Справа № 377/67/14-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
377/67/14-а Головуючий
у 1-й інстанції: Малишенко Т.О.
Суддя-доповідач: Бєлова
У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л. М.,

Міщука М.С.

при секретарі: Корінець Ю. О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві, в порядку ч.1 ст. 41
КАС України апеляційну скаргу позивача
- ОСОБА_3 на постанову Славутицького
міського суду Київської області від 13
лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Славутицької міської ради
Київської області про поновлення
строку звернення, визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії , -

В С Т
А Н О В И В:

У січні 2014 року позивач - ОСОБА_3
звернувся до Славутицького міського
суду Київської області з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Славутицької міської ради
Київської області, в якому просив:

- поновити строк звернення до суду про
відшкодування шкоди;

- визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Славутицької
міської ради Київської області щодо
нарахування і виплати відшкодування
шкоди - компенсації за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як особі, яка стала інвалідом
ІІ групи внаслідок Чорнобильської
катастрофи, учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, щорічної допомоги на оздоровлення
за 2011, 2012 роки в розмірі 120;

- зобов'язати відповідача нарахувати та
виплатити одноразову щорічну грошову
допомогу на оздоровлення за 2011 та 2012
роки відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Славутицького міського
суду Київської області від 13 лютого 2014
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням суду першої інстанції,
позивачем подано апеляційну скаргу, в
якій апелянт просив оскаржувану
постанову скасувати та ухвалити по
справі нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі або направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції, у
зв'язку з порушенням судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 березня
2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задоволено частково, постанову
Славутицького міського суду Київської
області від 13 лютого 2014 року - скасовано
та ухвалено по справі нову постанову,
якою у задоволені адміністративного
позову відмовлено.

Проте, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 20
листопада 2014 року зазначену вище
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 березня
2014 року - скасовано, а справу направлено
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

При ухваленні вказаного вище рішення,
судом касаційної інстанції було
зроблено висновок про те, що суд
апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
відмовляючи в задоволенні позовних
вимог позивача по суті, зазначив, що суд
першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову з підстав пропуску
строку звернення до адміністративного
суду допустив порушення норм
процесуального права, які передбачають
залишення позову без розгляду.

Крім того, Вищий адміністративний суд
України звернув увагу, що апеляційний
суд розглянувши справу по суті, не
дослідив з яких причин позивачем
пропущено строк звернення до
адміністративного суду та підстав для
поновлення такого строку не навів.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити розгляд апеляційної скарги
за відсутності представників сторін.

Згідно з ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, а постанову
суду першої інстанції скасувати та
постановити по справі ухвалу, якою
позовні вимоги ОСОБА_3 - залишити без
розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати постанову суду і
залишити позовну заяву без розгляду
або закрити провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є ліквідатором наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, про що
свідчить вкладка до посвідчення №
НОМЕР_1 та має посвідчення громадянина,
який постраждав внаслідок
Чорнобильської катастрофи, 1 категорії,
серії НОМЕР_2 (а. с. 1).

Крім того, ОСОБА_3 має ІІ групу
інвалідності, захворювання якого
пов'язане з роботами на ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, що
підтверджується витягом із акту огляду
МСЕК до довідки серії КИО-1 № 077667 (а.с.
7-8).

З матеріалі в справи вбачається, що 11
серпня 2011 року та 18 квітня 2012 року
позивач звертався до відповідача із
заявами, в якій виплатити йому
компенсації за оздоровлення за 2011 та за
2012 роки (а.с. 9).

В подальшому, а саме 21 листопада 2013 року
ОСОБА_3 пода до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Славутицької
міської ради Київської області заяву,
в якій просив вказати чи виплачена йому
щорічна допомога на оздоровлення за 2011
та за 2012 роки у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат відповідно до вимог ч. 4
ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Листом від 22 листопада 2013 року № 15/01-10
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Славутицької міської ради
Київської області повідомило
позивачу про те, що щорічна допомога на
оздоровлення за 2011 та за 2012 роки була
нарахована в серпні 2011 року та в травні
2012 року згідно поданих письмових заяв
та виплачена відповідно в вересні 2011
року та в червні 2012 року (а.с. 11).

При ухвалені постанови від 13 лютого 2014
року про відмову у задоволенні
позовних вимог, Славутицький міський
суд Київської області виходив з того,
що позивачем пропущено строк звернення
до суду з відповідним адміністративним
позовом.

Дійсно, відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Проте, судом першої інстанції не було
враховано вимоги ч. 1 ст. 100 КАС України,
відповідно до якої адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд на
підставі позовної заяви та доданих до
неї матеріалів не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, про що постановляється
ухвала.

Приписами ч. 2 ст. 100 КАС України
встановлено, що позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 15
січня 2014 року позивач звернувся до
Славутицького міського суду Київської
області з адміністративним позовом про
визнання протиправними дій та
зобов'язання відповідача нарахувати та
виплатити одноразову щорічну грошову
допомогу на оздоровлення за 2011 та 2012
роки відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
що підтверджується штампом вхідної
кореспонденції суду першої інстанції
№ 470/14 (а.с. 2).

Як зазначалось вище, та вбачається з
матеріалів справи, позивачу було
виплачено щорічну допомогу на
оздоровлення відповідно до ч. 4 ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та з урахуванням
відповідних постанов Кабінету
Міністрів України: за 2011 рік - у вересні
2011 року; та за 2012 рік - у червні 2012 року.

Отже, позивач дізнався або повинен був
дізнатись про розмір такої допомоги з
моменту її отримання у відповідних
періодах та у випадку незгоди з
розміром такої щорічної допомоги та її
невідповідності ч. 4 ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
ОСОБА_3 повинен був звернутись до суду з
відповідним адміністративним позовом
у шестимісячний строк після отримання
даних виплат.

Колегія суддів апеляційної інстанції
звертає увагу, що позивачем не
обґрунтовано причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду з
даним позовом, так як на його думку
такий строк ним не пропущено, оскільки
по даній категорії справ він не
застосовується.

Отже, дослідивши матеріали та фактичні
обставини справи, колегія суддів
дійшла висновку, що позивачем - ОСОБА_3
пропущено строк звернення до суду з
адміністративним позовом без поважних
причин, а тому дана позовна заява
підлягає залишенню без розгляду на
підставі вимог ст. ст. 99, 100 КАС України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України
суд своєю ухвалою залишає позовну
заяву без розгляду, якщо позовну заяву
подано з пропущенням встановленого
законом строку звернення до
адміністративного суду і суд не
знайшов підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

Згідно ч. 1 ст. 203 КАС України постанова
або ухвала суду першої інстанції
скасовується в апеляційному порядку і
позовна заява залишається без розгляду
або провадження у справі закривається
з підстав, встановлених відповідно
статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Київського апеляційного
адміністративного суду дійшла
висновку, що постанова Славутицького
міського суду Київської області від 13
лютого 2014 року ухвалена з порушенням
норм процесуального права, а тому
підлягає скасуванню з подальшим
постановленням ухвали, якою
адміністративний позов ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Славутицької міської ради
Київської області про поновлення
строку звернення, визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - підлягає залишенню без
розгляду.

Керуючись ст.ст. 155, 160, 198, 203, 205, 207 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_3 на
постанову Славутицького міського суду
Київської області від 13 лютого 2014 року -
задовольнити частково.

Постанову Славутицького міського суду
Київської області від 13 лютого 2014 року
- скасувати та постановити по справі
ухвалу, якою адміністративний позов
ОСОБА_3 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Славутицької
міської ради Київської області про
поновлення строку звернення, визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії - залишити без
розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів, відповідно до
вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Л.В. Бєлова

Судді:
Л. М. Гром,

М.С. Міщук

Головуючий суддя
Бєлова Л.В.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.