Справа № 2а-9314/11/1370
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року
Справа №
151182/11/9104 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

з участю секретаря судового засідання
Лемцьо І.В.

представників позивача Попіка А.Г.,
Качмара І.О.

представника відповідача
Гейвича М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
в Яворівському районі Львівської
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 27
жовтня 2011 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сімейна компанія»
до Державної податкової інспекції в
Яворівському районі Львівської
області ( тепер Городоцька об»єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Львівській області ) про визнання
нечинними та скасування податкових
повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Сімейна компанія» 19.08.2011 року
звернулося в суд з адміністративним
позовом до ДПІ в Яворівському районі
Львівської області, в якому просило
визнати нечинними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
21.03.2011 року №0, від 20.06.2011 року
№ з визначення ТОВ «Сімейна
компанія» суми податкового
зобов'язання з податку на прибуток на
суму 113 062,99 грн., від 21.03.2011 року №0,
від 20.06.2011 року № з визначення ТОВ
«Сімейна компанія» суми податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 96 293,50 грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 27 жовтня 2011
року позов задоволено. Визнано
протиправними та скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Яворівському районі Львівської
області від 21 березня 2011 року №0,
від 20 червня 2011 року № з
визначення ТОВ «Сімейна компанія» суми
податкового зобов'язання з податку на
прибуток на суму 113062,99 грн. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Яворівському районі Львівської
області від 21 березня 2011 року №0,
від 20 червня 2011 року № з
визначення ТОВ «Сімейна компанія» суми
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 96293,50 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції ДПІ в Яворівському
районі Львівської області оскаржила
його в апеляційному порядку. В
апеляційній скарзі просить рішення
суду першої інстанції скасувати і
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити. Вимоги
за апеляційною скаргою обґрунтовує
тим, що судом першої інстанції були
недостатньо досліджені докази та
обставини справи, рішення постановлено
з порушенням норм матеріального права.
Зазначає, що проведеною перевіркою
зроблено висновок, що TOB «Сімейна
компанія» формувало податковий кредит
та валові витрати іншим суб'єктам
господарювання з метою мінімізації
податкових зобов'язань та ухилення від
оподаткування. TOB «Сімейна компанія» в
порушення вимог п.5.1, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» завищило валові
витрати за І квартал 2010 року на 281 354,00
грн. В ході проведення перевірки не
встановлено наявності відповідних
документів, що підтверджують факт
відвантаження чи одержання товарів.

Вказує, що відображенню у податковій
звітності підлягає лише та
господарська операція, яка фактично
відбулась, а не та, зміст якої лише
відображений на первинних документах,
відповідно тоді така господарська
операція, яка фактично відбулась і
створює відповідні податкові наслідки
для платника шляхом формування ним
складу та валових витрат. Тому
господарська операція, яка фактично не
відбулась є нікчемною, оскільки не
спрямована на реальне настання
правових наслідків, а спрямована лише
на формування платником валових витрат
в зв'язку з відображенням її змісту у
первинних документах.

При апеляційному розгляді представник
відповідача вимоги апеляційної скарги
підтримав з зазначених в ній підстав.

Представники позивача вимоги
апеляційної скарги заперечили,
вважаючи ухвалене рішення законним та
обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача,пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, колегія суддів приходить
до переконання, що подану апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ДПІ у Яворівському районі Львівської
області проведено планову виїзну
перевірку ТОВ «Сімейна компанія» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 26.11.2009р. по
30.09.2010р., валютного та іншого
законодавства за період з 26.11.2009р по
30.09.2010р., за наслідком якої складено акт
від 09.03.2011 р. №19323-236764826.

За висновками акту перевірки
встановлено, що підприємством порушено
п.5.1, пп.52.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5, пп.8.4.1 п.8.4
ст.8 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» в результаті
чого донараховано до бюджету податок
на прибуток в сумі 20112 грн., пп.7.4.1, пп.7.4.4,
пп.7.4.5 п.7.4, пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість» в
результаті чого донараховано до
бюджету ПДВ в сумі 20764 грн., п.1.6., п.1.9.
ст.1, п.8.1 ст.8, пп.16.3.5. п.16.3. ст.16, п.17.2 ст.17,
п.19.2 ст.19, п.20.3 ст.20 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»
внаслідок чого підприємством не
утримано та не перераховано до бюджету
податок з доходів фізичних осіб.

