Справа № 2а-2033/09/0770
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року
м.Київ К/800/411/14

К/800/3035/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя
Голяшкін О.В. (доповідач),

судді
Заяць В.С.,

Маслій В.І.,

секретар судового засідання -
Загородня М.О.,

за участю представників відповідача -
Голінки С.І., Миголинець С.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційні скарги Державної
фінансової інспекції в Закарпатській
області та Мукачівської районної
державної адміністрації на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 23 березня
2010 року та постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 19 грудня 2013 року у справі за позовом
Мукачівської районної державної
адміністрації до
Контрольно-ревізійного управління в
Закарпатській області про визнання дій
службових осіб КРУ в Закарпатській
області неправомірними, скасування
акту ревізії в частині, скасування
листів про усунення порушень та
недоліків в частині, скасування листа
про усунення порушень та недоліків
виявлених ревізією в частині,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2009 року Мукачівська районна
державна адміністрація звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Контрольно-ревізійного управління в
Закарпатській області, в якому просила:

- визнати дії службових осіб
відповідача неправомірними;

- скасувати акт ревізії в частині:
розділ 11 «Кошти субвенцій», від
сторінки 50 абзац 3 до сторінки 54 абзац
включно;

- скасувати акт ревізії в частині:
розділ 13 «Ревізія питань виконання
об'єктом контролю основних функцій
головного розпорядника бюджетних
коштів», від сторінки 62 абзац І до
сторінки 66 абзац 2 включно;

- скасувати лист про усунення порушень
та недоліків виявлених ревізією від 25
лютого 2009 року № 07-08/807 в частині: пункт 1
«д»;

- скасувати лист про усунення порушень
та недоліків виявлених ревізією від 25
лютого 2009 року № 07-08/807 в частині: пункт 1
«е».

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 23 березня
2010 року позов задоволено частково;
визнано дії службових осіб КРУ в
Закарпатській області неправомірними
частково; скасовано акт ревізії в
частині: розділ 11 «Кошти субвенції»,
від сторінки 50 абзац 3 до сторінки 54
абзац 2 включно; скасовано акт ревізії
в частині: розділ 13 «Ревізія витань
виконання об'єктом контролю основних
функцій головного розпорядника
бюджетних коштів», від сторінки 62
абзац 2 до сторінки 66 абзац 2 включно;
скасовано лист про усунення порушень
та недоліків виявлених ревізією від 25
лютого 2009 року № 07-08/807 в частині: пункт 1
«д»; у решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року задоволено частково апеляційну
скаргу Контрольно-ревізійного
управління в Закарпатській області;
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 23 березня
2010 року в частині скасування акту
ревізії в частині: розділ 11 «Кошти
субвенції», від сторінки 50 абзац 3 до
сторінки 54 абзац 2 включно; скасування
акту ревізії в частині: розділ 13
«Ревізія питань виконання об'єктом
контролю основних функцій головного
розпорядника бюджетних коштів», від
сторінки 62 абзац 2 до сторінки 66 абзац 2
включно, визнано незаконною та
скасовано; в позові у цій частині
відмовлено; у решті постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 23
березня 2010 року залишено без змін.

Не погоджуючись з ухваленими у справі
рішеннями, Державна фінансова
інспекція в Закарпатській області
звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати судові рішення першої та
апеляційної інстанцій про задоволення
позовних вимог в частині скасування
листа про усунення порушень та
недоліків виявлених ревізією від 25
лютого 2009 року №07-08/807 пункт 1 «д» та
визнання дій службових осіб КРУ в
Закарпатській області неправомірними,
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог в
оскаржуваній частині відмовити.

Мукачівська районна державна
адміністрація не погоджуючись з
рішенням суду апеляційної інстанції,
звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, з посиланням на
порушення норм матеріального права,
просить скасувати постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року та залишити постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 23
березня 2010 року без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи касаційних скарг, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційні
скарги не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно плану
контрольно-ревізійної роботи КРУ в
Закарпатській області на IV квартал 2008
року, Контрольно-ревізійним
управлінням в Закарпатській області
проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
Мукачівської райдержадміністрації за
період з 01 листопада 2004 року по 31
листопада 2008 року. За результатами
ревізії 06 лютого 2009 року складено акт №
07-08/17.

На підставі акту ревізії від 06 лютого
2009 року №07-08/17 відповідачем 25 лютого 2009
року за вих.№ 07-08/807 позивачу направлено
лист «Про усунення порушень та
недоліків виявлених ревізією».
Позивачем оскаржуються акт ревізії та
пункти «д», «е» ч.1 листа від 25 лютого 2009
року за вих.№ 07-08/807.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про задоволення
позову Мукачівської районної
державної адміністрації з частині
вимог щодо підпункту «д» пункту 1
письмової вимоги.

