Справа № 826/12066/14
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О.
Суддя-доповідач: Романчук
У Х В А Л А

Іменем України

16 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі
Артюхіній М.А.,

розглянувши в судовому засіданні в
місті Києві апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гідротрак» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 14 жовтня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гідротрак» до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Гідротрак»
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва 14
серпня 2014 року з позовом до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
15.04.2014 року № .

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 жовтня 2014 року у задоволені позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції з мотивів неповного
з'ясування обставин справи, що призвело
до неправильного вирішення справи, та
порушення судом норм матеріального
права та прийняти нову постанову, якою
позов задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі наказу начальника ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві від 12.03.2014 року № 549 та
направлення на перевірку від 13.03.2014
року № 686/22-08, врученого директору ТОВ
«Гідротрак» особисто під підпис,
відповідачем була проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка ТОВ «Гідротрак» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства та своєчасності,
достовірності, повноти нарахування і
сплати до державного бюджету податку
на додану вартість та податку на
прибуток при взаємовідносинах з ТОВ
«Саміро Холдінг» за період з 01.09.2011 року
по 31.12.2012 року.

За результатами перевірки
відповідачем складено акт від 26.03.2014
року № 893/26-59-22-13-15/36529937, яким
зафіксовані виявлені під час перевірки
порушення позивачем норм податкового
законодавства України, п.198.6. ст.198, п.200.1.
ст.200 Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено податковий
кредит з податку на додану вартість в
розмірі 359 559,00 грн. у т.ч. по періодам: за
жовтень 2011 року в розмірі 42582,00 грн., за
листопад 2011 року в розмірі 82137,00 грн., за
грудень 2011 року в розмірі 125404,00 грн., за
січень 2012 року в розмірі 26790,00 грн., за
лютий 2012 року в розмірі 64928,00 грн., за
березень 2012 року в розмірі 17718,00 грн.

Як вбачається з тексту акту перевірки
від 26.03.2014 року № 893/26-59-22-13-15/36529937, при
проведені перевірки були використані
реєстраційні документи із юридичної
справи позивача, податкова звітність,
інформація комп'ютерних
автоматизованих інформаційних систем
АС «Податковий блок» Міндоходів
України, АІС «Реєстр платників
податків» ДПІ у Шевченківському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві, АРМ «Облік
податків та платежів» ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві, БД «АІС ОР» ГУ Міндоходів у м.
Києві, а також завірені належним чином
копії документів, надані позивачем по
взаємовідносинах з ТОВ «Саміро
Холдинг» за період з 01.09.2011 року по
31.12.2012 року, а саме: реєстри отриманих
податкових накладних в розрізі
контрагента та картка рахунку 63 в
кореспонденції з рахунками 31 та 28 в
розрізі контрагента.

Щодо первинних документів по
взаємовідносинах з ТОВ «Саміро
Холдинг» за період з 01.09.2011 року по
31.12.2012 року, позивач повідомив
відповідача про їх зникнення під час
пограбування офісних приміщень.

При цьому, в адміністративному позові
жодних пояснень з приводу зазначеного
позивачем не наведено (а ні щодо часу
настання обставин зникнення первинної
документації, а ні щодо наявності
доказів фіксації відповідними
державними органами факту
пограбування офісних приміщень), у той
час, як наголошено на тому, що його
взаємовідносини з ТОВ «Саміро Холдинг»
ґрунтуються на належним чином
оформлених господарських договорах
поставки, згідно яких ТОВ «Саміро
Холдинг» у повному обсязі, у
встановлений договором термін
здійснив поставку товарів належної
якості (гідравлічне обладнання згідно
специфікації), а позивач прийняв та
оплатив їх згідно рахунків-фактур та
податкових накладних.

Позивач не погоджуючись з вказаним
рішенням звернувся до суду з даним
позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів виходить з
наступного.

Спірні правовідносини регулюються
нормами Податкового кодексу України
(далі - ПК України), Законом України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» (далі - Закон №
996-XIV), Положенням про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, яке
затверджено Наказом Міністерства
фінансів України від 24 травня 1995 року №
88 (далі - Положення № 88).

