Справа № 2а/2506/14094/11
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Требух Н.В.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Файдюка В.В., Старової Н.Е.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в місті
Чернігові на ухвалу Деснянського
районного суду міста Чернігова від 25
квітня 2014 року у справі за поданням
заступника начальника Деснянського
відділу ДВС Чернігівського МУЮ Шило
Тетяни Олександрівни про зміну способу
та порядку виконання рішення суду по
справі за позовом ОСОБА_3 до управління
Пенсійного фонду в місті Чернігові про
визнання неправомірними дій,
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В
И В :

В березні 2014 року заявник - заступник
начальника Деснянського відділу
Чернігівського МУЮ Шило Т.О. звернулася
до Деснянського районного суду міста
Чернігова із поданням про зміну
способу та порядку виконання постанови
суду, у зв'язку з відсутністю коштів у
боржника, що унеможливлює виконання
постанови.

Ухвалою Деснянського районного суду
міста Чернігова від 25 квітня 2014 року
змінено спосіб та порядок виконання
постанови Деснянського районного суду
міста Чернігова, на підставі якої
видано виконавчий лист від 24.10.2013 року
№ 2-а/2506/14094/11 щодо зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Чернігова
здійснити перерахунок розміру
надбавки до пенсії Змінити спосіб та
порядок виконання постанови
Деснянського районного суду м.
Чернігова, на підставі якої видано
виконавчий лист від 24.10.2013 року
№2-а/2506/14094/11 щодо зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м.Чернігова
здійснити перерахунок розміру
надбавки до пенсії ОСОБА_1
відповідно до ст..6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» 30%
мінімальної пенсії за віком,
обчисленої згідно положень частини 1
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 29.03.2011 року по
18.06.2011 року включно та здійснити
відповідні виплати за відрахуванням
вже виплачених сум ОСОБА_3 відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» 30 % мінімальної
пенсії за віком, обчисленої згідно
положень частини 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період з 29.03.2011 року по 18.06.2011 року
включно та здійснити відповідні
виплати за відрахуванням вже
виплачених сум. .

Не погоджуючись із судовим рішенням,
управління Пенсійного фонду України в
місті Чернігові звернулося із
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу Деснянського
районного суду міста Чернігова від 25
квітня 2014 року та постановити нове
рішення, яким відмовити заявнику у
задоволенні подання.

У судове засідання сторони та їх
представники не з'явилися, причини
неявки суду невідомі, про розгляд
справи були повідомлені належним
чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
правління Пенсійного фонду України у
місті Чернігові - задовольнити, а
ухвалу Деснянського районного суду
міста Чернігова від 25 квітня 2014 року -
скасувати, виходячи із наступного.

Статтею 14 КАС України встановлено,
що судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України,
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії.

У разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Деснянського районного суду міста
Чернігова від 03 серпня 2011 року та
синтез наведених процесуальних норм
дають підстави зробити висновок про те,
що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин заявник просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи подання про зміну
способу виконання рішення, не звернув
увагу та не врахував відмінності між
позовною вимогою як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача
від способу виконання судового рішення
як одного з його заходів, чим змінив
постанову суду по суті за відсутності
на це процесуальних повноважень.

Крім того, ч. 1 ст. 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
«захист порушеного права у судовому
рішенні» і «спосіб виконання судового
рішення» не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Аналогічна правова позиція викладена й
в ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 14 лютого 2014 року по справі
№ К/800/598/14 (523/13593/13-а).

Статтею 202 КАС України передбачено, що
підстави для скасування судового
рішення та ухвалення нового рішення є,
зокрема, порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи або
питання.

Виходячи з вищезазначеного, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що ухвала Деснянського районного суду
міста Чернігова від 25 квітня 2014 року
про розгляд подання заступника
начальника Деснянського відділу ДВС
Чернігівського МУЮ Шило Тетяни
Олександрівни про зміну способу і
порядку виконання судового рішення
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з
постановленням по справі нової ухвали,
якою у задоволені подання необхідно
відмовити.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в місті
Чернігові - задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду
міста Чернігова від 25 квітня 2014 року -
скасувати.

Постановити по справі нову ухвалу, якою
у задоволенні поданням заступника
начальника Деснянського відділу ДВС
Чернігівського МУЮ Шило Тетяни
Олександрівни про зміну способу та
порядку виконання рішення суду по
справі за позовом ОСОБА_3 до управління
Пенсійного фонду в місті Чернігові про
визнання неправомірними дій,
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Файдюк В.В.

Старова Н.Е.