Справа № 2а-475/09/1370
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
З ПИТАНЬ ПЕРЕДАЧІ АДМІНІСТРАТИВНОЇ
СПРАВИ
НА РОЗГЛЯД ІНШОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО
СУДУ
№ 2а-475/09/1370
Львівський окружний адміністративний
суд, головуючий суддя Гавдик З.В., судді
Гулкевич І.З., Сидор Н.Т., секретар
судового засідання Саковець Б.П.,
розглянувши в судовому засіданні
клопотання представника відповідача
про передачу справи до іншого
адміністративного суду у
адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1, представник - ОСОБА_2,до
Верховної Ради України, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Вищої ради
юстиції, представник відповідача - не
прибув представник третьої особи - не
прибув про визнання незаконною
(недійсною) та скасування постанови,
поновлення на посаді судді та
відшкодування моральної шкоди
В провадженні Львівського окружного
адміністративного суду знаходиться
адміністративна справа за позовом
ОСОБА_1 до Верховної Ради України, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Вищої ради
юстиції про визнання незаконною
(недійсною) та скасування постанови №
698-VІ від 18.12.2008 року «Про звільнення
судді», поновлення на посаді судді та
відшкодування моральної шкоди.
16.01.2009 року суддею відкрито провадження
у справі за вказаним адміністративним
позовом та призначено попереднє судове
18.02.2009 року судом закінчено підготовче
провадження і призначено справу до
судового розгляду.
09.09.2009 року судом зупинено провадження
у справі.
11.10.2013 року судом поновлено провадження
у справі.
24.10.2013 року судом вирішено передати
дану справу за предметною підсудністю
до Вищого адміністративного суду,
ухвалу суду із вказано питання
оскаржена представником позивача.
08.05.2014 року ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу представника
позивача задоволено, ухвалу
Львівського окружного
адміністративного суду від 24.10.2013 року
по даній справі скасовано, справу
направлено для продовження розгляду до
суду першої інстанції.
19.06.2014 року ухвалою суду задоволені
заяви про самовідвід суддів Мартинюка
В.Я. та Ланкевича А.З.
24.06.2014 року згідно ст. 15-1 КАС України
визначено колегію суддів для розгляду
даної справи.
Згідно ст. 26 КАС України розгляд даної
адміністративної справи почався
спочатку та призначений на 08.07.2014 року.
08.07.2014 року розгляд даної справи
відкладений на 22.07.2014 року у зв'язку із
неприбуттям сторін (їх представників) в
судове засідання.
22.07.2014 року розгляд даної справи
відкладений на 08.09.2014 року у зв'язку із
задоволенням клопотань представників
сторін про відкладення розгляду
справи.
08.09.2014 року розгляд даної справи
перенесений на 22.09.2014 року у зв'язку із
відпусткою одного із суддів колегії.
22.09.2014 року судом задоволено заяву
представника позивача про участь
позивача у судовому засіданні в режимі
відеоконференції, розгляд справи
відкладений на 20.10.2014 року.
20.10.2014 року розгляд даної справи
перенесений на 11.11.2014 року у зв'язку із
тимчасовою непрацездатністю одного із
суддів колегії.
11.11.2014 року в судовому засіданні
позивачем, на запитання суду в порядку
ст. 127 КАС України, повідомлено суд про
своє місце перебування (знаходження): -
«Менська ВК №91, Чернігівська область».
Розгляд справи відкладений за
клопотанням позивача та його
представника до 24.11.2014 року.
24.11.2014 року в судовому засіданні після
розгляду клопотань позивача та його
представника, судом, керуючись ст. 135
КАС України, запропоновано позивачу та
його представнику почати судовий
розгляд справи по суті, однак
представник позивача вказав про
неможливість почати судовий розгляд по
суті справи, оскільки в такому випадку
він буде позбавлений можливості подати
додаткові докази у справі, позивач
повністю підтримав свого представника.
Розгляд справи відкладений на 02.12.2014
року за клопотанням позивача та його
02.12.2014 року судове засідання відкладено
на 09.12.2014 року у зв'язку з технічними
причинами (відсутність зв'язку з
Менською ВК № 91).
09.12.2014 року в судовому засіданні судом
оголошено клопотання представника
відповідача про передачу даної справи
за територіальною підсудністю до
окружного адміністративного суду
юрисдикція якого поширюється на місце
відбування покарання позивача.
Вказане клопотання обґрунтоване тим,
що згідно ст. 3 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», під місцем
перебування слід розуміти
адміністративно-територіальна
одиницю, на території якої особа
проживає строком менше шести місяців
на рік. Позивач не проживає (перебуває)
досить тривалий час у м. Львові,
оскільки відбуває покарання у Менській
виправній колонії № 91 (Чернігівська
область), що є підставою для передачі
цієї ж справи за територіальною
підсудністю.
Представник відповідача в судове
засідання не прибув, просив розглянути
згадане клопотання за його
Позивач та його представник проти
задоволення вказаного клопотання
заперечили з підстав, що при поданні
позову позивач звернувся до суду за
своїм місцем проживання на момент
звернення, згідно п. 5, п. 6 Постанови
Пленуму ВАС України «Про практику
застосування адміністративними судами
окремих положень Кодексу
адміністративного судочинства України
під час розгляду адміністративних
справ» за № 2 від 02.03.2008 року, якщо
недотримання правил територіальної
підсудності виявлено вже під час
судового розгляду, то суд повинен
завершити розгляд справи та ухвалити
судове рішення по суті спору, а дана
справа знаходиться на стадії судового
розгляду, крім цього ухвалою
апеляційного суду від 08.05.2014 року
встановлено, що дана справа
вирішувалась неповноважним судом та
таку направлено до Львівського
окружного адміністративного суду для
продовження розгляду, також вказане
клопотання відповідача направлене на
затягування розгляду справи.
Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача,
участь уповноваженого представника в
судовому засіданні не забезпечила.
При постановленні ухвали суд виходить
Згідно ч. 2 ст. 5 КАС України, провадження
в адміністративних справах
здійснюється відповідно до закону,
чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.
Згідно ч. 4 ст. 6 КАС України, ніхто не
може бути позбавлений права на розгляд
його справи в адміністративному суді,
до підсудності якого вона віднесена
Пунктом 5.7. Постанови Пленуму ВАС
України «Про практику застосування
адміністративними судами положень
Кодексу адміністративного судочинства
України під час розгляду спорів щодо
правовідносин, пов'язаних з виборчим
процесом» за № 15 від 01.11.2013 року,
узагальнено (ст. 36 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»), що
оскільки відповідно до частини
четвертої статті 6 КАС України ніхто не
може бути позбавлений права на розгляд
його справи в адміністративному суді,
до підсудності якого вона віднесена
цим ж Кодексом, то порушення правил
підсудності може бути однією з підстав
для скасування судового рішення і
прийняття нової постанови.
Згідно ч. 2 ст. 19 КАС України,
адміністративні справи з приводу
оскарження правових актів
індивідуальної дії, а також дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, які прийняті (вчинені,
допущені) стосовно конкретної фізичної
чи юридичної особи (їх об'єднань),
вирішуються за вибором позивача
адміністративним судом за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем проживання
(перебування, знаходження) цієї
особи-позивача, або адміністративним
судом за місцезнаходженням
відповідача, крім випадків,
передбачених цим Кодексом.
Пунктом 3 Постанови Пленуму ВАС України
«Про судову практику розгляду спорів
щодо статусу біженця та особи, яка
потребує додаткового або тимчасового
захисту, примусового повернення і
примусового видворення іноземця чи
особи без громадянства з України та
спорів, пов'язаних із перебуванням
іноземця та особи без громадянства в
Україні» за №1 від 25.06.2009 року,
узагальнено (ст. 36 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»), що справи
щодо рішення індивідуального
характеру, а також дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень, які
прийняті (вчинені, допущені) стосовно
конкретної фізичної особи, відповідно
до частини другої статті 19 КАС України
вирішуються за вибором позивача
адміністративним судом за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем проживання
(перебування, знаходження) цієї
особи-позивача або адміністративним
судом за місцезнаходженням
Судом не враховуються заперечення
позивача та його представника щодо
клопотання представника відповідача
про передачу справи за територіальною
підсудністю, оскільки:
Згідно ч. 2 ст. 19 КАС України, а також п. 3
вищевказаної Постанови Пленуму ВАС
України за №1 від 25.06.2009 року,
визначальним є питання саме вирішення
справи (тобто прийняття остаточного
рішення, а не відкриття провадження у
справі) адміністративним судом за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем проживання
(перебування, знаходження) позивача.
Обставина щодо відбування позивачем
покарання у Менській виправній колонії
№ 91 Чернігівської області, доказуванню
не підлягає (ч. 2 ст. 72 КАС України),
сторонами у справі та їх
представниками не заперечується.

Пунктом 6 Постанови Пленуму ВАС України
«Про практику застосування
адміністративними судами окремих
положень Кодексу адміністративного
судочинства України під час розгляду
адміністративних справ» за № 2 від
02.03.2008 року, узагальнено (ст. 36 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів»), що у разі недотримання правил
територіальної підсудності
адміністративну справу також
необхідно передати до належного суду,
але за умови, якщо це було виявлено
після відкриття провадження у справі і
до початку судового розгляду справи
(пункт третій частини першої статті 22
КАС України).

Згідно ст. 135 КАС України, судовий
розгляд справи по суті починається
доповіддю головуючого в судовому
засіданні про зміст позовних вимог.

З 24.06.2014 року розгляд даної
адміністративної справи почався
спочатку та продовжувався на стадії
вирішення клопотань до початку
розгляду справи по суті. 24.11.2014 року,
судом, керуючись ст. 135 КАС України,
запропоновано позивачу та його
представнику почати судовий розгляд
справи по суті, однак представник
позивача та позивач вказали про
неможливість такого. Відповідно
судовий розгляд даної справи на стадії
вирішення клопотання представника
відповідача про передачу справи до
іншого суду не почався, відтак в суду
немає обов'язку завершити розгляд
справи та ухвалити судове рішення по
суті спору, а є обов'язок передати
справу до належного суду.

08.05.2014 року апеляційний суд не
вирішував питання про територіальну
підсудність даної справи, а вирішив
лише питання щодо предметної
підсудності та направив справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції. Відтак заперечення позивач
та його представника, про те, що судом
апеляційної інстанції визначено
Львівський окружний адміністративний
суд як суд, якому територіально
підсудна дана справа є безпідставним.

Також судом не враховуються
заперечення позивача та його
представника про те, що клопотання
відповідача направлене на затягування
розгляду справи, оскільки вказане не є
підставою для порушення судом вимог
щодо територіальної підсудності
вирішення даної справи.

Судом враховуються обґрунтування
відповідачем клопотання про передачу
даної справи до окружного
адміністративного суду, юрисдикція
якого поширюється на місце відбування
покарання позивача, оскільки:

Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», місце
перебування -
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком менше шести місяців
на рік.

Згідно ст. 12 цього ж Закону, свобода
пересування обмежується щодо осіб, які
за вироком суду відбувають покарання у
вигляді позбавлення або обмеження
волі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 22 КАС України, суд
передає адміністративну справу на
розгляд іншого адміністративного суду,
якщо після відкриття провадження у
справі з'ясувалося, що справа
територіально підсудна іншому суду.
Тобто процесуальне законодавство
допускає в окремих випадках передачу
справи до іншого суду і тоді, коли в
момент пред'явлення позову правила про
територіальну підсудність не були
порушені. У даній справі після
відкриття провадження змінилось місце
знаходження (перебування) позивача і
Львівський окружний адміністративний
суд став неповноважним судом саме для
вирішення цієї справи по суті, оскільки
не є адміністративним судом за місцем
проживання (перебування, знаходження)
позивача.

Таким чином, клопотання відповідача
про передачу справи до окружного
адміністративного суду, юрисдикція
якого поширюється на місце відбування
покарання позивача є обґрунтованим та
підлягає задоволенню, оскільки місцем
перебування (знаходження) позивача є
Менська виправна колонія № 91
Чернігівської області, відтак дана
справа територіально підсудна
Чернігівському окружному
адміністративному суду, а порушення
правил підсудності може бути підставою
для скасування правильного по суті
рішення.

Крім цього, вказана позиція суду, по
суті узгоджується із правовою позицією
ВАС України, викладеною в ухвалі від
02.10.2010 року № К-22244/09, щодо
територіальної підсудності, де позивач
також перебував в Менській виправній
колонії № 91.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 160, 165 КАС України,
суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання представника Верховної
Ради України № 30/6-581 (218112) від 28.11.2014 року
про передачу справи № 2а-475/09/1370 на
розгляд іншого адміністративного суду,
задоволити.

2. Передати адміністративну справу №
2а-475/09/1370 за позовом

ОСОБА_1доВерховної Ради України, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Вищої ради
юстиціїпровизнання незаконною
(недійсною) та скасування постанови,
поновлення на посаді судді та
відшкодування моральної шкодиза
територіальною підсудністю на розгляд
Чернігівського окружного
адміністративного суду (14005, м.
Чернігів, вул. Київська, 23)Ухвала суду
першої інстанції може бути оскаржена
до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна
скарга на ухвалу суду першої інстанції
подається протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу
було постановлено в письмовому
провадженні або згідно з частиною
третьою статті 160 цього ж Кодексу,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції, набирає
законної сили у порядку та строки
згідно ст. 254 КАС України.

Ухвала складена у повному обсязі 15.12.2014
року.

Головуючий суддя
Гавдик З.В.

Суддя
Гулкевич І.З.

Суддя
Сидор Н.Т.