Так, відповідно до п.198.1. ст.198 ПК
України, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту, в силу вимог п.198.2.
ст.198 ПК України, вважається дата тієї
події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно п.198.6. ст.198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи
не підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
п.201.11 ст.201 цього Кодексу.

Порядок складення платником
податку-продавцем податкової
накладної та надання її покупцю
визначено ст.201 ПК України.

Відповідно до п.201.1. ст.201 ПК України,
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках такі
обов'язкові реквізити: а) порядковий
номер податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи-продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Згідно до ч.1 ст.9 Закону №996-XIV,
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Таким чином, з наведених законодавчих
положень вбачається, що податкова
звітність формується на підставі
первинних бухгалтерських документів,
які, для надання їм юридичної сили, крім
іншого, повинні бути складені за
результатами фактично вчиненої
операції, мати всі обов'язкові
реквізити, містити відомості про
відповідну господарську операцію, її
зміст та обсяг, а також бути
підписаними уповноваженими особами.

У той же час, правові наслідки у вигляді
виникнення у покупця права на
формування податкових вигод виникають
за наявності сукупності обставин та
підстав, з якими наведені вище норми
податкового законодавства пов'язують
можливість формування спірних сум
податкового кредиту та які є
передумовою їх формування.

Зокрема, такі правові наслідки
наступають у разі: 1) фактичного
(реального) здійснення господарських
операцій, які є об'єктом оподаткування;
2) документального підтвердження
реального здійснення господарських
операцій сукупністю юридично значимих
(дійсних) первинних та інших
документів, які зазвичай супроводжують
операції певного виду (в залежності від
характеру певних операцій) та які
містять інформацію про зміст та обсяг
операції, підписані уповноваженими
особами; 3) придбання
товарів/робіт/послуг з метою їх
використання у власній господарській
діяльності; 4) наявності ділової мети,
розумних економічних причин (причина,
яка може бути наявна лише за умови, що
платник податків має намір одержати
економічний ефект у результаті
господарської діяльності.

Таким чином, недоведеність реальності
здійснення юридичною особою
господарських операцій свідчить про
формальність первинної документації,
складеної на їх підставі, що у свою
чергу, позбавляє платника податків
права на формування податкового
кредиту.

Отже, лише наявність сукупності
передбачених законодавством обставин
є єдиною та достатньою правовою
підставою для надання первинному
документу юридичної значимості для
цілей відображення спірних операцій у
бухгалтерському та податковому обліку.

Разом з тим, колегія суддів звертає
увагу на те, що позивач мав
господарські відносини з TOB «Саміро
Холдінг».

Як вбачається, до ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві на
виконання листа слідчого відділу ДПІ у
Деснянському районі м. Києва від 13.02.2013
року №2618/22 та №8368/12-35 від 18.11.2013 року
надійшло повідомлення щодо проведення
позапланової перевірки TOB «Гідротрак»
по взаємовідносинах з TOB «Саміро
Холдінг» за період з 01.09.2011 року по
31.12.2012 року.

В ході проведення перевірки директором
TOB «Гідротрак» було надано до ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві лист №14/03/2014 від 14.03.2014 року в
якому повідомлено про зникнення
документів під час пограбування
офісних приміщень.

Слідчим управлінням фінансових
розслідувань ДПІ у Деснянському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві здійснюється
досудове слідство у кримінальному
провадженні №0000035 за фактом
фіктивного підприємництва, шляхом
придбання (створення) суб'єкту
господарської діяльності (юридичної
особи) TOB «Саміро Холдінг» за ознаками
злочину, передбаченого ч.1 ст.205 КК
України.

Податковим органом встановлено, що в
ході допиту у кримінальному
провадженні засновника та директора TOB
«Саміро Холдінг» гр. ОСОБА_3, який
пояснив «....що зареєстрував TOB «Саміро
Холдінг» за грошову винагороду без
мети ведення фінансово-господарської
діяльності, жодних поставок товарів,
робіт (послуг), як засновник та директор
вказаного підприємства не здійснював,
первинних бухгалтерських, податкових,
фінансово-господарських документів та
податкових звітів не підписував.

