Справа № 2а-1970/289/12
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року Справа № 69910/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сапіги В.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Бучацькому та Монастириському районах
Тернопільської області на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 1 березня 2012
року у справі за позовом Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Бучацькому та
Монастириському районах
Тернопільської області до Державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області про визнання протиправною та
скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2012 року позивач - Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Бучацькому та
Монастириському районах
Тернопільської області звернулося до
суду з позовом до Державної фінансової
інспекції в Тернопільській області, в
якому просить визнати протиправною та
скасувати вимогу Монастириської
міжрайонної державної фінансової
інспекції Державної фінансової
інспекції в Тернопільській області,
викладену у її листі від 20.01.2012 року
№19-20-13-14/73 «Про усунення порушень».

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 1 березня 2012
в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що ревізією
правильності призначення та виплати
індексації щомісячних страхових
виплат встановлено, що в порушення п.5
постанови КМУ «Про затвердження
Порядку проведення індексації
грошових доходів населення» №1078 від
17.07.2003 року внаслідок невірного
визначення базового місяця
потерпілими особами недоотримано
вказаних виплат в загальній сумі 191633,73
грн. за період з 01.01.2008 року по 30.09.2011
року. Операцію з нарахування страхових
(виплат в бухгалтерському обліку
відображено в меморіальному ордері №16
«Накопичувальна відомість з
нарахування страхових виплат» за
дебетом рахунку 811 «Виплата за окладами
і тарифами» та кредитом рахунку 654 «За
індивідуальним страхуванням».
Внаслідок допущених порушень у формі
«Звіт про виконання кошторису доходів
і видатків установи фонду соціального
страхування від нещасних випадків»
касові та фактичні видатки за КЕКВ 1343,5
«Щомісячна грошова сума в разі
часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого» занижено за 2008
рік на 19162,24 грн., 2009 рік на 50485,36 грн., 2010
на 62254,18 грн., 9-ть місяців 2011 року на 59731,95
грн., що є порушенням п.1 ст.3, п.7 ст.8
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні». На підставі чого позивачу
було пред'явлено вимоги, які викладено
у листі від 20.01.2012 року №19-20-13-14/73 «Про
усунення порушень»

Суд першої інстанції дійшов до
висновку, що оскаржена вимога
Монастириської міжрайонної державної
фінансової інспекції винесена на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені чинним
законодавством.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
незаконною, винесеною із неповним
з'ясуванням обставин справи, що мають
значення для вирішення справи,
порушенням норм матеріального та
процесуального права, Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Бучацькому та
Монастириському районах
Тернопільської області оскаржило її,
подавши апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 1 березня 2012
року та прийняти нову постанову, якою
повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт зазначає, що оскаржена
вимога винесена з порушенням вимог
Порядку здійснення державного нагляду
у сфері загальнообов'язкового
державного соціального страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 26 листопада 2003 р.
№1845 компетенції, оскільки перевірка
додержання встановленого порядку
здійснення застрахованим та особам,
які перебувають на їх утриманні,
страхових виплат і надання соціальних
послуг віднесена до компетенції
Мінпраці. Тому, відповідно до п.19
«Порядку проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами до
компетенції Державної фінансової
інспекції» затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20
квітня 2006 року №550, відповідач повинен
був інформувати про виявлені порушення
Мінпраці для відповідного реагування,
а не самостійно виносити вимогу.

Крім того, апелянт вважає, що внесення
відповідачем змін до плану
контрольно-ревізійної роботи
поточного кварталу, під час проведення
самої ревізії, здійсненого на
виконання листа управління СБУ в
Тернопільській області, є незаконним.
Відповідно незаконною є сама ревізія
дотримання законодавства з питань
розрахунку сум індексації щомісячних
страхових виплат потерпілим особам та
особам, які мають на це право, оскільки
проведена вона без попереднього
рішення суду щодо дозволу на
позапланову ревізію.

Фактів нецільового використання чи
розтрати коштів Фонду соціального
страхування від нещасних випадків, що
могло б бути підставою для пред'явлення
вимоги органом Держфінінспекції, під
час ревізії встановлено не було. Вимога
відповідачем фактично пред'явлена в
інтересах третіх осіб, а не держави, що
суперечить законодавству, яке регулює
його діяльність. При плануванні
ревізії у Фонді та його робочих органах
Держфінінспекцією були допущенні
порушення, які виключають можливість
реалізації її результатів.

Апелянт стверджує, що Відділення
виконавчої дирекції Фонду при
обчисленні сум індексації страхових
виплат враховувало рекомендації
Мінпраці з цього питання та діяло
відповідно до листів свого
вищестоящого органу - виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому суд апеляційної
інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1
ст.197 КАС України вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що висновки суду
першої інстанції не відповідають
нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що у період з 03.10.2011
р. по 20.12.2011 р. Контрольно-ревізійним
відділом в Бучацькому та
Монастириському районах
Тернопільської області, на виконання
п.1.1.2.2 Плану контрольно-ревізійної
роботи міжрайонного
контрольно-ревізійного відділу в
Бучацькому та Монастирському районах
на IV квартал 2011 року, на підставі
направлень від 03.11.2011 року № 147 та від
09.11.2011 року № 151, проведено ревізію у
відділенні виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Бучацькому та
Монастириському районах щодо
цільового та законного використання
коштів Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України за
період з 01.07.2010 року по 30.09.2011 року та
відповідно до листа управління Служби
безпеки України в Тернопільській
області № 69/8-7209 від 21.11.2011 року окремих
питань фінансово-господарської
діяльності за період з 01.01.2008 року по
30.09.2011 року.

За результатами проведеної ревізії
складено акт від 20.12.2011 року №20-22/155,
згідного висновків якого ревізією
встановлено, що в порушення п.5
постанови КМУ «Про затвердження
Порядку проведення індексації
грошових доходів населення» №1078 від
17.07.2003 року внаслідок невірного
визначення базового місяця
потерпілими особами недоотримано
вказаних виплат в загальній сумі 191633,73
грн. за період з 01.01.2008 року по 30.09.2011
року. Операцію з нарахування страхових
(виплат в бухгалтерському обліку
відображено в меморіальному ордері №16
«Накопичувальна відомість з
нарахування страхових виплат» за
дебетом рахунку 811 «Виплата за окладами
і тарифами» та кредитом рахунку 654 «За
індивідуальним страхуванням».
Внаслідок допущених порушень у формі
«Звіт про виконання кошторису доходів
і видатків установи фонду соціального
страхування від нещасних випадків»
касові та фактичні видатки за КЕКВ 1343,5
«Щомісячна грошова сума в разі
часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого» занижено за 2008
рік на 19162,24 грн., 2009 рік на 50485,36 грн., 2010
рік на 62254,18 грн., 9-ть місяців 2011 року на
59731,95 грн., що є порушенням п.1 ст.3, п.7 ст.8
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні». Вищевказане порушення
призвело до нанесення матеріальної
шкоди (збитків) потерпілим на суму 191
633,73 грн.

З метою усунення виявлених під час
ревізії порушень законодавства
Монастириською міжрайонною державною
фінансовою інспекцією (правонаступник
МКРВ в Бучацькому та Монастириському
районах) направлено позивачу лист від
20.01.2012 року №19-20-13-14/73 «Про усунення
порушень», в якому вимагається:
опрацювати матеріали ревізії та вжити
заходів щодо усунення виявлених
порушень, розглянути питання щодо
притягнення до відповідальності
винних осіб; провести перерахунок та
виплату соціальних виплат потерпілим
на суму 191633,73 грн.

Положенням про Державну фінансову
інспекцію її визначено як центральний
орган виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра фінансів України та який
входить до системи органів виконавчої
влади і забезпечує реалізацію
державної політики у сфері державного
фінансового контролю.

Державна фінансова інспекція утворена
шляхом реорганізації Головного
контрольно-ревізійного управління
України відповідно до Указу Президента
України від 9 грудня 2010 року № 1085/2010.

Частиною першою статті 2 Закону №
2939-ХІІ встановлено, що головним
завданням державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно, виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Пункт 7 статті 10 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»
закріплює право контролюючого органу
пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів.

Процедуру здійснення державного
нагляду у сфері загальнообов'язкового
державного соціального страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності (далі
- ст.рахування від нещасного випадку),
визначає Порядок нагляду у сфері
соціального страхування (пункт 1 цього
Порядку).

За правилами пункту 2 зазначеного
Порядку державний нагляд у сфері
соціального страхування від нещасного
випадку здійснюють Мінпраці,
Держпромгірнагляд, Держфінінспекція
та їхні територіальні органи.

Згідно з абзацом першим пункту 3
Порядку нагляду у сфері соціального
страхування контроль за додержанням
страхувальниками законодавства про
страхування від нещасного випадку
здійснюється органами державного
нагляду відповідно до законодавства та
їх компетенції. У межах своєї
компетенції такі органи надають і
обов'язкові до виконання подання щодо
усунення порушень, виявлених під час
перевірки (пункт 14 цього Порядку).

Пунктом 8 зазначеного Порядку до
компетенції Держфінінспекції по
нагляду у сфері соціального
страхування віднесено перевірку
фінансової діяльності виконавчої
дирекції Фонду та її робочих органів, а
саме: перерахування, облік і цільове
використання страхових коштів,
матеріальних цінностей, їх збереження,
стан і достовірність бухгалтерського
обліку та фінансової звітності;
розміщення тимчасово вільних коштів, у
тому числі резерву коштів Фонду;
використання і збереження державного
та комунального майна, в тому числі
переданого в користування.

