Справа № 524/9480/13-а (2а/524/24/14)
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2014 р. м.
Київ К/800/12992/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула у порядку письмового
розгляду касаційну скаргу
Кременчуцької міської ради
Полтавської області на постанову
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
22.01.2014 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 27.02.2014 року у справі за позовом ПП
"Кремавто М" до Фонду державного майна
Кременчуцької міської ради,
Кременчуцької міської ради
Полтавської області, КГЖЕП
"Автозаводське" про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне підприємство
"Кремавто М", звернувся до
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області з
адміністративним позовом до Фонду
міського майна Кременчуцької міської
ради, Кременчуцької міської ради
Полтавської області, третя особа КГЖЕП
"Автозаводське", в якому просив: визнати
протиправною відмову Фонду міського
майна Кременчуцької міської ради
Полтавської області у включенні
нежитлового (підвального) приміщення
площею 202,0 кв.м., розташованого по вул.
Першотравневій, 23 у м. Кременчуці.
Визнати таким, що не належить до
допоміжних приміщень та не призначене
для забезпечення експлуатації і
обслуговування будинку та може бути
приватизованим зазначене вище
нежитлове (підвальне) приміщення.
Зобов'язати Фонд міського майна
Кременчуцької міської ради
Полтавської області винести на розгляд
Кременчуцької міської ради питання про
включення об'єкту комунальної
власності - нежитлового (підвального)
приміщення площею 202,0 кв.м. за адресою:
м. Кременчук, вул. Першотравнева,
будинок 23 у перелік об'єктів, які
підлягають приватизації. Зобов'язати
Кременчуцьку міську раду Полтавської
області розглянути на сесії питання
про включення даного об'єкту
комунальної у перелік об'єктів, які
підлягають приватизації шляхом
продажу на аукціоні.

Постановою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 22.01.2014 року, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27.02.2014 року,
позов задоволено частково. Визнано
протиправною відмову Фонду міського
майна Кременчуцької міської ради
Полтавської області, надану Приватному
підприємству «КРЕМАВТО М», у включенні
нежитлового (підвального), приміщення
площею 202,0 кв.м. по вул. Першотравневій,
будинок 23 у м. Кременчуці до переліку
об'єктів, які підлягають приватизації.
Визнано таким, що не належить до
допоміжних приміщень та не призначено
для забезпечення експлуатації і
обслуговування будинку та може бути
приватизованим нежитлове (підвальне)
приміщення площею 202,0 кв.м. по вул.
Першотравневій, будинок 23 у м.
Кременчуці. Зобов'язано Фонд міського
майна Кременчуцької міської ради
Полтавської області винести на розгляд
Кременчуцької міської ради питання про
включення об'єкту комунальної
власності - нежитлового (підвального)
приміщення, розташованого за адресою:
м. Кременчук, вул. Першотравнева,
будинок 23, площею 202,0 кв.м. у перелік
об'єктів, які підлягають приватизації.
В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції,
Кременчуцька міська рада Полтавської
області подала до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
прийняти нове рішення, яким відмовити
у позові.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що у жовтні 2013 року ОСОБА_3,
як засновник та директор ПП «КРЕМАВТО
М» звернувся до міського голови м.
Кременчука з листом, в якому просив
розглянути питання про приватизацію
нежитлового (підвального) приміщення
площею 202,0 кв.м. по вул. Першотравневій,
23 у м. Кременчуці та включити дане
приміщення до переліку об'єктів, які
підлягають приватизації шляхом
продажу на аукціоні.

За результатами розгляду заяви
директора ПП «КРЕМАВТО М» ОСОБА_3,
листом від 09.10.2013 року за № 03-01/926
відповідачем - Фондом міського майна
Кременчуцької міської ради
Полтавської області йому було
відмовлено у включенні даного об'єкту
до переліку об'єктів, які підлягають
приватизації.

Вказана відмова вмотивована тим, що
дане нежитлове (підвальне) приміщення
площею 202,0 кв. м. по вул. Першотравневій,
23 у м. Кременчуці не може бути включене
до даного переліку об'єктів, оскільки є
допоміжним приміщенням
багатоквартирного будинку, в розумінні
ст. 1 Закону України «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку» і призначене для забезпечення
експлуатації будинку та побутового
обслуговування мешканців будинку.
Також зазначено, що згідно п. 2 ст. 10
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» власники
квартир багатоквартирних будинків є
співвласниками допоміжних приміщень,
які передаються у спільну власність
квартиронаймачів безоплатно і окремо
приватизації не підлягають.

