Справа № 2а-2527/11/0308
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року
Справа № 60489/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Заверухи О.Б.,

суддів - Гінди
О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 23 березня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Луцької міської ради
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2011 року ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3
звернулись до суду з позовом до Луцької
міської ради в якому просили: визнати
протиправною бездіяльність
відповідача щодо розгляду колективної
заяви позивачів від 10.12.2010 року;
зобов'язати Луцьку міську раду
скасувати розпорядження Виконавчого
комітету Луцької міської ради від
21.09.1998 року № 510-рв та розпорядження від
10.06.2005 року № 509; зобов'язати Луцьку
міську раду надати відповідь заявникам
щодо проектування проїзду по вул.
Боровиковського та щодо проведення
благоустрою вулиць Застав'я та
Боровиковського у м. Луцьку.

На обґрунтування позовних вимог
зазначають, що10.12.2010 року ними до
Луцької міської ради було подано
колективну заяву, однак відповідь за
результатами цієї заяви була
направлена лише одному із заявників -
ОСОБА_3, відтак вважають що відповідач
не розглянув звернення ОСОБА_2, ОСОБА_1
та не надав їм відповіді. Крім того,
вважають що оскаржуваним
розпорядженням від 21.09.1998 року № 510-рв
незаконно дозволено ТзОВ «Обрій»
будувати дорогу на вул. Застав'я, а
розпорядженням від 10.06.2005 року № 509
відповідачем незаконно дозволено
знесення дерев у зв'язку з виконанням
будівельних робіт на вул. Застав'я.
Відтак просять зобов'язати Луцьку
міську раду надати їм відповідь про
законність проектування вул.. Застав'я
та проведення на цій вулиці
благоустрою.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 23 березня
2011 року в задоволенні позову
відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, позивачами пропущено
строк звернення до суду на оскарження
розпоряджень Виконавчого комітету
Луцької міської ради від 21.09.1998 року №
510-рв та від 10.06.2005 року № 509. Крім того
судом першої інстанції зазначено, що
відповідь на колективну заяву була
надана правомірно та у спосіб, що
передбачений законодавством.

Не погодившись з вищенаведеною
постановою, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3
подали апеляційну скаргу в якій
просять скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову якою позов
задовольнити.

Доводи апеляційної скарги
обґрунтовують тим, що оскаржувана
постанова є незаконною та
необґрунтованою, оскільки суд першої
інстанції порушив норми матеріального
і процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, а
висновки суду не відповідають
обставинам справи.

За відсутності клопотань від усіх осіб,
які беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю, суд апеляційної
інстанції розглядає справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, оскільки таку може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду
даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційну скаргу слід задовольнити
частково з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджується ,
що листом від 06.01.2011 року № КО-4605-40 за
підписом заступника Луцького міського
голови, ОСОБА_3 було повідомлено про
результати розгляду звернення.

Зокрема заявника повідомлено, що
відповідно до рішення Луцької міської
ради від 30.01.1997 № 45 «про найменування та
перейменування вулиць міста» було
найменовано вулицю Застав'я, яка на той
час вже обслуговувала присадибні
ділянки та частину садівничого
товариства «Дружба». Проїзд по вул.
Боровиковського на вул.. Застав'я був
влаштований згідно з погодженим
проектом на основі розпорядження
міського голови. Разом з тим, інші
запитувані рішення виконавчого
комітету Луцької міської ради у зв'язку
із терміном давності знаходяться в
архівному відділі Луцької міської
ради, куди заявнику рекомендовано
звернутися для отримання інформації
про них.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що відповідач не
допустив порушень Закону України «Про
звернення громадян» при розгляді
звернення та вважає їх вірними з огляду
на наступне.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах про оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до статті 7 Закону України
«Про звернення громадян», звернення,
оформлені належним чином і подані у
встановленому порядку, підлягають
обов'язковому прийняттю та розгляду.
Якщо питання, порушені в одержаному
органом державної влади, місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності, об'єднаннями
громадян або посадовими особами
зверненні, не входять до їх
повноважень, воно в термін не більше
п'яти днів пересилається ними за
належністю відповідному органу чи
посадовій особі, про що повідомляється
громадянину, який подав звернення.

Статтею 5 Закону України «Про звернення
громадян», передбачені вимоги до
звернення.

Звернення адресуються органам
державної влади і місцевого
самоврядування, підприємствам,
установам, організаціям незалежно від
форм власності, об'єднанням громадян
або посадовим особам, до повноважень
яких належить вирішення порушених у
зверненнях питань.

У зверненні має бути зазначено
прізвище, ім'я, по батькові, місце
проживання громадянина, викладено суть
порушеного питання, зауваження,
пропозиції, заяви чи скарги, прохання
чи вимоги.