Вказаним пунктом передбачено
відшкодування нецільового
використання бюджетних коштів в сумі
381511,40 грн.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, вказані кошти використані
на виконання затверджених
Мукачівською районною радою Програми
матеріально-технічного забезпечення
опорних пунктів в сільських радах
Мукачівського району Мукачівського РВ
УМВС України в Закарпатській області,
Програми забезпечення діяльності
судів Мукачівського району на 2005 рік,
Програми профілактики злочинності на
території Мукачівського району
відповідно на 2006, 2007 та 2008 роки, які були
та націлені на профілактику
злочинності на території
Мукачівського району.

Відповідно до ч.2 ст.143 Конституції
України обласні та районні ради
затверджують програми
соціально-економічного та культурного
розвитку відповідних областей і
районів та контролюють їх виконання;
затверджують районні і обласні
бюджети, які формуються з коштів
державного бюджету для їх відповідного
розподілу між територіальними
громадами або для виконання спільних
проектів та з коштів, залучених на
договірних засадах з місцевих бюджетів
для реалізації спільних
соціально-економічних і культурних
програм, та контролюють їх виконання;
вирішують інші питання, віднесені
законом до їхньої компетенції.

Згідно ст.119 Конституції України
місцеві державні адміністрації на
відповідній території забезпечують
виконання Конституції та законів
України, актів Президента України,
Кабінету Міністрів України, інших
органів виконавчої влади; виконання
державних і регіональних програм
соціально-економічного та культурного
розвитку.

Відповідно до Указу Президента України
від 18 лютого 2002 року №143/2002 «Про заходи
щодо дальшого зміцнення правопорядку,
охорони прав свобод громадян» ради,
адміністрації повинні надавати
правоохоронним органам всебічну
допомогу в матеріально-технічному та
фінансовому забезпеченні заходів з
профілактики і боротьби зі
злочинністю.

Відповідно до ст.119 Бюджетного кодексу
України нецільовим використанням
бюджетних коштів є їх витрачання на
цілі, що не відповідають: бюджетним
призначенням, встановленим законом про
Державний бюджет України (рішенням про
місцевий бюджет); напрямам
використання бюджетних коштів,
визначеним у паспорті бюджетної
програми (у разі застосування
програмно-цільового методу у
бюджетному процесі) або в порядку
використання бюджетних коштів;
бюджетним асигнуванням (розпису
бюджету, кошторису, плану використання
бюджетних коштів).

На виконання вищезазначених Програм
рішеннями сесії Мукачівської районної
ради зобов'язано фінансове управління
райдержадміністрації перерахувати
кошти головному розпоряднику для
придбання тих чи інших
товарно-матеріальних цінностей.
Повноваження з даного питання
Мукачівської районної ради прямо
передбачені ст.43 Закону України «Про
місцеве самоврядування».

З урахуванням вищенаведених обставини
судами обґрунтовано задоволено
позовні вимоги в цій частині.

Також колегія суддів погоджується з
висновками суду апеляційної інстанції
щодо позовних вимог про скасування
акту ревізії.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 20 квітня 2006 року №550 затверджено
Порядок проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами (Порядок №
550), відповідно до п.2 якого
інспектування полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
об'єкта контролю і проводиться у формі
ревізії, яка повинна забезпечувати
виявлення фактів порушення
законодавства, встановлення винних у
їх допущенні посадових і матеріально
відповідальних осіб.

Згідно п.3 Порядку № 550 акт ревізії - це
документ, який складається особами, що
проводили ревізію, фіксує факт її
проведення та результати. Заперечення,
зауваження до акта ревізії (за їх
наявності) та висновки на них є
невід'ємною частиною акта.

Відповідно до ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Акт перевірки не є рішенням суб'єкта
владних повноважень (нормативно
правовим актом чи правовим актом
індивідуальної дії), не є правовим
документом, який встановлює
відповідальність та не породжує певних
правових наслідків, висновки акту
перевірки самі по собі не впливають на
коло прав та обов'язків позивача у
справі, він є лише засобом
документування і фіксації суб'єктом
владних повноважень тих чи інших
обставин, на підставі якого у
подальшому приймаються певні рішення,
які і є юридичним наслідком і,
відповідно, можуть виступати об'єктом
оскарження.

Доводи касаційних скарг встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги Державної фінансової
інспекції в Закарпатській області та
Мукачівської районної державної
адміністрації залишити без
задоволення.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року та постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від 23
березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строки та в порядку, передбачених
статтями 237 - 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді