Справа № 872/5280/13
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 липня 2014 рокусправа № 804/865/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В.
Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
13.02.2013р. у справі № 804/865/13-а

за позовом Управління Пенсійного фонду
в м.Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості у
розмірі 1288,80 грн. ,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду в
м.Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області (далі по
тексту - позивач) звернулося до
адміністративного суду з позовом про
стягнення заборгованості з Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (далі по
тексту - відповідач) сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в сумі
1288,80 грн.

Позивач обґрунтував свої позовні
вимоги тим, що відповідачем не
виконувались обов'язки щодо
нарахування та сплати страхових
внесків, тому за ним рахується
заборгованість в сумі 1288,80 грн.

Постановою суду першої інстанції позов
задоволено. При цьому суд зазначив, що
позовні вимоги обґрунтовані,
заборгованість відповідача не
погашена, що підтверджується
матеріалами справи.

Не погодившись з висновками суду
першої інстанції, відповідач оскаржує
постанову суду в апеляційному порядку.
В обґрунтування апеляційних вимог
зазначається, що приймаючи постанову,
суд першої інстанції не встановив та не
дослідив належним чином фактичні
обставини, невірно застосував норми
матеріального та процесуального
права.. Апелянт вважає судове рішення
незаконним, просить скасувати
постанову суду.

Позивач заперечує проти задоволення
апеляційної скарги, судове рішення
вважає законним та обґрунтованим.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, Фізична
особа - підприємець ОСОБА_1
зареєстрована в Управління Пенсійного
фонду України в м.Нікополі та
Нікопольському районі
Дніпропетровської області та
перебував у 2010 році на спрощеній
системі оподаткування.

Позивач самостійно обчислив за
відповідача страхові внески виходячи
із мінімального розміру страхового
внеску для суб'єктів підприємницької
діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований
податок, єдиний податок). Розмір
страхових внесків, який підлягає
сплаті відповідачем за 2010 рік
становить 2296,80 грн.

Відповідач частково сплатив
заборгованість у розмірі 1008,00 грн.

Розмір заборгованості відповідача
станом на день розгляду справи
становить 1288,80 грн.

Позивачем направлена відповідачу
вимога про сплату недоїмки № 331 від
04.08.2011 року, що підтверджується
поштовим відправленням (а.с.13-14).

Аналіз матеріалів справи та норм права,
які регулюють спірні правовідносини,
показав наступне.

Порядок сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування визначений Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003р. № 1058-VІ, Інструкцією "Про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України", яка
затверджена постановою правління
Пенсійного фонду України від 19 грудня
2003 року № 21-1 та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за № 64/8663.

Згідно з ч.3 ст.11 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
підлягають фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок), та
члени сімей зазначених фізичних осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Законом України від 08.07.2010р. №2461-VI "Про
внесення змін до законів України "Про
Державний бюджет України на 2010р" та "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" підпункт 3 пункту 8 розділу
XV "Прикінцеві положення" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" викладено в
наступній редакції: фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок), та члени сімей
зазначених осіб, які беруть учать у
провадженні ними підприємницької
діяльності, на період дії законодавчих
актів з питань особливого способу
оподаткування сплачують страхові
внески в порядку визначеному цим
Законом.

Сума страхового внеску встановлюється
зазначеними особами самостійно для
себе та членів їх сімей, які беруть
участь у провадженні такими особами
підприємницької діяльності та не
перебувають з ними у трудових
відносинах. При цьому сума страхового
внеску з урахуванням частини
фіксованого або єдиного податку, що
перерахована до Пенсійного фонду
України, повинна становити не менше
мінімального розміру страхового
внеску за кожну особу та не більше
розміру страхового внеску, обчисленого
від максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу,
оподатковуваного доходу (прибутку),
загального оподатковуваного доходу, з
якої сплачуються страхові внески.

За приписами ст.20 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період (для фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності, у тому числі тих, які обрали
особливий спосіб оподаткування -
квартал), не пізніше ніж через 20
календарних днів із дня закінчення
цього періоду.

Відповідно до п.3 ст. 106 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" орган Пенсійного
фонду України надсилає страхувальнику,
який має недоїмку, вимогу про її сплату
і протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги страхувальник
зобов'язаний сплатити суми недоїмки та
суми фінансових санкцій.

У разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки, зазначеної у вимозі про
сплату недоїмки, страхувальник
узгоджує її з органами Пенсійного
фонду та у разі узгодження
страхувальником вимоги про сплату
недоїмки, орган Пенсійного фонду
надсилає йому узгоджену вимогу про
сплату недоїмки, а страхувальник
зобов'язаний сплатити її протягом
десяти робочих днів після отримання.

У разі якщо страхувальник, який одержав
вимогу органу Пенсійного фонду про
сплату недоїмки і протягом десяти
робочих днів після її отримання не
сплатив зазначену у вимозі суму
недоїмки разом з застосованою до нього
фінансовою санкцією, включеної до
вимоги, або не узгодив вимогу з
відповідним органом Пенсійного фонду,
або не оскаржив вимогу в судовому
порядку, а також у разі якщо
страхувальник узгодив вимогу, але не
сплатив узгоджену суму недоїмки
протягом десяти робочих днів після
отримання узгодженої вимоги, орган
Пенсійного фонду звертається в
установленому законом порядку і подає
вимогу про сплату недоїмки до
відповідного підрозділу державної
виконавчої служби. У зазначених
випадках орган Пенсійного фонду також
має право звернутися до суду з позовом
про стягнення недоїмки.

Матеріали справи підтверджують, що
відповідач отримав вимогу про сплату
недоїмки від позивача, при цьому не
сплатив узгоджену суму недоїмки
протягом десяти робочих днів після
отримання в повному обсязі, цим порушив
вимоги 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» (далі
Закон №2464-/І)до Закону України №1058-І/
внесено зміни, що набрали чинності з
01.01.2011р., відповідно до яких було
виключено ст.17 та частини 1-9 ст.106
вказаного Закону.

Разом з тим, абз. 5 п. 7 розділу
Прикінцевих та Перехідних положень
Закону №2464-/І передбачено, що стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 01.01.2011 року, в тому
числі страхових внесків, строк сплати
яких на 01.01.2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

Проаналізувавши надані до суду
документи та фактичні обставини, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку щодо задоволення позовних
вимог.

За встановлених обставин, висновки
суду першої інстанції обґрунтовані.
Судове рішення прийнято з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 13.02.2013р. у
справі № 804/865/13-а залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
13.02.2013р. у справі № 804/865/13-а залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили у
відповідності до ст.254 КАС України та
може бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС
України.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
Л.П. Туркіна