На підставі акту перевірки ДПІ в
Яворівському районі прийнято
податкове повідомлення-рішення від
21.03.2011р. №0, за яким підприємству
були визначені податкові зобов'язання
з податку на прибуток з врахуванням
штрафних санкцій у сумі 25140,00 грн.
(основний платіж 20112,00 грн., санкції 5028,00
грн.), податкове повідомлення-рішення
від 21.03.2011р. №0 за яким
підприємству визначено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 25955,00 грн. (основний
платіж 20764,00 грн., санкції 5191,00 грн.),
податкове повідомлення-рішення від
20.06.2011р. №, за яким підприємству
були визначені податкові зобов'язання
з податку на прибуток з врахуванням
штрафних санкцій у сумі 87923,99 грн.
(основний платіж 70338,39 грн., санкції 17584,60
грн.), податкове повідомлення рішення
від 20.06.2011р. № за яким
підприємству визначено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 70338,50 грн. (основний
платіж 56270,80 грн., санкції 14067,70 грн.).

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
отримано від контрагентів належним
чином оформлені податкові накладні та
включено такі суми до податкового
кредиту. Таким чином, надання
податковому органу всіх належним чином
оформлених документів, передбачених
законодавством про податки та збори, з
метою одержання бюджетного
відшкодування є підставою для його
одержання, якщо податковим органом не
встановлено та не доведено, що
відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі, є наслідком
укладання нікчемних правочинів або
коли відомості ґрунтуються на інших
документах, недійсність даних яких
установлена судом.

Посилання податкового органу, на те, що
укладені позивачем з постачальниками
угоди є нікчемними спростовуються
зазначеним та наявними в матеріалах
справи доказами, а відтак не можуть
вважатися беззастережними та
безперечними доказами в підтвердження
доводів податкової інспекції про
фіктивність спірних господарських
операцій, а будь-яких інших доказів
відповідачем надано не було. Відтак,
позивачем правомірно віднесено до
складу валових витрат вартість
придбаних у контрагента товарів.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
вважаючи, що він відповідає нормам
матеріального права та фактичним
обставинам справи з огляду на наступне.

Пунктом 1.31 статті 1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
визначено, що продаж товарів - це
будь-які операції, що здійснюються
згідно з договорами купівлі-продажу,
міни, поставки та іншими
цивільно-правовими договорами, які
передбачають передачу прав власності
на такі товари за плату або
компенсацію, незалежно строків її
надання, а також операції з
безоплатного надання товарів.

Статтею 3 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
передбачено, що об'єктом оподаткування
є прибуток, який визначається шляхом
зменшення суми скоригованого валового
доходу звітного періоду, визначеного
згідно з пунктом 4.3 цього Закону на:
суму валових витрат платника податку,
визначених статтею 5 цього Закону; суму
амортизаційних відрахувань,
нарахованих згідно із статтями 8 і 9
цього Закону.

Відповідно до п.4.1 ст.4 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», валовий доход - це
загальна сума доходу платника податку
від усіх видів діяльності, отриманого
протягом звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах як на території України, її
континентальному шельфі, виключній
економічній зоні, так і за її межами.

Згідно п.5.1 ст.5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
валовими витратами виробництва та
обігу визнається сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 вказаного
Закону до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених п.5.3
- п.5.7 цієї статті. Нормами пп.5.3.9 п.5.3 ст.5
цього ж Закону передбачено, що не
належать до складу валових витрат
будь-які витрати платника, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Частинами 1, 2 ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Первинні документи для
надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до Положення (стандарт)
бухгалтерського обліку 9 "Запаси",
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 20.10.1999р. №246, для
цілей бухгалтерського обліку запаси
включають, зокрема, сировину, основні й
допоміжні матеріали, комплектуючі
вироби та інші матеріальні цінності, що
призначені для виробництва продукції,
виконання робіт, надання послуг,
обслуговування виробництва й
адміністративних потреб.

Наказом №193 від 21.06.1996 року «Про
затвердження типових форм первинних
облікових документів з обліку сировини
та матеріалів», затверджені форми
обліку сировини та матеріалів, які
використовуються у виробництві,
зокрема, форма М-11 "Накладна-вимога на
відпуск (внутрішнє переміщення)
матеріалів". Наведена форма
використовується для обліку руху
матеріальних цінностей в середині
підприємства та їх відпуску
господарствам свого підприємства, що
розташовані за межами його території, а
також стороннім організаціям.

Накладна-вимога виписується в двох
примірниках і підписується головним
бухгалтером або особою, на те
уповноваженою. У випадку відпуску
матеріалів господарствам свого
підприємства один примірник
передається одержувачам (цеху,
дільниці та т. п.), другий - складу, який
потім передається до бухгалтерії.

Таким чином, на думку колегії суддів,
ТзОВ «Сімейна компанія» належним чином
провело фінансово-господарські
операції з ТзОВ «Торговий дім «Комерц»,
ТзОВ «Львівський спеціалізований
комбінат №2», ТзОВ «Втордеревпром», ПП
«Бізнесгруп», ПП «Версант», ПП
«Техпром-інвест» та відобразило їх в
бухгалтерському та податковому обліку
на підставі належним чином оформлених
первинних документів, які знаходяться
в матеріалах справи.