Звернення може бути усним (викладеним
громадянином і записаним посадовою
особою на особистому прийомі) чи
письмовим, надісланим поштою або
переданим громадянином до
відповідного органу, установи особисто
чи через уповноважену ним особу, якщо
ці повноваження оформлені відповідно
до чинного законодавства.

Звернення може бути подано як окремою
особою (індивідуальне), так і групою
осіб (колективне).

Письмове звернення повинно бути
підписано заявником (заявниками) із
зазначенням дати.

Звернення, оформлене без дотримання
цих вимог, повертається заявникові з
відповідними роз'ясненнями не пізніш
як через десять днів від дня його
надходження, крім випадків,
передбачених частиною першою статті 7
цього Закону.

Як встановлено судом першої інстанції,
06.01.2011 року на ім'я ОСОБА_3 Луцькою
міською радою було надано відповідь на
звернення.

ОСОБА_2, ОСОБА_1 посилаються на те, що
такої відповіді не отримували, разом з
тим, матеріалами справи не
підтверджується подання колективного
звернення з дотриманням вимог ст. 5
Закону України «Про звернення
громадян».

Виходячи з наданої ОСОБА_3 відповіді
Луцької міської ради, колегія суддів
дійшла висновку, що звернення позивача
розглянуто у встановлені законом
строки, письмова відповідь відповідає
вимогам ч.5 ст.15 Закону України «Про
звернення громадян», а відтак, відсутні
правові підстави для визнання прав
позивачів порушеними при наданні
відповіді на запит.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
відповідача надати відповідь на
звернення щодо проектування проїзду по
вул. Боровиковського та щодо
проведення благоустрою вулиць Застав'я
та Боровиковського у м. Луцьку, то з
доданої до позовної заяви копії
відповіді від 06.01.2011 року № КО-4605-40
вбачається, що відповідь на звернення
позивача було надано. Зокрема, у ній
зазначено, що інформація про
запитувані рішення виконавчого
комітету Луцької міської ради у зв'язку
з терміном давності в департаменті
містобудування відсутня, а відтак
рекомендовано звернутися для надання
такої інформації в архівний відділ
Луцької міської ради.

Беручи до уваги вищенаведене у
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог в частині зобов'язання
відповідача надати відповідь на
звернення.

Щодо позовних вимог про скасування
розпорядження Виконавчого комітету
Луцької міської ради від 21.09.1998 року №
510-рв та розпорядження від 10.06.2005 року №
509.

Матеріалами справи підтверджується, що
за результатами розгляду позовної
заяви Луцької міської ради про
повернення самовільно зайнятої
земельної ділянки у зв'язку із
реконструкцією вул.. Боровиковського
та вул. Застав'я, рішенням Луцького
міського суду від 20.01.2000 року вилучено у
ОСОБА_3, ОСОБА_2 самовільно зайняті ними
земельні ділянки, рішенням Луцького
міського суду від 08.02.2001 року у справі
2-1023/01 зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_2
усунути перешкоди в користуванні
земельними ділянками шляхом
перенесення наявної огорожі.

Крім того, з матеріалів слідує, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у 2005 році звертались
до із заявою до відділу Луцького МВВС
щодо виконання виконавчих дій та робіт
по благоустрою вул. Застав'я м. Луцька,
які проводились на території їхніх
дачних будинків, за результатами якої
було винесено постанову про відмову у
порушенні кримінальної справи від
13.06.2005 року.

Відтак колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
обізнаність позивачів з оскаржуваними
розпорядженнями, оскільки дії що
проводились на виконання розпоряджень
були їм відомі.

Тому колегія суддів зазначає, що суд
першої інстанції правильно та
обґрунтовано встановив, що позивачі
пропустили строк звернення до суду з
даним позовом і при цьому не навели
суду поважних причин пропуску цього
строку.

В той же час, колегія суддів дійшла
висновку, що суд першої інстанції
помилково відмовив ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_3 у задоволенні позову в зв'язку з
пропуском строку звернення до суду,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративне судочинство
здійснюється відповідно до
Конституції України, цього Кодексу та
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в редакції, чинній на час
подання позовної заяви та прийняття
оскаржуваної постанови,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Таким чином, встановивши, що ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_3 звернулись до суду з
даним позовом із пропуском
встановленого законодавством строку
звернення до адміністративного суду і
не навели доказів, які могли бути
підставою для поновлення цього строку,
суд повинен був залишити позовну заяву
в частині цих вимог без розгляду, а не
відмовляти в позові з цих підстав.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржувана
постанова підлягає скасуванню,
оскільки вона прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 197, п. 1 ч. 1 ст.
198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 23 березня
2011 року у справі № 2а-1190/11/0308 скасувати в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог про скасування розпорядження
Виконавчого комітету Луцької міської
ради від 21.09.1998 року № 510-рв та
розпорядження Луцького міського
голови від 10.06.2005 року № 509 та залишити
адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 без розгляду в цій частині.

В решті постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
О.Б. Заверуха

Судді:
О.М. Гінда

В.В.Ніколін