Справа № 2а-4627/11 (2а/201/187/2013)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 листопада 2014 рокусправа № 2а-4627/11
(2а/201/187/2013)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова
С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 04 квітня 2014 року
у справі №2а-4627/11(2а/201/187/2013) за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом, в якому
просила зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська здійснити
перерахунок її пенсії відповідно до
ст.ст. 40, 42 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з 07 квітня 2011 року по 20
листопада 2013 року із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні
за календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії, а
саме за 2010 та 2012 роки. В обґрунтування
позовних вимог зазначала, що 20
листопада 2013 року звернулася до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії із врахуванням показника
середньої заробітної плати в розмірі 2
368 грн. 70 коп. Проте відповідачем було
застосовано показник середньої
заробітної плати по Україні за 2007 рік
та нараховано 1197 грн. 91 коп. ОСОБА_1 дії
відповідача вважає такими, що
суперечать діючому законодавству
України та вважає необхідним
проведення їй перерахунку пенсії з 07
квітня 2011 року та 20 листопада 2013 року у
відповідності до Закону України за рік,
який передує року звернення за
перерахунком пенсії, тобто за 2010 рік та
2012 рік.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 04 квітня 2014
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась з
апеляційною скаргою в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просила
скасувати оскаржуване рішення та
прийняти нове про задоволення позовних
вимог у повному обсязі. Апелянт
зазначає, що рішення суду першої
інстанції прийнято без врахування
статті 22 Конституції України, де
зазначено, що при прийнятті нових
нормативно-правових актів не
допускається звуження прав та законних
інтересів громадян.

У судовому засіданні позивач
підтримала доводи, викладені в
апеляційній скарзі.

Відповідач, належним чином
повідомлений про день, місце і час
розгляду апеляційної скарги, доказом
чого повідомлення про вручення
рекомендованих поштових відправлень, у
судове засідання не прибули, про
причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про відсутність
підстав для її задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська та отримує
пенсію за віком на підставі Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». 07
квітня 2011 року та 17 квітня 2013 року
позивач зверталась до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії. 20
листопада 2013 року Управлінням
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська з
урахуванням наданих позивачем довідок
про заробітну плату проведено
перерахунок пенсії із застосуванням
більш вигідного індивідуального
коефіцієнту заробітної плати.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов
висновку про відсутність правових
підстав для проведення перерахунку
пенсії позивачу з використанням
показників заробітної плати з
середньому на одну застраховану особу
по Україні за 2010 та 2012 роки.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Частиною четвертою статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
встановлено, що в разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Кожний наступний
перерахунок пенсії провадиться не
раніш як через два роки після
попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу,
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Аналіз частини четвертої статті 42
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" свідчить, що цією нормою
встановлено можливість перерахунку
пенсії застрахованій особі, яка
продовжувала працювати, з урахуванням
додатково набутого нею страхового
стажу.

Такий перерахунок, на вибір пенсіонера,
може здійснюватися або лише з
урахуванням додатково набутого
страхового стажу за умови перерахунку
пенсії із заробітної плати (доходу), з
якої ця пенсія була обчислена, або з
урахуванням як зазначеного стажу, так і
заробітної плати, яку пенсіонер
отримував уже після призначення
пенсії.

За змістом частини другої статті 40 та
частини четвертої статті 42 Закону №
1058-ІV передбачений у формулі визначення
заробітної плати для обчислення пенсії
(Зп = Зс X (Ск : К)) показник середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії (Зс),
який використовується при призначенні
пенсії, є величиною незмінною і не
підлягає коригуванню при перерахунку
пенсії з урахуванням страхового стажу,
набутого після її призначення.

Таким чином, під час здійснення такого
перерахунку, у формулі визначення
заробітної плати для обчислення пенсії
можуть змінюватися лише показники суми
коефіцієнтів заробітної плати за
кожний місяць (Ск) та кількості місяців
страхового стажу, за які розраховано
коефіцієнти заробітної плати
застрахованої особи (К).

Тобто, правові підстави для
задоволення позовних вимог про
визнання дій відповідача
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України за 2010 та 2012
календарні роки, відповідно до ст.ст. 40,
42 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" - відсутні.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстави
для висновку, що судом першої інстанції
при ухваленні рішення порушені норми
матеріального та процесуального права.

Зазначена правова позиція знаходить
своє підтвердження у судовій практиці
Верховного суду України, який в своїх
постановах від 30 вересня 2014 року та 14
жовтня 2014 року зазначив, що перерахунок
пенсії на підставі частини четвертої
статті 42 зазначеного Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» здійснюється із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України, та
розраховується за формулою, наведеною
в частині другій статті 40 цього Закону.
При такому перерахунку зазначений
показник середньої заробітної плати
залишається незмінним, тобто таким,
яким він був на час призначення пенсії.

Згідно статті 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняті за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

З урахуванням зазначеного, правові
підстави для перерахунку пенсії
позивача із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки відсутні. Останній із
наведених показників застосовується
виключно для призначення пенсії,
застосування його для перерахунку є
безпідставним.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої
інстанції при ухваленні оскарженого
рішення не допущено порушень норм
матеріального і процесуального права,
а викладені в ньому висновки
відповідають обставинам справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 04 квітня 2014 року
у справі №2а-4627/11(2а/201/187/2013) - залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та відповідно
до частини 9 статті 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко