Справа № 336/8804/14-а
Суддя: Зарютін П. В.
Дата ухвалення: 2014-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

2а-336-232-14

336-8804-14а

м. Запоріжжя
12 грудня 2014 року

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого судді Зарютіна П.В.

за участю секретаря Чернишової І.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Запоріжжя про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із
вищевказаним позовом, за яким зазначив,
що він, є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, перебуває на
обліку та отримує пенсію, призначену
йому УПФУ в Шевченківському районі м.
Запоріжжя.

Відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
року № 796-ХІІ він, як учасник ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС І категорії,
інвалід 3 групи, має право на державну
пенсію, яка не може бути нижчою 6
мінімальних пенсій за віком, та
додаткову пенсію в розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
встановленої мінімальної пенсії за
віком. Тобто йому має нараховуватися та
виплачуватися пенсія у наступних
розмірах: основна пенсія - в розмірі не
нижче від 6 розмірів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю, - в розмірі 50 %
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

З 01.01.2014 року відповідач ігнорує
вищевказані норми Закону та проводить
нарахування та виплату їй пенсії в
меншому розмірі, на підставі постанови
КМУ від 23.11.2011 року № 1210.

Позивач звернувся до відповідача з
відповідною заявою про призначення,
перерахунок та виплату йому пенсії в
порядку та розмірах, передбачених
Законом України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

На вказане звернення він отримав
лист-відмову з посиланням на
підзаконні нормативно-правові акти та
на відсутність коштів.

Але з вказаною відмовою він не згоден
та на підставі вищевикладеного
звернувся до суду з адміністративним
позовом та просить суд поновити
пропущений строк на звернення до суду у
зв'язку з поважністю його пропуску,
визнати неправомірними дії
відповідача щодо нарахування та
виплати йому з 01.01.2014 року державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, всупереч положень
ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а також зобов'язати
відповідача провести перерахунок та
виплатити йому з 01.01.2014 року державну
пенсію на підставі ст. 54 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в обсязі не
нижче 6-ти розмірів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі
ст. 50 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в обсязі 50% розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за
відрахуванням фактично отриманих ним
сум.

Представник відповідача надав на
адресу суду заперечення на
адміністративний позов.

В силу ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

У відповідності до ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128
КАС України суд розглядає справу в
порядку письмового провадження.

В своїх запереченнях представник
відповідача послався на те, що
відповідно до ст. 63 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацію цих законів, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету.
Повноваження Кабінету Міністрів
України щодо розробки проекту закону
про Державний бюджет України та
забезпечення виконання відповідного
закону пов'язані з його функціями, в
тому числі щодо реалізації політики у
сфері соціального захисту та в інших
сферах. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України. Бюджетні призначення
для виплат пенсій, надбавок та
підвищень до пенсій у відповідні
періоди визначено з урахуванням
постанов КМУ від 06.07.2011 р. № 745, від 23.11.2011
р. № 1210, виходячи з передбачених ними
розмірів. Отже, підстави для
задоволення позову відсутні, оскільки
пенсію розраховано вірно, сторона
відповідача просила відмовити в
задоволенні позову.

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд знаходить
позов таким, що підлягає задоволенню
частково, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст.99 КАС України
встановлений 6-ти місячний строк для
звернення до суду з адміністративним
позовом. Ст.100 КАС України передбачає,
що пропуск зазначеного строку є
підставою для залишення позову без
розгляду, якщо суд за заявою особи не
знайде підстав для поновлення такого
строку.

Клопотання позивача відновити
пропущений строк для звернення до суду
за захистом порушених прав з 01.01.2014 року
з посиланням на те, що його законні
права було обмежено шляхом прийняття
окремих неконституційних положень
нормативно правових актів вищої сили
та про належні йому виплати він не був
повідомлений не може бути підставою
для поновлення процесуальних строків
звернення до суду. Адже закони та інші
нормативно правові акти є доступними
для ознайомлення всіма громадянами,
можливість обізнаності людини про те
чи інше положення законодавства
залежить виключно від бажання людини.
Позивач у період з 01.01.2014 року до 17.10.2014
року з заявою про перерахунок пенсії до
УПФУ в Шевченківському районі м.
Запоріжжя не звертався.

Таким чином клопотання позивача про
поновлення строку звернення до
адміністративного строку за період з
01.01.2014 року - задоволенню не підлягає.

Приймаючи до уваги, що позивачем
пропущений строк звернення до суду за
захистом своїх прав, то порушене право
позивача підлягає захисту з 17.04.2014 року.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується, що позивач є
особою, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
через що має інвалідність 3 групи.
Позивач перебуває на обліку УПФУ в
Шевченківському районі м. Запоріжжя, де
отримує пенсію по інвалідності
внаслідок аварії на Чорнобильській
АЕС.

17.10.2014 р. позивач звернувся до
відповідача з заявою про призначення,
перерахунок та виплату їй пенсії в
порядку та розмірах, передбачених
Законом України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Але листом від 23.10.2014 р. в задоволенні
його заяви було відмовлено.

Закон України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
визначає основні положення щодо
реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, на охорону
їх життя і здоров'я та створює порядок
визначення категорій зон
радіоактивного забруднених територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення.

Статтею 49 вказаного Закону
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до 1 категорії,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії, б) додаткової пенсії за шкоду,
завдану здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі
Закон), пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону в
редакції від 06.06.1996, інвалідам 3 групи,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього ж
Закону в редакції від 06.06.1996, розмір
пенсії для інвалідів 3 групи щодо яких
встановлений зв'язок з Чорнобильською
катастрофою не може бути нижчим 6
мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, постановою Кабінету
Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року
"Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
затверджений Порядок обчислення
пенсії особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 4 Порядку встановлено, що у разі
коли особа пропрацювала у зоні
відчуження менше календарного місяця у
1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може
обчислюватися виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу у зоні
відчуження, за весь фактично
відпрацьований час, в одному із
неповних календарних місяців роботи
протягом цих років.

Названим порядком встановлені певні
розміри щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю інвалідам
з числа учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС.

Статтею 63 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету.

Якщо у 2011 році Законом України "Про
внесення змін до Закону України "Про
державний бюджет України на 2011 рік"
№3491-VI від 14.06.2011 року було встановлено,
що у 2011 році норми і положення ст.ст. 39,
50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011рік; а
також ч. 3 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2012 рік" було встановлено, що у 2012 році
норми і положення ст.ст.20, 21, 22, 23, 30, 31, 37,
39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік; а також ч. 4 Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2013 рік" було встановлено, що
у 2013 році норми і положення ст.ст.20, 21, 22,
23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік; то зазначені положення Законів
були об'єктивною підставою для
обґрунтованого застосування у
вказаних роках при обчисленні пенсії
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, постанови
КМУ №1210 від 23.11.2011 року.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 було
встановлено, що нормативно-правові
акти Кабінету Міністрів України під
час вирішення справ про соціальний
захист підлягають застосуванню тоді,
коли вони видані у межах його
компетенції на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Однак Закон України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 року
не містить жодної норми, яка б
обмежувала у 2014 році пряме
застосування Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", зокрема
статей 50, 54 вказаного Закону, якими
визначено розмір державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, завдану
здоров'ю.

Зі змісту вимог ч. 2 ст. 19 Конституції
України вбачається, що органи
державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України
визначено, що, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій з 01.01.2014 року
застосуванню підлягає не постанова КМУ
№1210 від 23.11.2011 року, а норми ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" затверджено нові
розміри соціальних стандартів. Так,
мінімальний розмір пенсій, призначених
відповідно до ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", визначається виходячи із
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, з
01.01.2014 року - 949 грн., з 01.07.2014 року - 974 грн.,
з 01.10.2014 року - 1014 грн.

Виходячи із розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, провадиться
перерахунок, зокрема, - додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та
компенсаційної виплати за втрату
годувальника відповідно до Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(ст.50); - мінімальних розмірів пенсії по
інвалідності внаслідок аварії на ЧАЕС,
призначених відповідно до ст. 54
вказаного Закону.

Таким чином, права позивача слід
поновити, визнавши неправомірним
нарахування та виплату останньому УПФУ
в Шевченківському районі м. Запоріжжя
державної пенсії та додаткової пенсії
всупереч положень ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а також слід зобов'язати УПФУ в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
провести перерахунок та виплатити
позивачу державну та додатку пенсії
пенсію на підставі ст. 50, 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
за відрахуванням фактично отриманих
сум.

Відповідно до ст. 94 ч. 5 КАС України
судові витрати слід віднести за
рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 5, 6, 9-12, 11, 14, 41, 70-72, 86, 99, 100, 158-163, 167
КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з
17.04.2014 року державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, всупереч положень ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Запоріжжя провести перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 з 17.04.2014 року державну
пенсію на підставі ст. 54 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в обсязі не
нижче 6-ти розмірів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі
ст. 50 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в обсязі 50 % розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за
відрахуванням фактично отриманих ним
сум.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
в суд першої інстанції апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
П.В. Зарютін