Справа № 2а-293/11
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
Справа № 63593/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Судової-Хомюк Н.М.,

суддів
Гуляка В.В. та Коваль Р.Й.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Радехівському районі
Львівської області на постанову
Радехівського районного суду
Львівської області від 20 червня 2011 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Радехівському районі Львівської
області про нарахування та виплату
державної і додаткової пенсії особі,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, -

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, яким просила
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Радехівському районі
Львівської області здійснити
нарахування та виплату державної
пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», за період
з 01.11.2006 року, а також поновити строк для
звернення до суду.

Постановою Радехівського районного
суду Львівської області від 20 червня 2011
року позов задоволено частково.
Визнано дії управління Пенсійного
фонду України в Радехівському районі
Львівської області щодо перерахунку
розміру пенсії у разі збільшення
прожиткового мінімуму для ОСОБА_1, який
втратив працездатність, відповідно до
ст.67 та ст.50,54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
неправомірними. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Радехівському районі Львівської
області провести нарахування та
виплату недоплаченої пенсії в користь
ОСОБА_1, як інваліда третьої групи, щодо
якого встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою в розмірі
не нижчому 6 мінімальних пенсій за
віком на підставі положень ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з 04 грудня 2010 року. В задоволенні інших
позовних вимог відмовлено.

Постанову в апеляційному порядку
оскаржив відповідач управління
Пенсійного фонду України в
Радехівському районі Львівської
області, вважає її такою, що прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі. На
обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що відповідно до ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»мінімальний розмір пенсії
за віком, встановлений абзацом першим
частини першої цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно цим Законом та не
може застосовуватись при призначенні
пенсії за Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС
України, суд відповідно до ч. 1 п. 2 ст.197
КАС України розглядає справу в порядку
письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
суд вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково з наступних
підстав.

Позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, що підтверджується
відповідним посвідченням (серія НОМЕР_1
від 19.01.2001р.) Внаслідок захворювання,
пов'язаного з Чорнобильською
катастрофою, позивачу встановлена IІІ
група інвалідності, що підтверджується
довідкою ЛВА-1 № 457269.

За даними пенсійної справи, що подає
управління Пенсійного фонду України в
Радехівському районі Львівської
області, ОСОБА_1 отримує пенсію по
інвалідності та додаткову пенсію за
шкоду заподіяну здоров'ю як інвалід ІІІ
групи у відповідності до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
року пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ст. ст. 54, 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» розмір
державної пенсії для позивача не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком, а розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, 50%
мінімальної пенсії за віком.

Згідно з рішенням Конституційного Суду
України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року у
справі № 1 -28/2008 визнано таким, що не
відповідає Конституції України (є
неконституційним) положення пункту 28
розділу II «Внесення змін до деяких
законодавчих актів України» Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», яким,
зокрема, було внесено зміни до окремих
положень Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Частиною 2 ст. 152 Конституції України
встановлено, що закони, інші правові
акти або їх окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Суд вважає безпідставними доводи
відповідача про те, що після прийняття
Конституційним Судом України
зазначеного рішення, не прийнято
нормативно-правового акта про
відновлення дії, зокрема, ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», в редакції, яка діяла до
внесення змін до даних норм, а тому
порядок обчислення розмірів пенсій
особам, на яких поширюється дія цього
Закону, є неврегульованим.

Оскільки Конституційний Суд України
рішенням від 22.05.2008 року визнав
неконституційними положення п. 28
Розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», якими
було змінено редакції ст. ст. 50, 54
вказаного Закону, з дня прийняття
даного рішення діє його попередня
редакція.

Однак позивачу пенсія виплачувалась як
особі віднесеній до І категорії, який є
інвалідом ІІІ групи внаслідок
наслідків Чорнобильської катастрофи в
розмірі 15 % прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність (ст.
50); розмір пенсії для осіб, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими для
інших інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою по третій
групі інвалідності 110 % прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність (ст. 54).

Тобто, здійснюючи нарахування та
виплату позивачу зазначених виплат,
відповідач обчислював їх розмір не з
розміру мінімальної заробітної плати
та мінімальної пенсії за віком,
встановлених законодавством, як це
передбачено Законом України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а
керувався положеннями підзаконних
нормативно правових актів - постанов
Кабінету Міністрів України.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, вірним є висновок
суду першої інстанції, що при
визначенні розміру пенсій позивачеві,
слід застосовувати не постанову
Кабінету Міністрів України «Про
підвищення розмірів пенсій та інших
соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету», оскільки остання
істотно звужує обсяг встановлених
законом прав позивача, а ч. 1 ст. 50 та ч. 4
ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України у
разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Крім того, згідно із законодавством
розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає. Тому правильними є
висновки суду першої інстанції щодо
неприйняття до уваги положень ч. 3 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», відповідно до якої
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання соціальних виплат.

Також надання законодавством Кабінету
Міністрів України права встановлювати
розміри соціальних виплат не означає,
що останній, встановлюючи порядок та
розміри таких виплат, в тому числі
особам, які постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених Законом.
Тобто, Кабінет Міністрів України
повинен був встановити зазначений
порядок, не порушуючи положень цього
Закону, чи інших законів, якими
встановлено розміри мінімальної
заробітної плати.

Відсутність бюджетного фінансування,
на яку вказує відповідач, не може бути
підставою невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього обов'язків. В свою
чергу реалізація особою права на
отримання соціальних виплат не може
бути поставлена у залежність від
наявності відповідних бюджетних
асигнувань.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Колегія суддів також вважає за
потрібне наголосити, що визначення
кінцевого періоду, за який необхідно
здійснювати перерахунок та виплату
доплати до пенсії та додаткової пенсії
позивачу, є безпідставним та
суперечить самій правовій природі
інституту призначення, перерахунку та
виплати пенсії.

Враховуючи позовні вимоги, положення
ст. ст. 99, 100 КАС України, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Радехівському районі
Львівської області здійснити
перерахунок та виплату державної
пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» підлягають
задоволенню починаючи з 04 листопада 2010
року до виникнення обставин, з якими
закон пов'язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що суд першої інстанції
порушив норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, тому оскаржувану постанову
слід скасувати та прийняти нову
постанову.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 160, 183-2, 195, 197, п. 3 ч.
1 ст. 198, п. 4 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 211,
212, 254 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Радехівському районі Львівської
області задовольнити частково.

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в Радехівському районі
Львівської області про нарахування та
виплату державної і додаткової пенсії
особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, за період з
01.11.2006 року по 03.11.2010 року - залишити без
розгляду.

Постанову Радехівського районного
суду Львівської області від 20 червня 2011
року у справі № 2а-293/11 - скасувати та
прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Радехівському районі
Львівської області щодо ненарахування
та невиплати державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю відповідно до ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» -
неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Радехівському районі
Львівської області нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_1 державної
пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», починаючи
з 04 листопада 2010 року до виникнення
обставин, з якими закон пов'язує
виникнення, зміну чи припинення
спірних правовідносин, з врахуванням
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Н.М. Судова-Хомюк

Судді
В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль