50, 53-59, 162-168);

- ТОВ «Автофорсаж» (на підставі
рахунків-фактур), реальність та
правомірність поставки
підтверджується наданими позивачем
копіями відповідних видаткових
накладних, податкових накладних,
банківських виписок, рахунків-фактур
(а.с. 60-63);

- ФОП ОСОБА_8 (на підставі договору №01
від 01.02.2012 - а.с. 101), реальність та
правомірність поставки
підтверджується наданими позивачем
копіями відповідних видаткових
накладних, податкових накладних,
банківських виписок, рахунків-фактур
(а.с. 102-105);

- ПП «Пром-Такелаж» (на підставі
рахунків-фактур), реальність та
правомірність поставки
підтверджується наданими позивачем
копіями відповідних видаткових
накладних, податкових накладних,
банківських виписок, рахунків-фактур
(96-100, 110-114, 130-133);

- ТОВ «Авастор» (на підставі
рахунків-фактур), реальність та
правомірність поставки
підтверджується наданими позивачем
копіями відповідних видаткових
накладних, податкових накладних,
банківських виписок, рахунків-фактур
(а.с. 106-109);

- ФОП ОСОБА_9 (на підставі договору №15
від 30.03.2012 - а.с. 115), реальність та
правомірність поставки
підтверджується наданими позивачем
копіями відповідних видаткових
накладних, податкових накладних,
банківських виписок, рахунків-фактур
(а.с. 116-121)

Послуги з ремонту автомобілів
позивачем придбавалися у наступних
виконавців:

- ТОВ «Калитянський механічний завод»
(на підставі договору №12/12 від 03.09.2012 -
а.с. 64), реальність та правомірність
надання послуг підтверджується
наданими позивачем копіями
відповідних нарядів-замовлень, актів
надання послуг, податкових накладних,
банківських виписок, рахунків (а.с. 65-74)

- ФОП ОСОБА_10 (на підставі договору №16
від 15.08.2012 - а.с. 173-174), реальність та
правомірність надання послуг
підтверджується наданими позивачем
копіями відповідних нарядів-замовлень,
актів надання послуг, податкових
накладних, банківських виписок,
рахунків (а.с. 176-180);

- ТОВ «Ремпром», реальність та
правомірність надання послуг
підтверджується наданими позивачем
копіями акту здачі-прийому робіт,
рахунку, податкової накладної,
банківської виписки, , рахунків

Транспортні послуги (послуги
перевезення) позивачем придбавалися у
ТОВ «Автокар-777» (а.с. 138-139, 158-160), ТОВ
«Бориспільавтосервіс» (а.с. 140-143), ТОВ
«Світоч два» (а.с. 144-145), ТОВ «Пайнер»
(а.с. 191-197).

Таким чином, у зв'язку з наявністю у
позивача відповідних первинних
документів, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку, зокрема,
податкових накладних, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
обґрунтованість дій позивача щодо
формування податкового кредиту та
валових витрат по взаємовідносинах зі
вказаними вище контрагентами.

Враховуючи неправомірність висновку
відповідача про завищення валових
витрат, суд вважає за неправомірні й
висновки про несплату єдиного внеску в
розмірі 22944,90 грн. (у зв'язку зі
збільшенням чистого доходу) відповідно
до вимог Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову, який відповідачем Броварською
об'єднаною ДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області в даній справі не
виконано.

Згідно зі ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, що на думку
колегії апеляційного
адміністративного суду, дотримано
судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
постанова суду першої інстанції
постановлена з дотриманням норм
процесуального та матеріального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205,206, 212, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області -
залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 07 жовтня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та
підписано 17.12.2014 року

Головуючий суддя:
В.Ю.Ключкович

Судді:
Л.П.
Борисюк

І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя
Ключкович В.Ю.

Судді:
Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.