Справа № 810/5670/14
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/5670/14
інстанції: Терлецька О.О.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів:
при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В.,
Гром Л.М. Коток А.О.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Прокуратури
Київської області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду у справі за
позовом ОСОБА_5 до Прокуратури
Київської області про визнання
протиправним рішення відповідача та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2014 року ОСОБА_5 звернулась до
Київського окружного
адміністративного суду із позовом до
Прокуратури Київської області, у якому
просила:

- визнати протиправним та скасувати
рішення виконуючого обов'язки
начальника відділу прокуратури
Київської області С.Височин про
направлення скарги позивача від 01.09.2014
року згідно територіальної юрисдикції
Броварському міжрайонному прокурору
Гарнику М.В.;

- зобов'язати відповідача вчинити дії
щодо розгляду та вирішення по суті
звернення позивача від 01.09.2014 року в
порядку, передбаченому чинним
законодавством.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 14 жовтня 2014
року позов задоволено частково.

Зобов'язано Прокуратуру Київського
області вчинити певні дії: розглянути
та вирішити по суті звернення (скаргу)
позивача від 01.09.2014 року в порядку,
передбаченому чинним законодавством.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування
постанови та закриття провадження у
справі Прокуратура Київської області
посилається на те, що вимоги викладені
позивачем в позові підлягають розгляду
в порядку кримінального судочинства,
тому суд першої інстанції мав закрити
провадження у справі, однак дійшов
помилкового висновку і розглянув
справу, яка не належить до компетенції
адміністративних судів.

Крім того апелянт зазначає, що будь-які
порушення вимог чинного законодавства
України з боку працівників прокуратури
області під час направлення скарги
ОСОБА_5 до Броварської міжрайонної
прокуратури відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, які з`явились у
судове засідання та перевіривши за
матеріалами справи наведені у скарзі
доводи колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач, посилаючись на норми Закону
України «Про звернення громадян»,
звернувся до відповідача зі скаргою
від 01.09.2014 року на бездіяльність у
проведенні досудового розслідування, в
якій просила вчинити ряд дій на
усунення порушень, допущених
Броварською міжрайонною прокуратурою
у зв'язку з досудовим розслідуванням по
факту побиття її малолітнього сина
ОСОБА_7

У відповідь на зазначену вище скаргу
відповідач надіслав позивачу лист
№04/2-4549 вих14 від 09.09.2014 року, з якого
вбачається, що скарга позивача, була
направлена згідно територіальної
юрисдикції Броварському міжрайонному
прокурору Гарнику М.В. для розгляду по
суті в згідно з вимогами кримінального
процесуального законодавства.

По суті заявлених у скарзі вимог
позивачу ніякої відповіді не було дано,
а лише повідомлено про пере
направлення скарги міжрайонному
прокурору.

Задовольняючи позов частково суд
першої інстанції виходив з того, що
всупереч Закону України «Про
звернення громадян», відповідач
допустив немотивоване переадресування
скарги позивача підпорядкованому собі
органу прокуратури, чия діяльність і
була предметом оскарження.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про
звернення громадян» № 393/96-ВР від 2
жовтня 1996 року (далі Закон № 393/96-ВР) ,
громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону № 393/96-ВР передбачено,
що під зверненнями громадян слід
розуміти викладені в письмовій або
усній формі пропозиції (зауваження),
заяви (клопотання) і скарги. Скарга -
звернення з вимогою про поновлення
прав і захист законних інтересів
громадян, порушених діями
(бездіяльністю), рішеннями державних
органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, об'єднань громадян,
посадових осіб.

Відповідно до частини 4 статті 7 Закону
№ 393/96-ВР забороняється направляти
скарги громадян для розгляду тим
органам або посадовим особам, дії чи
рішення яких оскаржуються.

Статтею 19 Закону № 393/96-ВР передбачено,
що органи державної влади і місцевого
самоврядування, підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності, об'єднання громадян,
засоби масової інформації, їх
керівники та інші посадові особи в
межах своїх повноважень зобов'язані:
об'єктивно, всебічно і вчасно
перевірній заяви чи скарги; письмово
повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги і
суть прийнятого рішення; у разі
визнання заяви чи скарги
необґрунтованою роз'яснити порядок
оскарження прийнятого за нею рішення.

Крім того, порядок розгляду і вирішення
звернень та особистого прийому в
органах прокуратури України
передбачений Інструкцією,
затвердженою наказом Генеральної
прокуратури України № 9гн від 21.06.2011
року «Про організацію роботи з
розгляду і вирішення звернень та
особистого прийому в органах
прокуратури України» (далі Інструкція).

Пунктом 3.1 вказаної Інструкції
передбачено, що відповідальність за
своєчасний і якісний розгляд звернень
(скарг) покладається на керівників
структурних підрозділів Генеральної
прокуратури України, прокуратур
Автономної Республіки Крим, областей,
міст Києва і Севастополя, військових
прокуратур регіонів та
Військово-Морських Сил України,
Дніпровської екологічної прокуратури,
міських, районних, міжрайонних і
прирівняних до них прокурорів.

Згідно із пунктом 3.11 Інструкції
звернення (скарги) громадян та
юридичних осіб, які надійшли до
Генеральної прокуратури України
вперше і за ними не приймалися рішення
прокурорами обласного рівня (первинні
звернення), передаються до управління
розгляду звернень та прийому громадян
для розгляду і надсилання до
підпорядкованих прокуратур
(відповідних відомств) для вирішення.
Оперативними працівниками зазначеного
управління повертаються письмові
звернення, оформлені без додержання
вимог статті 5 Закону України «Про
звернення громадян», заявникові з
відповідним роз'ясненням.

Згідно із пунктом 4.4 Інструкції
направлення звернень прокурорам, що не
мають повноважень на їх розгляд або які
раніше приймали рішення з оскаржуваних
питань, а також прокурорам, дії яких
оскаржуються, забороняється. Не
допускається прийняття рішень по
зверненнях за висновками
підпорядкованих прокурорів, чиї дії
оскаржуються.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
дійшла висновку, що Прокуратурою
Київської області не були дотримані
вимоги Закону № 393/96-ВР та Інструкції
під час розгляду скарги позивача та
надання обґрунтованої відповіді за
результатами перевірки викладених у
скарзі питань, а відтак суд першої
інстанції правомірно задовольнив
позов в частині зобов'язання
відповідача вчинити дії по розгляду
звернення (скарги) позивача від 01.09.2014
року.

Отже скарга позивача має бути
розглянута відповідачем в порядку,
передбаченому Законом України «Про
звернення громадян», а не в поряду,
передбаченому Кримінальним
процесуальним кодексом України, у
зв'язку з чим доводи апелянта про
закриття провадження у справі є
безпідставними, а даний спір підлягає
розгляду за правилами
адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
лист-відповідь Прокуратури Київської
області від 9.09.2014 не є рішенням суб'єкта
владних повноважень в розумінні
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки не створює для
позивача прав та обов'язків, а є лише
інформативним листом щодо руху скарги
позивача.

Відтак, позовна вимога про визнання
протиправним та скасування рішення
відповідача не може бути судом
задоволена, - оскільки не відповідає
предмету адміністративного спору та не
є належним способом захисту порушеного
права позивача з огляду на норми статті
17 та 105 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, зроблених у відповідності з
нормами матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає за необхідне
відмовити у задоволенні апеляційної
скарги.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Прокуратури
Київської області залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 14
жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення складено 18.12.2014
року

.

Головуючий суддя
Міщук М.С.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.