Справа № 623/3445/14-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 р. Справа № 623/3445/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання
Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 28.10.2014р. по справі №
623/3445/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Ізюмському районі
Харківської області

про оскарження дій суб'єкта владних
повноважень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області з
адміністративним позовом, в якому
просив: стягнути з Управління
Пенсійного фонду України в Ізюмському
районі Харківської області
заборгованість по пенсії в сумі 36030,65
грн. за період з 01.01.2014 року по 31.07.2014
року включно та перерахувати з 01.07.2014
року розмір пенсії на підставі припису
ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Постановою Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 28.10.2014р.
по справі № 623/3445/14-а адміністративний
позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України фіксування судового засідання
11.12.2014 року за допомогою
звукозаписувального технічного запису
не здійснювалось у зв'язку з неявкою
осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду першої
інстанції, дослідивши доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС першої
категорії і йому встановлена 2 група
інвалідності безстроково. Положенням
ст. 14 Закону "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
його віднесено до першої категорії
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Ізюмському районі Харківської області
та отримує пенсію по інвалідності
(друга група) згідно Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірах
відповідно до постанов Кабінету
міністрів України.

В серпні 2014 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Ізюмському районі Харківської області
з заявою про проведення перерахунку
державної та додаткової пенсії
відповідно до розмірів та порядку,
передбачених ст.ст. 50, 54, 67 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Листом Управління Пенсійного фонду
України в Ізюмському районі
Харківської області від 18.08.2014 р. за вих.
№ 130/Б-14 було відмовлено у проведенні
такого перерахунку та виплати пенсії у
належному розмірі.

Залишаючи без задоволення
адміністративний позов, суд першої
інстанції виходив з того, що п.7 ч.1
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про державний бюджет
України на 2011 рік» встановлено, що
положення ст.ст. 39,50,51,52,54 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються в порядку та розмірах
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду на 2011 рік.

Колегія суддів не погоджується з
даними висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Згідно положень ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, звернення до суду є строковим.

Строк звернення до адміністративного
суду - це проміжок часу після
виникнення спору у публічно правових
відносинах, протягом якого особа має
право звернутися до адміністративного
суду із її заявою за вирішенням цього
спору і захистом своїх прав, свобод чи
інтересів.

Встановлення процесуальних строків
законом та судом передбачено з метою
дисциплінування учасників
адміністративного судочинства та
своєчасного виконання ними,
передбачених КАС України, певних
процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному
процесі сприяє досягненню юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах, а також стимулює учасників
адміністративного процесу
добросовісно ставитися до виконання
своїх обов'язків. Ці строки обмежують
час, протягом якого такі
правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними.

Положеннями ч. 2 ст. 99 КАС України
визначено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся до суду за захистом
своїх, як він вважає, порушених з 01.01.2014
року прав на отримання пенсії по
інвалідності та додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю в законодавчо
визначеному розмірі - 18 вересня 2014 року,
тобто, з урахуванням вищенаведених
положень, з порушенням (шестимісячного)
строку звернення до адміністративного
суду, передбаченого ст. 99 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Колегія суддів зазначає, що позивач
щомісяця отримував основну пенсію та
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю в конкретному розмірі, таким
чином, мав реальну можливість
звернутись до суду за захистом
порушених, як він вважає, прав в межах
строку позовної давності, встановлених
законом.

Доказів в обґрунтування поважності
причин пропуску процесуального строку
звернення до адміністративного суду
позивачем судам першої та апеляційної
інстанції не надано.

Таким чином, виходячи із зазначених
обставин справи, колегія суддів дійшла
висновку про необхідність скасування
постанови Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 28.10.2014
року в частині відмови в задоволенні
позову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку
та виплати його пенсії в розмірах,
передбачених ст.50, ст.54, ст.67 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" з
01.01.2014 року по 18.03.2014 року з прийняттям в
цій частині рішення про залишення без
розгляду зазначених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до п. 4 ст. 54 Закону України
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(в редакції від 09.07.2007р. згідно з
Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008р. № 10-рп/2008) в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком.

Згідно з ч.1 ст. 50 Закону України Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (в редакції
від 09.07.2007р. згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від
22.05.2008р. № 10-рп/2008) особам, віднесеним до
першої категорії, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірах:
інвалідам ІІ групи - 75 % мінімальної
пенсії за віком. Виплата додаткової
пенсії відповідно до статті 53
зазначеного Закону здійснюється
повністю незалежно від заробітку,
пенсії чи іншого доходу.

Положеннями ч. 3 ст. 67 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (у редакції
Закону України від 05.10.06 р. N 231-V)
встановлено, що у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до статті 54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до
категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Вихідним критерієм розрахунку
додаткової пенсії виступає мінімальна
пенсія за віком, розмір якої згідно з ч.
1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлюється в розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного Законом
про Державний бюджет України. Іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку державної та додаткової
пенсій є мінімальна пенсія за віком.
Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно зі статтею 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Колегія суддів зазначає, що
положеннями Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" (в
редакції, що була чинна до внесення
змін Законом України "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" № 1622-VII від 31.07.2014
року) не було передбачено обмежень щодо
застосування ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що позивач з 19.03.2014
року має право на отримання основної
державної пенсії по інвалідності та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі, який встановлено
положеннями ст.ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно Закону України "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014 року
№ 1622-VІІ передбачено, що норми та
положення статей, зокрема, 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються в порядку та в розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
соціального страхування на 2014 рік,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та
Перехідних положень Закону України
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2014 рік"
від 31.07.2014 року № 1622-VІІ, передбачено, що
цей Закон набирає чинності з дня,
наступного за днем його офіційного
опублікування.

Вказаний Закон було офіційно
опубліковано в газеті "Голос України"
02.08.2014 року (№ 146), а відтак, з
урахуванням дати набрання чинності
вказаним Законом (03.08.2014 року), колегія
суддів вважає правомірним
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 за
період з 19.03.2014 року по 02.08.2014 року.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що через порушення судом норм
процесуального та матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст.198, ст.201,
205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 28.10.2014р.
по справі № 623/3445/14-а скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ізюмському районі Харківської області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії за
період з 01.01.2014 року по 18.03.2014 року-
залишити без розгляду.

В іншій частині прийняти нову
постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ізюмському районі Харківської області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Ізюмському районі
Харківської області здійснити
перерахунок щомісячної додаткової
пенсії ОСОБА_1 як інваліда другої групі
в розмірі 75% мінімальної пенсії за
віком та основної державної пенсії по
інвалідності в розмірі не нижчому 8
мінімальних пенсій за віком відповідно
до ст. 50, ч.4 ст.54, ст. 67 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" починаючи з
19.03.2014 року по 02.08.2014 року та провести
виплату з урахуванням проведених
виплат.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.Судді
Григоров А.М. Подобайло З.Г.