Справа № 2а-1410/11
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року
Справа № 114553/12/9104

№ 114572/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючого судді
Каралюса В.М.,

суддів
Матковської З.М., Затолочного В.С.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного
районного суду м.Львіва області від 09
серпня 2011 року про залишення частини
позовних вимог без розгляду та
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Львова на
постанову Залізничного районного суду
м.Львіва області від 30 вересня 2011 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Львова про
зобов'язання провести нарахування
щомісячної державної соціальної
допомоги дитині війни,-

В С Т А Н О В
И В :

11.07.2011 року позивач ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Львова (далі
УПФУ) в якому просить визнати дії
відповідача протиправними; зобов'язати
відповідача провести перерахунок
призначених виплат згідно з ст.6 Закону
України „Про соціальний захист дітей
війни" виходячи з розміру 30%
мінімальної пенсії за віком і
виплатити недоплачені, як дитині війни,
суми щомісячної державної соціальної
допомоги за період з січня 2006 року.

Ухвалою Залізничного районного суду
м.Львова від 09 серпня 2011 року
адміністративний позов за період по
11.02.2011 року залишено без розгляду.

Постановою Залізничного районного
суду м.Львова від 30 вересня 2011 року
позов задоволено. Визнано
неправомірними дії УПФУ щодо
ненарахування та невиплати ОСОБА_1
надбавки до пенсії як дитині війни в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
за період з 11.02.2011 року по 01.06.2011 року
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».
Зобов'язано УПФУ здійснити нарахування
та виплату ОСОБА_1 надбавки до пенсії як
дитині війни в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком за період з 11.02.2011 року
по 01.06.2011 року відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» із розрахунку встановленого ч.1
ст.28 Закону України „Про
загальнообов"язкове пенсійне
страхування" з урахуванням фактично
отриманих нею сум надбавки.

Ухвалу в апеляційному порядку
оскаржила позивач, яка вважаючи, що
ухвала суду прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права
просить таку скасувати та направити
справу до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, УПФУ подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на
те, що судом першої інстанції порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Колегія суддів, у відповідності до ч.1
п.3 ст.197 КАС України, вважає за можливе
розглядати справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що оскаржувані ухвалу та
постанову слід скасувати виходячи з
наступного.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції при
винесенні ухвали суду від 09.08.2011 року
щодо необхідності застосування строку
звернення до суду та про наявність
правових підстав для залишення без
розгляду частини позовних вимог, проте
вважає, що суд першої інстанції,
правильно залишивши без розгляду
позовні вимоги за період з 01.01.2006 року
по 10.01.2011 року, безпідставно залишив без
розгляду позовні вимоги в частині
періоду з 11.01.2011 року по 11.02.2011 року,
оскільки позивач звернувся з позовом
11.07.2011 року.

Відтак, колегія суддів приходить до
висновку про необхідність
застосування строку звернення до суду,
визначеного ст.99 КАС України та
залишення без розгляду позовних вимог
позивача в частині нарахування та
виплати підвищення до пенсії як дитині
війни за період з 01.01.2006 року по 10.01.2011
року.

Разом з тим, колегія суддів вважає
підставними заявлені вимоги позивача в
частині зобов'язання відповідача
нараховувати і виплачувати підвищення
до пенсії в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком за період з 11.01.2011 року
по 22.07.2011 року, оскільки дія норм ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» не була зупинена чи
обмежена іншими нормативними актами.

Отже, нарахування та виплата за
період до 23 липня 2011 року дітям війни
підвищення до пенсії або щомісячного
грошового довічного утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії, повинні
здійснюватися відповідно до норм
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», а після 23 липня 2011 року
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 06 липня 2011 року №
745 «Про встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету».

Стосовно посилань апелянта на те,
що законодавством України не визначено
поняття «мінімальна пенсія за віком»
як розрахункової величини для
підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», то колегія вважає за необхідне
вказати про наступне.

За чинним законодавством України
розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Однак, згідно ч.3 ст. 28
цього Закону мінімальний розмір пенсії
за віком, встановлений абзацом 1
частини 1 цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсії, призначених згідно з цим
Законом. Оскільки законодавством інший
мінімальний розмір пенсії за віком не
визначений, слід застосовувати цей
розмір.

Колегія суддів також вважає за
необхідне зазначити про те, що
відсутність бюджетного фінансування
на виплату, передбачених Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни», підвищення до пенсії не може
бути причиною невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього зобов'язань,
оскільки реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

З огляду на викладене, колегія
суддів відзначає, що невиплата
підвищення до пенсії позивачу
заподіяна протиправною бездіяльністю
відповідача.

Колегія суддів вважає, що вірним
способом відновлення порушеного права
позивача є покладення обов'язку на
відповідача провести належне
нарахування та виплату підвищення до
пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком, відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» з урахуванням виплачених
позивачу сум у розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком за період з 07.10.2010 року
по 22.07.2011 року, що, на думку колегії
суддів, відповідає нормам
матеріального права, фактичним
обставинам справи та наявним у ній
доказам.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною. У разі оскарження в
апеляційному порядку постанови,
прийнятої у скороченому провадженні,
судове рішення апеляційної інстанції
по такій справі є остаточним і
оскарженню не підлягає (ч.9, 10 ст.1832 КАС
України).

Керуючись ст. 1832 , 195, ст. 196, ч.1
ст.197, п.3 ст. 198, ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст.
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И
В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Львова
задовольнити частково.

Ухвалу Залізничного районного суду
м.Львіва області від 09 серпня 2011 року
про залишення частини позовних вимог
без розгляду та постанову Залізничного
районного суду м.Львіва області від 30
вересня 2011 року у справі № 2а-1410/2011 -
скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Львова про
стягнення недоплаченої щомісячної
соціальної допомоги в періоди з 01.01.2006
року по 10.01.2011 року включно залишити без
розгляду.

Визнати протиправною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Львова щодо
невиплати на користь ОСОБА_1 підвищення
до пенсії як дитині війни за період з
11.01.2011 року по 22.07.2011 року включно.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Залізничному районі
м.Львова нараховувати та виплачувати
на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії
в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком відповідно до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» з
урахуванням абзацу 1 частини 1 статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум за
період з 11.01.2011 року по 22.07.2011 року
включно.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
В.М. Каралюс

суддя
З.М. Матковська

суддя
В.С. Затолочний