Справа № 148/3707/13-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 148/3707/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Робак С.О.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
м.
Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Боровицький О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області на постанову Тульчинського
районного суду Вінницької області від
29 травня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2011 року позивач звернулася до
Тульчинського районного суду
Вінницької області з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України у Тульчинському районі
Вінницької області про визнання дій
відповідача протиправними;
зобов'язання відповідача в межах 6-ти
місячного строку звернення до
адміністративного суду з 06.01.2011 року
перерахувати та виплатити підвищення
пенсії відповідно до ст. 39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати і
нараховувати та виплачувати позивачу
підвищення пенсії в таких розмірах, які
визначені даним Законом, по день
припинення такого права, та
перерахувати і виплатити додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі 15
% мінімальної пенсії за віком, і
нараховувати та виплачувати позивачу
додаткову пенсію в таких розмірах, які
визначені Законом, по день припинення
такого права, виплатити позивачу
заборгованість по недоплачених
пенсійних виплатах в межах 6-ти
місячного строку звернення до
адміністративного суду з 06.01.2011 року, з
урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Тульчинського районного
суду Вінницької області від 29.05.2013 року
позов задоволено частково: визнано
протиправними дій відповідача;
зобов'язано відповідача перерахувати
та виплачувати позивачу: підвищення до
пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що
постійно проживає в зоні посиленого
радіоекологічного контролю,
встановлену ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", в розмірі
однієї мінімальної заробітної плати та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до вимог,
встановлених ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", із
розрахунку 15 % мінімальної пенсії, що
становить 15 % прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб, починаючи з 06.01.2011
року, та виплатити йому різницю між
перерахованою та фактично виплаченою
додатковою пенсією та доплатою як
непрацюючому пенсіонеру, починаючи з
06.01.2011 року по 06.07.2011 року включно, а
починаючи з 23.07.2011 року виплату пенсії
проводити на підставі Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
та Закону України "Про державний бюджет
України на 2012 рік", з врахуванням
постанови Кабінету Міністрів України
№ 745 "Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", прийняту
06.07.2011 року, якою встановлено розміри
виплат особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
та постанову Кабінету Міністрів
України № 1210 "Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Не погоджуючись з постановленим
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Тульчинського районного суду
Вінницької області від 29.05.2013 року, як
таку, що винесена з порушенням та
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
прийнявши нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження, при цьому згідно частини 6
статті 12, частини 1 статті 41 КАС України,
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити частково з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
позивач є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи та отримує
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, та часткову доплату за
проживання в зоні посиленого
радіоекологічного контролю відповідно
до ст. ст. 39, 51 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідно до статті 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до 4 категорії
призначається у розмірі 15 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною 1 статті 39
вищевказаного Закону, пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії, яка
становить, зокрема, у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одну
мінімальну заробітну плату.

Всупереч вказаним нормам позивачу
зазначені доплати виплачувалися
частково, у розмірі, визначеному
постановою Кабінету Міністрів України
№ 836 від 26.07.1996 року та постановою
Кабінету Міністрів України № 530 від
28.05.2008 року, а не в розмірі, зазначеному
у Законі.

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" має вищу
юридичну силу в порівняні з постановою
Кабінету Міністрів України № 836 від
26.07.1996 року та постановою Кабінету
Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року,
суд першої інстанції правомірно дійшов
висновку, що відповідачем протиправно
проводилися виплати в розмірах менших,
ніж це передбачено статтями 39, 51
зазначеного Закону.

Окрім того, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що розмір мінімальної
пенсії за віком необхідно обраховувати
відповідно до частини 1 статті 28 Закону
України "Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування",
оскільки чинним законодавством не
встановлено іншого, крім передбаченого
частиною першою цієї статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає за необхідне вказати на те, що
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо задоволення
позовних вимог про зобов'язання
відповідача перерахувати та виплатити
позивачу додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, та підвищення до
пенсії за проживання в зоні посиленого
радіоекологічного контролю відповідно
до Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Проте, судова колегія звертає увагу на
те, що суд першої інстанції помилково
зобов'язав відповідача, починаючи з
23.07.2011 року, виплату пенсії проводити на
підставі Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік" та Закону
України "Про державний бюджет України
на 2012 рік", з врахуванням постанови
Кабінету Міністрів України № 745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", прийняту 06.07.2011
року, якою встановлено розміри виплат
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи та
постанову Кабінету Міністрів України
№ 1210 "Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
від 23.11.2011 року, оскільки це суперечить
вимогам чинного законодавства.

Судове рішення повинно бути наслідком
чинного правового регулювання та не
може обмежувати волю законодавчого
органу в майбутньому змінювати правове
регулювання суспільних відносин, тому
резолютивну частину рішення суду
першої інстанції в цій частині слід
змінити.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, змінити постанову
суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право змінити постанову суду з
підстави правильного по суті вирішення
справи чи питання, але з помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області задовольнити частково.

Постанову Тульчинського районного
суду Вінницької області від 29 травня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії, -
змінити.

Абзац 3 резолютивної частини постанови
Тульчинського районного суду
Вінницької області від 29 травня 2013
року викласти в наступній редакції:

"Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду у Тульчинському районні
Вінницької області перерахувати та
виплатити ОСОБА_2 підвищення як
непрацюючому пенсіонеру за проживання
на території радіоактивного
забруднення в розмірах, встановлених
ст. 39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах,
встановлених ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за період з
06 січня 2011 року по 22 липня 2011 року, з
урахуванням фактично виплачених сум"

В решті постанову Тульчинського
районного суду Вінницької області від
29 травня 2013 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.