Справа № 2а/1570/1419/11
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/58448/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Заїка М.М., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 22.05.2012р. та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 28.08.2012р. у
справі за позовом ОСОБА_1 до Державного
комітету України у справах
національностей та релігій, Державної
міграційної служби України про
визнання рішення неправомірним та
зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2011 року громадянин Пакистану
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
визнання неправомірним та скасування
рішення Державного комітету у справах
національностей та релігій від 01.12.2010р.
№574-10 про відмову в наданні статусу
біженця в Україні та зобов'язання
прийняти рішення про оформлення
документів для вирішення питання щодо
надання статусу біженця.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 22.05.2012р., яка
залишена без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 28.08.2012р., в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

З такими рішеннями судів не погодився
позивач, подав касаційну скаргу, в якій
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Просить скасувати постановлені
судами рішення та ухвалити нове
рішення.

Заслухавши доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
касаційну скаргу, колегія суддів
приходить до висновку, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів та передбачених законом
підстав.

Відповідно до абзацу 2 статті 1 Закону
України «Про біженців» (чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин) біженець - особа, яка не
є громадянином України і внаслідок
цілком обґрунтованих побоювань стати
жертвою переслідувань за ознаками
раси, віросповідання, національності,
громадянства (підданства), належності
до певної соціальної групи або
політичних переконань, перебуває за
межами країни своєї громадянської
належності та не може користуватися
захистом цієї країни або не бажає
користуватися цим захистом внаслідок
таких побоювань, або, не маючи
громадянства (підданства) і
перебуваючи за межами країни свого
попереднього постійного проживання, не
може чи не бажає повернутися до неї
внаслідок зазначених побоювань.

Частиною 6 статті 12 Закону України «Про
біженців» визначено, що рішення про
відмову в оформленні документів для
вирішення питань щодо надання статусу
біженця приймаються за заявами, які є
очевидно необґрунтованими, тобто якщо
у заявника відсутні умови, передбачені
абзацом 2 статті 1 цього Закону.

Судами встановлено, що позивач,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином Пакистану,
за національністю - пенджабець,
віросповідання - мусульманин-суніт.

15.03.2010р. позивач звернувся до
Управління міграційної служби
Одеської області із заявою про надання
йому статусу біженця.

За результатами розгляду особової
справи позивача рішенням Державного
комітету у справах національностей та
релігій від 01.12.2010р. №574-10 було
відмовлено у визнанні його біженцем,
оскільки відсутні умови, передбачені
абзацом 2 статті 1 Закону України «Про
біженців», для надання особі статусу
біженця.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з чим
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що у позивача відсутні
обґрунтовані обставини для побоювання
стати жертвою переслідувань за
ознаками раси, віросповідання,
національності, громадянства
(підданства), належності до певної
соціальної групи або політичних
переконань, а виїзд з Пакистану
обумовлений виключно економічними
мотивами.

З такими висновками судів колегія
суддів погоджується і вважає їх такими,
що відповідають нормам матеріального
права та фактичним обставинам справи.

Жодних фактів звернення до
правоохоронних органів у країні
походження щодо свого переслідування з
боку інших етнічних груп або влади,
утисків або погроз, позивачем
представлено не було, і доказів
зазначеного суди не встановили.

Ситуація у країні походження при
визначенні статусу біженця є вихідним
критерієм для його надання. Така
ситуація є доказом того, що суб'єктивні
побоювання стати жертвою
переслідування є цілком
обґрунтованими, тобто підкріплюються
об'єктивним положенням в країні та
історією, яка відбулася особисто із
заявником.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній
скарзі, висновки судів не спростовують
і є безпідставними, оскільки відсутні
факти переслідувань та фактичної
небезпеки для позивача, а також не
знайшли своє підтвердження обставин
для побоювання стати жертвою
переслідувань за ознаками раси,
віросповідання, національності,
громадянства (підданства), належності
до певної соціальної групи або
політичних переконань, а тому суди
попередніх інстанцій дійшли законного
та обґрунтованого висновку про
правомірність рішення Державної
міграційної служби України.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Не може бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що при ухваленні
оскаржуваних рішень суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права, а тому касаційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 222, 223, 224, 230, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
22.05.2012р. та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 28.08.2012р. у даній справі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
М.М. Заїка

І.В. Штульман