Справа № 308/3177/14-а
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року
Справа № 876/6234/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Ільчишин Н.В.,

суддів
Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційні
скарги Головного управління
Пенсійного фонду України в
Закарпатській області та ОСОБА_1 на
постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 16.05.2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Закарпатській області про перерахунок
пенсії,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 14.03.2014 року звернувся в суд з
адміністративним позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Закарпатській області щодо
перерахунку пенсії з 01.04.2012 року на
підставі довідок, поданих органами
Державної податкової служби до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Закарпатської області про
розмір грошового забезпечення
встановленого постановою Кабінету
Міністрів України «Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
суддів та інших органів» від 09.03.2006 року
станом на 01.04.2012 року та здійснювати її
виплату без обмеження встановленого
абзацом 2 п.1 постанови Кабінету
Міністрів України від 23.04.2012 року №355 та
стягнення за цей період коштів.

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 16.05.2014 року позов
задоволено частково.

Не погодившись із зазначеним рішенням
Головне управління Пенсійного фонду
України в Закарпатській області
оскаржило його в апеляційному порядку.
Просить зазначену постанову скасувати
та прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог повністю
покликаючись на невірне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Апеляційну скаргу подано ОСОБА_1 на
рішення суду першої інстанції, в якій
просить задовольнити його вимоги
повністю покликаючись на порушення
судом норм матеріального права.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг у їх сукупності,
колегія суддів приходить до висновку,
що подана скарга Головного управління
Пенсійного фонду України в
Закарпатській області підлягає
задоволенню, а ОСОБА_1 не підлягає
задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи, ОСОБА_1 отримує
пенсію за вислугу років згідно з
Законом України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» від 09 квітня 1992 року, яка
йому призначена в листопаді 2007 року.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 63 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» усі призначені за
цим Законом пенсії підлягають
перерахунку у зв'язку зі зміною розміру
хоча б одного з видів грошового
забезпечення відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за цим Законом, або у
зв'язку із введенням для зазначених
категорій осіб нових щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.

Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсії і проводиться у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України у строки, передбачені ч. 2 ст. 51
вказаного Закону.

Згідно абз. 1 п. 1 постанови Кабінету
Міністрів України № 355 від 23.04.2012 року, в
редакції постанови Кабінету Міністрів
України від 15.10.2012 року № 952 «Про
внесення змін до Постанови КМУ від
23.04.2012 року № 355», яка набула чинності
20.10.2012 року, передбачено: установити з 1
липня 2012 року підвищення до пенсій,
призначених до зазначеної дати
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», крім пенсій, призначених
військовослужбовцям строкової служби
та членам їх сімей, у розмірі 11 % пенсій,
обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36
Закону, збільшивши його з 1 вересня 2012
року до 23 % та з 1 січня 2013 року до 35 %.

Згідно абз. 2 п. 1 постанови № 355 розміри
пенсій, обчислені відповідно до Закону
з урахуванням доплат до попередніх
розмірів пенсій згідно з пунктом 4
Порядку проведення перерахунку пенсій,
призначених відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 лютого 2008 року № 45, та підвищень,
передбачених абзацом першим цього
пункту, не можуть перевищувати розміри
пенсій, обчислені відповідно до Закону
виходячи з грошового забезпечення,
встановленого постановою Кабінету
Міністрів України від 7 листопада 2007
року № 1294 «Про упорядкування структури
та умов грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб», за відповідними посадами
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу станом на 1
квітня 2012 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
покликається на те, з чим погодився суд
першої інстанції, що постановою
Кабінету Міністрів України № 355 від
23.04.2012 року не встановлено обмеження
для пенсій, обчислених відповідно до
Закону, виходячи з грошового
забезпечення, встановленого
постановою КМУ від 09.03.2006 року № 268.

Однак перерахунки пенсій, призначені
згідно Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», спрямовані на встановлення
особам, які займали рівні за штатною
категорією посади, мають однакове
(соціальне) звання, кваліфікацію,
науковий ступінь і вчене звання,
тривалість та умови проходження служби
і не відрізняються за іншими ознаками,
однакових розмірів пенсій, які не
залежать від часу виходу на пенсію.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 355 від 23.04.2012 року, в редакції до
прийняття постанови Кабінету
Міністрів України від 15.10.2012 року № 952
«Про внесення змін до Постанови
Кабінету Міністрів України від 23.04.2012
року № 355», не було передбачено
проведення підвищення пенсій осіб
рядового і начальницького складу
Державної податкової служби.

Відповідно, постановою Кабінету
Міністрів України від 15.10.2012 року № 952
«Про внесення змін до Постанови
Кабінету Міністрів України від 23.04.2012
року № 355» (набула чинності 20.10.2012 року),
внесено зміни до постанови Кабінету
Міністрів України № 355, згідно яких,
особи рядового і начальницького складу
Державної податкової служби з 20.10.2012
року набули права на перерахунок
пенсії згідно постанови Кабінету
Міністрів України № 355.

А, отже, працівники податкової міліції
Державної податкової адміністрації
були зрівняні в правах з
військовослужбовцями, яким вже було
здійснено перерахунок пенсії згідно
постанови Кабінету Міністрів України
№ 355 від 23.04.2012 року у редакції до 20.10.2012
року, про що, відповідно, визначено п. 2
даної постанови, щодо надання
Державної податкової адміністрації
відповідних довідок про грошове
забезпечення на виконання абз. 2 п. 1
постанови.

Враховуючи зазначене, розміри пенсій
осіб рядового і начальницького складу
Державної податкової служби, з
урахуванням підвищення відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 23.04.2012 року № 355, не можуть
перевищувати розміри пенсій, обчислені
з грошового забезпечення,
встановленого постановою Кабінету
Міністрів України від 09.03.2006 року № 268
за відповідними посадами станом на 1
квітня 2012 року.

Відповідно безпідставними є вимоги
позивача щодо зобов'язання головного
управління здійснити перерахунок
пенсії та здійснювати її виплату без
обмеження, оскільки на його думку
постановою Кабінету Міністрів України
№ 355 від 23.04.2012 року не встановлено
обмеження для пенсій, обчислених
відповідно до Закону, виходячи з
грошового забезпечення, встановленого
постановою Кабінету Міністрів України
від 09.03.2006 року № 268.

Як вбачається із матеріалів справи,
основний розмір пенсії позивача згідно
довідки про грошове забезпечення
станом на 01.04.2012 року за посадою
начальника управління по боротьбі з
корупцією в органах ДПС, поданої ДПС у
Вінницькій області листом від 22.11.2012 №
628/9/05-041 становить 3580,02 грн., а основний
розмір отримуваної ОСОБА_1 пенсії
складає 4535,80 грн., а тому відповідачем
правомірно підвищення згідно
постанови № 355 від 23.04.2012 року не
встановлювалося.

З огляду на те, що оскаржувана
постанова прийнята з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи та з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про її скасування та прийняття нової
постанови про відмову у задоволенні
позову.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Закарпатській області - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 16.05.2014 року у справі №
308/3177/14-а - скасувати та прийняти нову,
якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Закарпатській області про
перерахунок пенсії - відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Н.В. Ільчишин

Судді
М.А. Пліш

Т.І. Шинкар