Вироком Деснянського районного суду
міста Києва 11.07.2013 року в кримінальному
провадженні № 0000022 гр. ОСОБА_3
визнано винним у вчиненні кримінальних
правопорушень, передбачених ч.1 ст.205, ч.3
ст.358 КК України та призначено
покарання за ч.1 ст.205 КК України у виді
штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян - 17000 грн.; за
ч.3 ст.358 КК України у виді 2 -х років
позбавлення волі.

Ірпінською ОДПІ Київської області ДПС
по TOB «Саміро Холдінг» складено акт
№327/22-4/37563814 від 21.03.2013 року «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки TOB
«Саміро Холдінг» з питань дотримання
вимог податкового законодавства щодо
нарахування та сплати податку на
прибуток за період з 01.10.2011 року по
30.06.2012 року та податку на додану
вартість за період з 01.10.2011 року по
30.06.2012 року», згідно якого встановлено
відсутність суб'єктів оподаткування з
податку на прибуток за період з 01.10.2011
року по 30.06.2012 року та податку на додану
вартість за період з 01.10.2011 року по
30.06.2012 року при придбанні та продажу
товарів (робіт, послуг).

Колегією суддів досліджено надану
позивачем первинну документацію, з
якої вбачається, що видаткові накладні
було підписано гр. ОСОБА_3 а податкові
накладні ОСОБА_4

Так, податковим органом звернуто увагу
колегії суддів на те, що старшим
слідчим ВРКС СУ ДПС у Донецькій області
податкової міліції було проведено
допит свідка, а саме ОСОБА_4 В ході
допиту встановлено, що громадянин
ОСОБА_4 ніякого відношення не має до TOB
«Саміро Холдінг» та пояснив «що не був
ні засновником ні директором ні
бухгалтером TOB «Саміро Холдінг» та не
здійснював ведення
фінансово-господарської діяльності,
жодних поставок товарів, робіт (послуг),
не підписував первинних
бухгалтерських, податкових,
фінансово-господарських документів та
податкових звітів».

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає правильним висновок
податкового органу про те, що
несплачений TOB «Гідротрак» податок на
додану вартість внаслідок
безпідставного формування податкового
кредиту, є дохідною частиною
державного бюджету.

При цьому, колегія суддів дотримується
позиції, що податкові накладні,
виписані від імені осіб, які
заперечують свою участь у створенні та
діяльності товариства, зокрема й у
підписанні будь-яких первинних
документів, не можна вважати належно
оформленими та підписаними
повноваженими особами звітними
документами, які посвідчують факт
придбання товарів, робіт чи послуг, а
тому віднесення відображених у них сум
ПДВ до податкового кредиту є
безпідставним.

Аналогічна правовий підхід міститься у
рішенні Верховного Суду України від 05
березня 2012 року у справі №21-421а11, яке у
відповідності до ч.1 ст.244-2 КАС України,
є обов'язковим для всіх суб'єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначені норми права,
та для всіх судів України. Суди
зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Апелянт у доводах своєї апеляційної
скарги не навів жодних обґрунтованих
пояснень та доказів, які б
спростовували викладену аргументацію
та правильність висновків суду першої
інстанції. Натомість, відповідач, який
є суб'єктом владних повноважень, діючи
у відповідності до положень ч.2 ст.71 КАС
України, довів правомірність
винесеного ним оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення від
від 15.04.2014 року № .

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо відсутності жодних
правових підстав для задоволення
даного адміністративного позову і
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції було повно
встановлено фактичні обставини справи,
правильно визначено норми
матеріального та процесуального права,
які підлягають застосуванню, із
дотриманням вимог статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

За таких обставин, оскільки доводи
апеляційної скарги спростовуються
висновками суду першої інстанції та
матеріалами справи, а суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Гідротрак» - залишити без задоволення,
а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
О.М. Романчук

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя
Романчук О.М

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.