Не погодившись з рішенням відповідача,
складеним у формі відповіді, позивач
оскаржив дії та рішення відповідача в
судовому порядку.

Суд першої інстанції, висновки якого
підтримав суд апеляційної інстанції,
задовольняючи частково позовні вимоги,
виходив з того, що підвальне
приміщення, що розташоване по вул.
Першотравневій, 23 у м. Кременчуці не
призначене для забезпечення
експлуатації будинку та побутового
обслуговування його мешканців,
оскільки не є допоміжним приміщенням в
розумінні ст. 1 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку». Отже,
відповідачем Фондом міського майна
Кременчуцької міської ради було
незаконно відмовлено позивачу у
включенні нежитлового (підвального)
приміщення до переліку об'єктів, які
підлягають приватизації.

Відповідно до пункту 2 статті 10 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» власники квартир
багатоквартирних будинків є
співвласниками допоміжних приміщень
будинку, технічного обладнання,
елементів зовнішнього благоустрою і
зобов'язані брати участь у загальних
витратах, пов'язаних з утриманням
будинку і прибудинкової території
відповідно до своєї частки у майні
будинку. Допоміжні приміщення
(кладовки, сараї і т. ін.) передаються у
власність квартиронаймачів безоплатно
і окремо приватизації не підлягають.

У своєму рішенні від 02.03.2004 N 4-рп/2004
Конституційний Суду України зазначив,
що в аспекті конституційного звернення
і конституційного подання положення
частини першої статті 1, положення
пункту 2 статті 10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» треба розуміти так:

1.1. Допоміжні приміщення (підвали,
сараї, кладовки, горища, колясочні і т.
ін.) передаються безоплатно у спільну
власність громадян одночасно з
приватизацією ними квартир (кімнат у
квартирах) багатоквартирних будинків.
Підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не потребує
здійснення додаткових дій, зокрема
створення об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку, вступу до
нього.

1.2. Власник (власники) неприватизованих
квартир багатоквартирного будинку є
співвласником (співвласниками)
допоміжних приміщень нарівні з
власниками приватизованих квартир.

1.3. Питання щодо згоди співвласників
допоміжних приміщень на надбудову
поверхів, улаштування мансард у
багатоквартирних будинках, на вчинення
інших дій стосовно допоміжних
приміщень (оренда тощо) вирішується
відповідно до законів України, які
визначають правовий режим власності.

Також положеннями статті 1 Закону
України «Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» визначено,
що допоміжні приміщення
багатоквартирного будинку -
приміщення, призначені для
забезпечення експлуатації будинку та
побутового обслуговування мешканців
будинку (сходові клітини, вестибюлі,
перехідні шлюзи, позаквартирні
коридори, колясочні, кладові,
сміттєкамери, горища, підвали, шахти і
машинні відділення ліфтів,
вентиляційні камери та інші технічні
приміщення).

Відповідно до частини другої статті 369
Цивільного кодексу України
розпоряджання майном, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників.

Отже, у цій справі судам необхідно
встановити правовий статус будинку
вул. Першотравневій, 23 у м. Кременчуці
та чи належать приватним особам
квартири на праві власності.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
за вказаною адресою знаходиться
житловий будинок.

Судам необхідно врахувати, що підвал
багатоквартирного будинку є
допоміжним приміщенням в силу положень
статті 1 Закону України «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку».

При цьому, власники неприватизованих
та приватизованих квартир
багатоквартирного будинку є
співвласниками допоміжних приміщень,
тому розпорядження такими
приміщеннями здійснюється за згодою
всіх співвласників.

Принцип офіційного з'ясування усіх
обставин у справі, встановлений
статтями 7, 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, вимагає від суду
вживати передбачені законом заходи,
необхідні для з'ясування всіх обставин
у справі, у тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи.

Частинами 4 та 5 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
на суд покладається обов'язок вживати
передбачені законом заходи, необхідні
для з'ясування всіх обставин у справі.

Проте, судами попередніх інстанцій в
порушення вказаних норм
процесуального права не було враховано
всіх обставин справи, що мають значення
для правильного вирішення спору.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи, що передбачені
процесуальним законодавством межі
перегляду справи в касаційній
інстанції не дають їй права
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями,
оскаржувані судові рішення у справі
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції відповідно до частини
2 статті 227 Кодексу адміністративного
судочинства України.

При новому розгляді справи суду слід
врахувати наведене і в залежності від
встановленого вирішити справу.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Кременчуцької
міської ради Полтавської області
задовольнити частково.

Постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 22.01.2014 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 27.02.2014 року у цій справі скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: