Справа № 802/4187/14-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

18 грудня 2014 р.
Справа № 802/4187/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Крапівницької Н.Л.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом: Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
головного управління ДФС у Вінницькій
області

до: фізичної особи підприємця ОСОБА_1

про: стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулась
Вінницька об'єднана державна податкова
інспекція головного управління ДФС у
Вінницькій області з позовом до
фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
ФОП ОСОБА_1 рахується заборгованість зі
сплати єдиного податку в сумі 2062 грн. 26
коп.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, однак надав
заяву в якій просив провести розгляд
справи за його відсутності, в порядку
письмового провадження.

Відповідач в судове засідання також не
з'явився, уповноваженого представника
не направив, про причини неявки суд не
повідомив, з причини повернення на
адресу суду конверту з відміткою
поштового відділення "за закінченням
терміну зберігання".

Частина 11 статті 35 КАС України
закріплює, що у разі повернення
поштового відправлення із повісткою,
яка не вручена адресату з незалежних
від суду причин, вважається, що така
повістка вручена належним чином.

З урахуванням чого, суд приходить до
висновку, що відповідач повідомлений
належним чином про дату, час та місце
судового розгляду справи.

Згідно з ч.4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Приписи ч.6 зазначеної норми КАС
України передбачають якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведенні норми та
зазначені факти, суд вважає за можливе
провести розгляд вказаної справи в
порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд приходить до
наступного.

Фізична особа підприємець ОСОБА_1
зареєстрований виконавчим комітетом
Вінницької міської ради, за адресою
АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1. У
відповідності до заяви про
застосування спрощеної системи
оподаткування від 03.01.2013р. та корінця
свідоцтва НОМЕР_2 зареєстрований як
платник єдиного податку.

Як свідчать матеріали справи, за
відповідачем рахується борг зі сплати
єдиного внеску в сумі 2062 грн. 26 коп., що
виник по факту відсутності сплати
обов'язкових платежів та на підставі
сформованої податкової вимоги форми "Ф"
№2376-17 від 30.09.2013р., якою визначено суму
узгодженого грошового зобов'язання в
розмірі 1229,84 грн. Надані до суду докази
також свідчать про те, що копію
зазначеної вимоги відповідачем не
отримано, адже на адресу податкового
органу повернувся конверт з відміткою
поштового відділення "за закінченням
терміну зберігання".

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог, суд виходив з того, що п.п.14.1.39
п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України
грошове зобов'язання платника податків
- сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи, що закріплює п.36.1
ст. 36 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.42.2 ст. 42 Податкового
кодексу України документи вважаються
належним чином врученими, якщо вони
надіслані за адресою
(місцезнаходженням, податковою
адресою) платника податків
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення або особисто вручені
платнику податків або його законному
чи уповноваженому представникові

Приписи п.291.2 ст.291 Податкового кодексу
України визначають, що спрощена
система оподаткування, обліку та
звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності.

Юридична особа чи фізична особа -
підприємець, згідно з п. 291.3 ст. 291
Податкового кодексу України, може
самостійно обрати спрощену систему
оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Положення п.п.1) п.291.4 ст. 291 Податкового
кодексу України закріплюють, що
суб'єкти господарювання, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
поділяються на групи, зокрема першу
групу складають - фізичні особи -
підприємці, які не використовують
працю найманих осіб, здійснюють
виключно роздрібний продаж товарів з
торговельних місць на ринках та/або
провадять господарську діяльність з
надання побутових послуг населенню і
обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень.

Ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року, та у
відсотках до доходу (відсоткові
ставки), що передбачає п. 293.1 ст. 293
Податкового кодексу України.

Згідно зі п.293.2 ст. 293 Податкового
кодексу України, фіксовані ставки
єдиного податку встановлюються
сільськими, селищними та міськими
радами для фізичних осіб - підприємців,
які здійснюють господарську
діяльність, залежно від виду
господарської діяльності, з розрахунку
на календарний місяць: для першої групи
платників єдиного податку - у межах від
1 до 10 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

Зі змісту п.294.1 ст. 294 Податкового
кодексу України вбачається, що
податковим (звітним) періодом для
платників єдиного податку першої та
другої груп є календарний рік.

Платники єдиного податку першої і
другої груп сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
звітного року (п.295.1 ст. 295 Податкового
кодексу України).

З аналізу вказаних норм слідує, що
платник податків зобов'язаний
своєчасно протягом звітного періоду
сплатити суму єдиного податку.

Судом встановлено, що на противагу
вказаному ФОП ОСОБА_1 вказаний
обов'язок не дотримано, що слугувало
підставою для формування позивачем
податкової вимоги, якою визначено
узгоджене грошове зобов'язання.

Відповідно до п.59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України, у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Таким чином, враховуючи встановлені
обставини справи та вищезазначені
положення чинного Законодавства
України, суд вважає, що вимоги позивача
є обґрунтованими, відповідають дійсним
обставинам та матеріалам справи, а тому
підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 11, 86, 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи підприємця
ОСОБА_1 (інд.номер НОМЕР_1, АДРЕСА_2,)
податковий борг зі сплати єдиного
податку станом на 04.12.14 року в сумі 2062
грн.26 коп. (дві тисячі шістдесят дві
гривні 26 копійок) до місцевого бюджету
м. Вінниці.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя

Секретар