Зокрема, як видно з матеріалів справи
між позивачем та ТзОВ «Торговий дім
«Комерц» проводились
фінансово-господарські операції
згідно договору купівлі продажу
№К-04-03-101, відповідно до якого позивач
отримував цукор-пісок ваговий в
кількості 45,5 т. на суму 337 625,00 грн. в т.ч.
ПДВ 56270,83 грн.. Товар оплачувався згідно
рахунку №0000016 від 04.03.2011р. по платіжному
дорученні №52 від 04.03.2010 р., рахунок
№0000048 від 19.03.2010р. платіжне доручення
№59 від 19.03.2010р., рахунок №0000059 від
22.03.2010р. платіжне доручення №61 від
23.03.2010р. Вказані операції
підтверджуються накладною №РН-0000022 від
04.03.2010р., податкова накладна №23 від
04.03.2010р., накладна №РН-0000053 від 19.03.2010р.,
податкова накладна №49 від 19.03.2010р.,
накладна №РН 0000064 від 23.03.2010 р.
податкова накладна №60 від 23.03.2010р.

Також позивачем проводились
фінансово-господарські операції з ТзОВ
«Львівський спеціалізований комбінат
№2», згідно договору-купівлі продажу
№0109, ТзОВ «Сімейна компанія» придбало
цукор-пісок ваговий в кількості 10 т. на
суму 77000 грн., у т.ч. ПДВ 12833,33 грн. Вказана
операція підтверджується накладною
№0318 від 01.09.2010р., податковою накладною
№0252 від 01.09.2010р.

Згідно договору №0112 від 01.12.2009р. ТзОВ
«Втордеревпром» надано юридичні
консультації ТзОВ «Сімейна компанія».
Надані послуги описані в акті про
виконання договору №0112 від 01.12.2009р. та
сплачені згідно платіжного доручення
№67 від 08.04.2010р. в сумі 7550,00 в т.ч. ПДВ -
1258,33 грн.

ТзОВ «Сімейна компанія» придбало в ПП
«Бізнесгруп» згідно накладних №РН-6-24003
від 24.06.2010р. та оплатило згідно
платіжного доручення №156 від 09.07.2010р. бу
речі, відповідно до доданої копії
накладної.

ТзОВ «Сімейна компанія» придбало в ПП
«Версант» згідно накладної №РН-6-24003
від 24.06.2010р. та оплатило згідно
платіжного доручення №155 від 09.07.2010р. бу
речі відповідно до доданої копії
накладної.

ТзОВ «Сімейна компанія» придбало в ПП
«Техпром-інвест» згідно накладної
№РН-2-12006 від 12.02.2010р., накладної №РН-3-02004
від 02.03.2010р. та оплатило згідно
платіжного доручення №30 від 12.02.2010р.,
платіжного доручення №68 від 08.04.2010р. бу
речі, відповідно до доданої копії
накладної.

Також колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відповідачем не надано матеріалів
перевірок контрагентів на які той
покликається в Акті перевірки від
09.03.2011 року, а тому обставини, які
відповідач називає як докази є
непідтверджені.

При цьому, колегія суддів виходить ще й
з того, що позивач не повинен нести
відповідальність за податкову
недисциплінованість контрагентів.
Доказів обізнаності позивача про
порушення податкового законодавства
цими контрагентами, а також судових
рішень про нікчемність укладених угод
чи притягнення до відповідальності
посадових осіб позивача за фіктивне
підприємництво чи ухилення від сплати
податків ні суду першої інстанції ні
апеляційній інстанції не представлено.

Посилання апелянта на ксерокопію
постанови Сихівського районного суду
м.Львова від 29.12.2011 року про звільнення
від кримінальної відповідальності
внаслідок амністії, як на підставу
законності прийнятих податкових
повідомлень-рішень не заслуговують на
увагу, так як з неї неможливо
встановити винність посадових осіб в
укладенні нікчемних угод саме з
позивачем..

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає правомірним визнання
протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення ДПІ у
Яворівському районі Львівської
області від 21 березня 2011 року №0,
від 20 червня 2011 року № з
визначення ТОВ «Сімейна компанія» суми
податкового зобов'язання з податку на
прибуток на суму 113062,99 грн. та визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення ДПІ у
Яворівському районі Львівської
області від 21 березня 2011 року №0,
від 20 червня 2011 року № з
визначення ТОВ «Сімейна компанія» суми
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 96293,50 грн.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне і обґрунтоване рішення
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують і така задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205 ч.1
п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Яворівському
районі Львівської області залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 27
жовтня 2011 року у справі №2а-9314/11 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили, а в разі складання
постанови в повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України - з дня
складання постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя
Д.М. Старунський

Судді
В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Ухвала у повному обсязі складена 09.12.2014
року.