Справа № 872/17147/13
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2014 р.

справа 804/6546/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Головко О.В. Ясенова Т.І.

при секретарі Надточій В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2013 у справі за адміністративним позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця" до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про скасування вимог

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Придніпровська залізниця» 14.05.2013 звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, в якому просить визнати незаконними пункти вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 12.04.2013 №04-05-05-15/4808:

- щодо зобов’язання провести претензійно-позовну роботу щодо повернення коштів за надане в користування майно в сумі 1 081,9 тис. грн., в іншому випадку стягнути з осіб, винних у недоотриманні доходу;

- щодо зобов’язання провести коригування витрат та нарахованої амортизації на обладнання по обліку залізниці на суму 1 873,6 тис. грн.;

- щодо зобов’язання поновити в обліку залізниці вартість медобладнання шляхом повернення вказаних основних засобів. В разі відсутності майна відобразити як нестачу, стягнути вартість нестачі з винних осіб;

- щодо зобов’язання стягнути зайво виплачені кошти (по ВСП “Господарська служба” на суму 102,0 тис. грн.) з осіб, які їх отримали безпідставно, в порядку та розмірах, встановлених ст. 127, ст. ст. 130 – 136 КЗпП України. У разі пропуску встановленого строку усунути порушення за рахунок керівника або осіб, що допустили зайві грошові виплати (ст.ст. 133-136 КЗпП України), провести претензійно-позовну роботу щодо повернення зайво виплачених сум коштів. Крім того, провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до територіальних відділень Пенсійного Фонду України та повернути зайво сплачені кошти зарахувати в рахунок майбутніх платежів.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2013 позов задоволений.

В апеляційній скарзі Держфінінспекція просить постанову суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказують що суд не дав належної оцінки виявленим порушенням фінансової дисципліни.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

В період з 26.11.2012 по 25.02.2013 на виконання п.2.7 плану роботи Держфінінспекції України на IV квартал 2012 року та на підставі направлень на проведення ревізії проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДП “Придніпровська залізниця” та окремих його структурних підрозділів за період з 01.01.2010 по 30.09.2012, за результатами якої складено акт від 04.03.2013 року №05-21/04 ревізії фінансово-господарської діяльності ДП “Придніпровська залізниця” та його структурних підрозділів за період з 01.01.2010 по 30.09.2012.

З метою повного усунення виявлених порушень, попередження їх виникнення в подальшому, на підставі п.7 ст.10 Закону України “Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні” на адресу залізниці був направлений лист від 12.04.2013 №04-05-05-15/4808 про усунення недоліків і порушень за наслідками ревізії, яким залізниці виставлено вимоги, які позивач вважає незаконними.

Відповідачем було зроблено висновки щодо недоотримання доходів залізницею у зв’язку з наданням медичним закладам у безоплатне користування (позичку) медичного обладнання, а не на умовах платного користування (оренди).

Відповідно до ст. 827 Цивільного кодексу України за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов'язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними.

Як видно з договорів позички, від 20.02.2004 №ПР/НА-04-41/НЮ-3249дч та від 10.06.2004 №ПР/НА-04-44/НЮ-3252дч, майно передавалось позивачем для тимчасового безоплатного користування. Медичне обладнання придбано залізницею на виконання програми соціального захисту працюючих та пенсіонерів – залізничників та передано медичним закладам за договорами позички у тимчасове користування. Програма була створена, оскільки у відповідності до статутів лікарень основні напрямки діяльності таких є медичне обслуговування залізничників та членів їх сімей, пенсіонерів залізничного транспорту, зареєстрованого місцевого населення.

Отже, позивач безоплатно передав для користування медичне обладнання в лікарні, а не з метою отримання доходів.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Права державної контрольно-ревізійної служби визначені статтею 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу». Дана норма не містить права зобов’язувати підконтрольну установу звертатись до суду з позовом до інших суб’єктів.

Стаття 1 Господарського процесуального Кодексу України надає право на звернення до господарського суду за захистом порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Примусова вимога стосовно реалізації права на звернення до суду не узгоджується з приписами частини 1 статті 19 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

За таких обставин окружний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав проводити претензійно-позовні роботи щодо повернення коштів за надане в користування майно в сумі 1 081,9 тис. грн.

Доводи апеляційної скарги про незаконність передачі майна без рішення органу управління майном та порушення п. 4 Положення про порядок передачі об'єктів права державної власності є необґрунтованим.

Згідно з п.5.2. про порядок розгляду звернень щодо розпорядження майном підприємств, установ та організацій, які входять до сфери управління Міністерства транспорту та зв’язку України, рішення про передачу майна з балансів на баланси підприємств, що належать до сфери управління Міністерства, приймаються безпосередньо Міністерством транспорту та зв'язку України та, у разі позитивного рішення, оформлюються відповідними наказами. Виняток складають рішення про передачу майна (крім нерухомого майна) з балансів на баланси підприємств, підпорядкованих одному Держдепартаменту, Держспецтрансслужбі, Укрзалізниці, Державіаадміністрації, такі рішення приймаються відповідними підприємствами та оформлюються їх відповідними наказами.