Головним органом у системі органів
державного нагляду щодо забезпечення
здійснення державного нагляду за
додержанням Фондом законодавства про
страхування від нещасного випадку
відповідно до абзацу третього пункту 3
Порядку нагляду у сфері соціального
страхування є Мінпраці. Саме до його
компетенції пунктом 6 цього Порядку
віднесено перевірку питань додержання
встановленого порядку щодо: управління
страхуванням від нещасних випадків;
здійснення страхування від нещасних
випадків та проведення реєстрації
страхувальників; розрахунку розміру,
збирання та акумулювання страхових
внесків страхувальників, у тому числі
щодо обґрунтованості встановлення
знижки до страхових внесків (за низький
рівень травматизму, професійної
захворюваності та належний стан
охорони праці) чи надбавки (за високий
рівень травматизму, професійної
захворюваності та неналежний стан
охорони праці) страхувальників;
здійснення застрахованим та особам,
які перебувають на їх утриманні,
страхових виплат і надання соціальних
послуг; виконання обов'язків,
пов'язаних з координацією страхової
діяльності.

За змістом частини шостої статті 2
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні» порядок
проведення Держфінінспекцією
державного фінансового аудиту та
інспектування встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Так, за правилами пунктів 45, 46 Порядку
проведення інспектування у міру
виявлення ревізією порушень
законодавства посадові особи органу
державної контрольно-ревізійної
служби, не чекаючи закінчення ревізії,
мають право усно рекомендувати
керівникам об'єкта контролю
невідкладно вжити заходів для їх
усунення та запобігання у подальшому.
Якщо ж вжитими в період ревізії
заходами не забезпечено повне усунення
виявлених порушень, контролюючим
органом у строк не пізніше ніж 10
робочих днів після реєстрації акта
ревізії, а у разі надходження
заперечень (зауважень) до нього - не
пізніше ніж 3 робочих дні після
надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Разом із тим пунктом 19 Порядку
проведення інспектування встановлено,
що якщо під час ревізії
Держфінінспекцією виявлено факти
порушення законодавства, вжиття
заходів щодо яких не належить до
компетенції контролюючого органу
(зокрема, з питань обігу готівки,
валютних операцій, формування об'єкта
та/або бази оподаткування,
ціноутворення, управління державним
майном, дотримання антимонопольного
законодавства та інших), посадові особи
контролюючого органу невідкладно
письмово повідомляють про це керівнику
контролюючого органу чи його
заступнику, які забезпечують
інформування відповідних державних
органів про такі факти.

З огляду на встановлене у статті 10
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні» право
Держфінінспекції пред'являти вимоги
щодо усунення виявлених порушень
законодавства лише з питань збереження
і використання державної власності та
фінансів, а також на межі компетенції
Держфінінспекції щодо контролю за
додержанням страхувальниками
законодавства про страхування від
нещасного випадку, визначені Порядком
нагляду у сфері соціального
страхування, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про відсутність у
Держфінінспекції повноважень заявляти
вимогу про усунення виявлених у ході
ревізії цільового та законного
використання коштів Фонду порушень
порядку індексації страхових виплат
шляхом перерахунку і донарахування сум
індексації.

Аналогічна правова позиція була
висловлена Верховним Судом України у
постанові суду від 08.07.2014 р. у справі
№21-251а14 та у постанові від 30.09.2014 року у
справі №21-409а14, а відповідно до ч. 1 ст.
244-2 КАС України суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції вважає, що висновок суду
першої інстанції у справі, що
розглядається, про правомірність п.п. 1,
2 оскаржуваної вимоги Інспекції,
викладеної у її листі від 13.01.2012 року №
19-17-13-14/78 «Про усунення порушень
законодавства, виявлених ревізією»,
ґрунтується на неправильному
застосуванні норм матеріального права,
що відповідно до ст. 202 КАС України є
підставою для її скасування та
прийняття нової постанови про
задоволення позовних вимог.

Отже, оскаржувана постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що відповідно до ст. 202 КАС
України є підставою для скасування та
прийняття нової постанови.

Керуючись ст. 195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, п.3 ч.1
ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Бучацькому та
Монастириському районах
Тернопільської області задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 1 березня 2012
року у справі №2а-1970/289/12 скасувати та
прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Бучацькому та Монастириському районах
Тернопільської області до Державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати
вимогу Монастириської міжрайонної
державної фінансової інспекції
Державної фінансової інспекції в
Тернопільській області, викладену у її
листі від 20.01.2012 року №19-20-13-14/73 «Про
усунення порушень».

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

В.П. Сапіга