Справа № 2а-7249/12/1370
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року
Справа №
876/3671/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Большакової О.О.,

суддів
Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання
Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Державного відкритого
акціонерного товариства «Шахта
«Надія» на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 29
січня 2013 року у справі за позовом
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м.Львові до
Державного відкритого акціонерного
товариства «Шахта «Надія» про
стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

Спеціалізована державна податкова
інспекція по роботі з великими
платниками податків у м. Львові
Державної податкової служби (далі -
СДПІ ВПП у м. Львові ДПС) звернулася до
Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державного відкритого акціонерного
товариства «Шахта Надія» (далі - ДВАТ
«Шахта Надія») про стягнення
податкового боргу з податку на додану
вартість в сумі 3815392,80 грн..

В обґрунтування позову зазначено, що
станом на 01 січня 2012 року ДВАТ «Шахта
«Надія» має податкову заборгованість
перед бюджетом з податку на додану
вартість за період з 01.04.2012 року по
30.06.2012 року в розмірі 3815392,80 грн.
Відповідачем за період з 01.04.2012 року по
30.06.2012 року було подано до державного
податкового органу наступні звітні
документи з податку на додану вартість:
податкову декларацію № від 19.04.2012
року, якою визначене податкове
зобов'язання в розмірі 2524172,00 грн.
(граничний термін сплати - 28.04.2012 року);
уточнюючий розрахунок № від
07.06.2012 року, яким визначене податкове
зобов'язання в розмірі 4455,00 грн.
(граничний термін сплати - 07.06.2012 року);
податкову декларацію № від 20.06.2012
року, якою визначене податкове
зобов'язання в розмірі 916280,00 грн.
(граничний термін сплати - 30.06.2012 року).
Крім того, проведеною перевіркою
своєчасності сплати самостійно
визначеного податкового зобов'язання
до бюджету, результати якої оформлені
актом №2 від 20.01.2012 року СДПІ ВПП у м.
Львові ДПС встановлено порушення
відповідачем п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України, а саме ДВАТ «Шахта
«Надія» протягом граничних строків
несвоєчасно сплачено суму самостійно
визначеного податкового зобов'язання з
податку на додану вартість. На підставі
вище зазначеного акту №2 від 20.01.2012 року
державним податковим органом було
прийнято податкове
повідомлення-рішення №/70 від
26.01.2012 року, яким зобов'язано сплатити
штраф в сумі 370485,80 грн. (граничний
термін сплати - 28.04.2012 року). На даний час
сума податкового зобов'язання в
розмірі 3815392,80 грн. є узгодженою та у
встановлені законом строки до бюджету
не сплачена, тобто визнається сумою
податкового боргу платника податків. У
зв'язку з наведеним позивач просить
задовольнити позовні вимоги та
стягнути податковий борг у судовому
порядку.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 15.11.2012 року
роз'єднано у самостійні провадження
позовні вимоги щодо стягнення 3444907,00
грн. самостійно задекларованих
платником податків зобов'язань та
стягнення 370485,80 грн. суми штрафу згідно
податкового повідомлення-рішення
№/70 від 26.01.2012 року, що виділено у
окреме провадження.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 29 січня 2013
року позов задоволено повністю,
вирішено стягнути з рахунків
Державного відкритого акціонерного
товариства «Шахта Надія» на користь
Державного бюджету України 3444907,00 грн.
податкового боргу.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, його оскаржило Державне
відкрите акціонерне товариство «Шахта
Надія», подавши апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просило
скасувати оскаржувану постанову та
постановити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі. Мотивуючи свою незгоду із
судовим рішенням, апелянт зазначив, що
позивач порушив порядок звернення до
суду, оскільки податковий борг є
узгодженим, а тому необхідно було
звертатися до суду із поданням в
порядку статті 183-3 КАС України. Також
податкові вимоги на цей податковий
борг згідно Податкового кодексу
України надіслані не були. А тому,
підстав для стягнення податкового
боргу в межах цього позову немає.

У судовому засіданні представник
апелянта Шпак В.В. повністю підтримав
апеляційну скаргу та дав аналогічні
пояснення, акцентуючи увагу суду на те,
що податковим органом було порушено
обов'язковий порядок вжиття заходів
для погашення податкового боргу.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційної скарги, в межах викладених
в ній доводів, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ДВАТ «Шахта
Надія» зареєстроване та перебуває на
обліку у СДПІ ВПП у м. Львові (код ДПІ -
1302).

Згідно довідки про розрахунок суми
податкового боргу по податку на додану
вартість (т. 1 а.с. 30) загальна сума
заборгованості ДВАТ «Шахта Надія» за
період з 01.04.2012 року по 30.06.2012 року (по
узгоджених податкових зобов'язаннях)
складає 3815392,80 грн..

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
прийнято рішення №60 від 26.04.2006 року про
стягнення коштів та продаж інших
активів платника податків в рахунок
погашення його податкового боргу (т. 1
а.с. 17).

Також матеріалами справи підтверджено
знаходження майна відповідача у
податковій заставі - витягами з
державного реєстру обтяжень рухомого
майна №24570573 від 03.09.2009 року, №19649888 від
11.07.2008 року, №30013893 від 18.01.2011 року, №24234300
від 05.11.2009 року, №35660896 від 12.04.2012 року,
№35660723 від 12.04.2012 року (т. 1 а.с. 18-25).

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового
кодексу України платниками податків
визнаються фізичні особи (резиденти і
нерезиденти України), юридичні особи
(резиденти і нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно п.п. 16.1.3., 16.1.4. п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів; сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктами 203.1 та 203.2 статті 203
Податкового кодексу України податкова
декларація подається за базовий
звітний (податковий) період, що
дорівнює календарному місяцю, протягом
20 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця. Платник податку
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого
пунктом 203.1 цієї статті для подання
податкової декларації.

Згідно податкової декларації з податку
на додану вартість № поданої
відповідачем 12.04.2012 року (а.с. 142-144) ДВАТ
«Шахта Надія» зазначено суму податку
на додану вартість, яка підлягає
нарахуванню та сплаті в бюджет за
підсумками поточного звітного
(податкового) періоду з урахуванням
залишку від'ємного значення
попереднього звітного періоду в
розмірі 2524172,00 грн.

07 червня 2012 року відповідачем було
подано уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок №, згідно якого
відповідачем визначено податкове
зобов'язання в розмірі 4243 грн.
(позитивне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду) та в
розмірі 212 грн. (сума штрафу, нарахована
платником самостійно у зв'язку з
виправленням помилки) (т. 1 а.с. 41).

Крім того, згідно податкової
декларації з податку на додану
вартість № поданої відповідачем
19.06.2012 року (т. 1 а.с. 37) відповідачем
вказано суму податку на додану
вартість, яка підлягає нарахуванню та
сплаті в бюджет за підсумками
поточного звітного (податкового)
періоду з урахуванням залишку
від'ємного значення попереднього
звітного періоду в розмірі 916280,00 грн..

Відтак, ДВАТ «Шахта Надія» самостійно
задеклароване податкове зобов'язання з
податку на додану вартість згідно
поданих декларацій за період з 01.04.2012
року по 30.06.2012 року (по узгоджених
податкових зобов'язаннях) на суму 3444907
грн..

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1. ст. 14
Податкового кодексу України,
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 6.2 ст. 6 Закону України
від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (Закон був чинним на
момент вчинення дій) ДВАТ «Шахта Надія»
виставлено першу податкову вимогу від
23.10.2001 року №1/7 на суму 2613,20 грн., яка
була отримана головним бухгалтером
підприємства 01.12.2001 року (т. 1 а.с. 15) та
друга податкова вимога №2/6 від 26.11.2001
року на суму 2569831,22 грн., яка була
отримана зам. головного бухгалтера
підприємства 16.04.2002 року (т. 1 а.с. 16).

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковий борг - це сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Порядок стягнення податкового боргу
платників податків, крім фізичних осіб,
регулюється статтями 95 - 99 Податкового
кодексу України.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадиться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
моменту надіслання такому платнику
податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95
Податкового кодексу України).

Отже, право на стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу
виникає у контролюючого органу на
наступний день після закінчення 60 днів
з дня надіслання платникові податків
податкової вимоги.

Згідно із частиною другою статті 183-3
Кодексу адміністративного судочинства
України подання подається до суду
першої інстанції протягом двадцяти
чотирьох годин з моменту встановлення
обставин, що зумовлюють звернення до
суду.

Разом з тим, відповідно до пункту 59.5
статті 59 Податкового кодексу України у
разі, коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

В силу вимог підпункту 60.1.1 пункту 60.1
статті 60 цього ж Кодексу податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога вважаються відкликаними, якщо,
зокрема, сума податкового боргу
самостійно погашається платником
податків або органом стягнення.

Таким чином, надіслана платникові
податків податкова вимога на
податковий борг, що не погашений, не
втрачає своєї правової дії за умови,
якщо від моменту надсилання податкової
вимоги до моменту звернення до суду,
податковий борг не зменшився до нуля.
При цьому чинним податковим
законодавством України не передбачено
необхідності повторного відправлення
платнику податків податкової вимоги у
разі збільшення податкового боргу.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102
Податкового кодексу України, якщо
грошове зобов'язання нараховане
контролюючим органом до закінчення
строку давності, визначеного у пункті
102.1 цієї статті, податковий борг, що
виник у зв'язку з відмовою у
самостійному погашенні такого
грошового зобов'язання, може бути
стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів з дня виникнення
податкового боргу. Якщо платіж
стягується за рішенням суду, строки
стягнення встановлюються до повного
погашення такого платежу або
визначення боргу безнадійним.

Тобто, друга податкова вимога є дійсною
протягом усього терміну безперервного
існування податкового боргу платника
податків з моменту його утворення до
моменту, зокрема, повного погашення
податкового боргу платником за всіма
видами податків і зборів. При цьому,
грошові зобов'язання, які складають
податковий борг, можуть змінюватися як
кількісно, так і за видами податків.
Тільки після того, як платник податків
повністю погасить податковий борг,
включаючи пеню, податкова вимога буде
вважатись відкликаною, а у разі
виникнення в майбутньому суми
податкового боргу - контролюючим
органом має бути виставлена нова
податкова вимога.

Відповідно до статті 67 Конституції
України, кожен повинен сплачувати
податки та збори у порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно підпункту 20.1.18 пункту 20.1 статті
20 Податкового кодексу України, органи
державної податкової служби мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини, а також стягувати до бюджетів
та державних цільових фондів суми
грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом
(пп. 20.1.28).

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України регламентовано, що
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктами 87.1 та 87.2 статті 87 Податкового
кодексу України визначено, що
джерелами самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, провадиться
не раніше ніж через 60 календарних днів
з дня надіслання такому платнику
податкової вимоги та здійснюється за
рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини
(пункти 95.2 та 95.3 статті 95 Податкового
кодексу України).

Беручи до уваги те, що суму боргу у
розмірі 3444907,00 грн. відповідач у
встановлені законодавством строки не
сплатив, податковий борг є узгодженим,
наявність у нього вказаної
заборгованості підтверджується
матеріалами справи, а тому суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
визнає їх такими, що підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Доводи апелянта щодо необхідності
відмови в позові через порушення
податковим органом порядку звернення
до суду є безпідставними з огляду на
таке.

Порядок стягнення податкового боргу
платників податків, крім фізичних осіб,
регулюється статтями 95 - 99 Податкового
кодексу України.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадиться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
моменту надіслання такому платнику
податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95
Податкового кодексу України).

Отже, право на стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу
виникає у контролюючого органу на
наступний день після закінчення 60 днів
з дня надіслання платникові податків
податкової вимоги.

Згідно із частиною 2 статті 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства України
подання подається до суду першої
інстанції протягом двадцяти чотирьох
годин з моменту встановлення обставин,
що зумовлюють звернення до суду.

Разом з тим, відповідно до пункту 59.5
статті 59 Податкового кодексу України у
разі, коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем не було погашено весь
попередній борг після вручення йому
другої податкової вимоги до вступу в
силу Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, оскільки
податкові вимоги відповідачу були
направлені до вступу в силу
Податкового кодексу України, на ці
правовідносини про погашення боргу
поширювалися норми Закон України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

Твердження про те, що порядок розгляду
стягнення податкового боргу з рахунків
передбачає звернення податкового
органу з поданням в порядку ст. 183-3
Кодексу адміністративного судочинства
України і лише в разі відмови в
прийнятті подання заявник має право
звернутися з тими самими вимогами до
суду в загальному порядку є
неправильним, враховуючи наступне.

Відповідно до абз. 1 п. 95.3 ст. 95
Податкового кодексу України стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, які обслуговують такого
платника податків, здійснюється за
рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства України
провадження у справах за зверненням
органів державної податкової служби
при здійсненні ними передбачених
законом повноважень здійснюється на
підставі подання таких органів щодо
стягнення коштів за податковим боргом.

Колегія суддів вважає доводи апелянта
помилковими, оскільки вище наведені
положення Податкового кодексу України
не містять імперативної умови
звернення в порядку ст. 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства України
як обов'язкової підстави для подання
позову про стягнення податкового боргу
для розгляду в загальному порядку
позовного провадження.

Крім того, і подання і позовна заява є
формами звернення до суду з вимогою
вирішити публічно-правовий спір.

Подання відрізняється від позовної
заяви спрощеною процедурою розгляду із
певним обмеженням прав відповідача.

Розгляд справи у позовному провадженні
зумовлює більші можливості для сторін
довести правомірність вимог або
заперечень.

Враховуючи викладене, оскільки в
матеріалах справи наявні докази
існування податкового боргу, який
відповідачем добровільно погашений не
був, після надіслання другої
податкової вимоги, податковий борг не
обнулився, підстави для відмови в
задоволенні позовних вимог
податкового органу про стягнення
добровільно несплачених податків до
бюджету, відсутні.

Лише порушення процесуального порядку
звернення до суду не може бути
підставою для відмови в задоволенні по
суті обґрунтованих вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що позовні
вимоги Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у
м.Львові є обґрунтованими, їх слід
задовольнити та стягнути з Державного
відкритого акціонерного товариства
«Шахта «Надія» на користь Державного
бюджету України 3444907,00 грн. податкового
боргу.

Відповідно до частин другої та третьої
статті 159 КАС законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Оскільки таким вимогам постанова
Львівського окружного
адміністративного суду від 29 січня 2013
року відповідає, її слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 167, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державного
відкритого акціонерного товариства
«Шахта «Надія» - залишити без
задоволення, постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 29
січня 2013 року по справі № 2а-7249/12/1370 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Большакова

Судді
І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повиний текст виготовлено та підписано
09 грудня 2014 року.