Відповідно до пунктів 1, 6 Положення про Державну адміністрацію залізничного транспорту України, затвердженого Постановою КМУ №262 від 29.02.1996, Державна адміністрація залізничного транспорту (Укрзалізниця) є органом управління залізничним транспортом загального користування. Укрзалізниця в межах своєї компетенції видає накази, обов'язкові для виконання залізницями та підприємствами, які входять до сфери управління Укрзалізниці, організує та контролює їх виконання.

Безоплатна передача медичного обладнання здійснена згідно з наказом Укрзалізниці від 11.05.2011 №182-Ц. Згідно з Додатком №5 до наказу Мінтрансзв'язку від 23.05.2007 №440 підприємства, установи та організації, що підпорядковуються Державній адміністрації залізничного транспорту України є медичні заклади, яким безоплатно і передано майно.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про благодійництво та благодійні організації», конкретні напрямки благодійництва та благодійної діяльності визначаються благодійниками і статутами (положеннями) благодійних організацій.

Відповідно до статті 136 Господарського Кодексу України, право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб'єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

Колегія суддів погоджується з доводами, що вимога реалізувати медичне обладнання є втручанням у власну господарську діяльність позивача, та порушує право володіння майном. До того ж ДП «Придніпровська залізниця» має медичні установи і медичне обладнання використовується для надання медичних послуг працівникам.

Доводи апеляційної скарги щодо зобов’язання позивача провести коригування витрат нарахованої амортизації на обладнання по обліку залізниці, які перебувають у користуванні інших юридичних осіб та технологічно не могли використовуватися безпосередньо у господарській діяльності залізниці є необґрунтованими.

Відповідно до Статутів клінічних лікарень ДП “Придніпровська залізниця” контингенти, що обслуговуються лікарнями є працівники підприємств, організацій та установ залізничного транспорту України і члени їх сімей, що перебувають на їх утриманні; пенсіонери залізничного транспорту і непрацездатні члени їх сімей, що перебувають на їх утриманні.

Основні напрямки діяльності лікарень: медичне обслуговування залізничників та членів їх сімей, пенсіонерів залізничного транспорту, зареєстрованого місцевого населення.

Таким чином, медичне обладнання придбане залізницею на виконання програми соціального захисту працюючих залізничників та пенсіонерів-залізничників, яке було передано медичним закладам у тимчасове користування для обслуговування зазначеної категорії громадян, використовувалось для здійснення соціальних функцій.

Зобов’язання стягнути зайво виплачені кошти виплачені протягом ревізійного періоду 25 працівникам, до яких у розрахунковому періоді було застосовано дисциплінарне стягнення, нараховано премію за створення і впровадження нової техніки, що не відповідає нормам законодавства є безпідставними.

Статтею 2 Закону України “Про оплату праці” від 24.03.95 №108/95-ВР (зі змінами та доповненнями) визначено структуру заробітної плати, відповідно до якої заробітна плата складається з основної, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних і компенсаційних виплат.

Інструкцією зі статистики заробітної плати, затвердженою наказом Держкомстату України від 13.01.2004 р. №5 визначено виплати, які відносяться до основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та до інших заохочувальних виплат. Відповідно до цієї Інструкції до заохочувальних і компенсаційних виплат включаються винагороди та премії, що мають одноразовий характер, компенсаційні та інші грошові й матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Зокрема, види премій, що відносяться до заохочувальних виплат, перераховані в пп. 2.3.2 вищезазначеної Інструкції.

Статтею 15 Закону України “Про оплату праці” визначено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Отже, всі питання щодо преміювання працівників підприємства вирішують самостійно, шляхом розробки Положення про преміювання.

Преміювання працівників залізниці за створення і впровадження нової техніки провадиться відповідно до “Положення про матеріальне заохочення працівників Придніпровської залізниці за освоєння і впровадження нової техніки, прогресивних технологій, автоматизації та механізації виробничих процесів”, затвердженого наказом начальника залізниці від 25.05.2011 №353/Н. Пунктом 3.14 цього Положення передбачено, що премія не виплачується працівникам, на яких у відповідному періоді було накладено дисциплінарне стягнення за упущення у роботі з питань впровадження нової техніки та прогресивних технологій.

Згідно наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівникам, яким було виплачено премії за впровадження нової техніки, оголошено догани не за упущення у роботі з питань впровадження нової техніки та прогресивних технологій, а за інші порушення трудової дисципліни.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись пунктом 1 статті 198, статтями 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2013 – без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова