Справа № 286/5088/14-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА

іменем України

"08" грудня 2014 р.
Справа № 286/5088/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Охрімчук І.Г.

суддів:
Іваненко Т.В.

Кузьменко Л.В.

при секретарі
Зеліковій О.В.

за участю представника відповідача:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного ториторіально - галузевого
об'єднання "Південно-західна залізниця"
на постанову Овруцького районного
суду Житомирської області від "02"
жовтня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3
до Державного ториторіально -
галузевого об'єднання
"Південно-західна залізниця", з участю
третьої особи Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Коростенської
міської ради Житомирської області
зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Постановою Овруцького районного суду
Житомирської області від 02 жовтня 2014
року позов задоволено.

Зобов'язано Державне
ториторіально-галузеве об'єднання
"Південно-західна залізниця" здійснити
донарахування позивачу доплати до
заробітної плати, передбаченої ст.39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
розмірі двох мінімальних заробітних
плат щомісячно, із застосуванням
відповідної мінімальної заробітної
плати згідно ст.8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" за
період з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року з
урахуванням фактично виплачених
коштів та передати розрахункові
документи до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Коростенської
міської ради Житомирської області.

В апеляційній скарзі Державне
ториторіально-галузеве об'єднання
"Південно-західна залізниця",
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить постанову скасувати та
відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 195 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач працює в локомотивному депо
Коростень, що знаходиться в м.Коростень
Житомирської області, яке відповідно
до постанови КМУ №106 від 23.07.1991р.
відновиться до зони гарантованого
добровільного відселення.

Отримує доплату до заробітної плати за
роботу на радіоактивно забруднених
територіях відповідно до ст. 39 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
проте, її нарахування та виплата
проводитья в розмірах, встановлених
постановою Кабінету Міністрів України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов обґрунтованих
висновків, що нарахування та виплата
коштів, передбачених ст.39 вказаного
Закону, в розмірах, встановлених
постановою Кабінету Міністрів України
є протиправними.

Так, основні положення щодо реалізації,
зокрема, конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, на
соціальний захист визначені Законом
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно ст. 39 Закону України "Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата в
таких розмірах: у зоні безумовного
(обов`язкового) відселення - три
мінімальні заробітні плати; у зоні
гарантованого добровільного
відселення - дві мінімальні заробітні
плати; у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата. Пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на цих територіях,
підвищується у таких же розмірах.

Однак, даною нормою передбачено, що
порядок обчислення підвищення до
заробітної плати та її розмір,
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Водночас сума, з якої здійснювався
розрахунок виплати позивачу,
передбаченої Законом № 796-XII,
визначалася згідно постанови Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 року № 836
"Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи". Зазначеною постановою,
всупереч вимогам Закону № 796-ХІІ, який
встановлює розмір доплат як величину,
кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати, визначеної Законом
на час здійснення виплати, установлено
конкретний розмір такої доплати в
твердій грошовій сумі.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами, колегія суддів зазначає
наступне.

Положення п.28 розділу II Закону України
"Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" №107-VI, яким були внесені
зміни до ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи" і які обмежували права
громадян, щодо виплати підвищення до
пенсії як непрацюючому пенсіонеру,
який проживає на території
радіоактивного забруднення та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, Рішенням Конституційного
суду України у справі №10-рп/2008 від
22.05.2008 року, визнано неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їхні окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
із дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Відтак, вище наведені положення ст.39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи" є
чинними у редакції до внесення змін до
них Законом України "Про державний
бюджет на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України".

На даний час Закони України "Про
державний бюджет України на 2011 рік",
"Про державний бюджет України на 2012 рік"
та "Про державний бюджет України на 2013
рік" втратили чинність.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону) такі
обмеження не встановлені.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2014 року
є чинними і підлягають застосуванню:
ст.39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи", в редакції, відповідно до
якої підвищення до заробітної плати
працюючим громадянам, які проживають
на територіях радіоактивного
забруднення не може бути нижчим ніж три
мінімальні заробітні плати.

Згідно із п.п.5,6 Порядку використання
коштів державного бюджету для
виконання програм, пов'язаних із
соціальним захистом громадян,
постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затвердженого Постановою КМ України
від 20.09.2005 р. №936, соціальні виплати за
ст.39 Закону №796-ХІІ проводяться за
місцем основної роботи (служби)
громадян підприємствами, установами,
організаціями та фізичними
особами-суб'єктами підприємницької
діяльності без утворення юридичної
особи, установами, організаціями та
військовими частинами відповідно до
розрахункових даних, поданих до
уповноваженого органу за формою,
затвердженою Мінпраці, а тому
підприємства, установи, організації та
фізичні особи-суб'єкти підприємницької
діяльності виступають в даних
правовідносинах як суб'єкти
владних повноважень на основі
законодавства. Керівники підприємств
несуть персональну відповідальність
за несвоєчасність подання
розрахункових документів до
уповноваженого органу та правильність
призначення і нарахування
компенсаційних виплат та допомоги
певних видів. Уповноважений орган
перевіряє, реєструє, обліковує
розрахунки та подає органам Державного
казначейства платіжні документи для
здійснення відповідних видатків, що
проводяться в установленому
законодавством порядку.

З огляду на викладене, судом першої
інстанції і задоволено позовні вимоги
до Державного
ториторіально-галузевого об'єднання
"Південно-західна залізниця".

Доводи апеляційної скарги Державного
ториторіально-галузевого об'єднання
"Південно-західна залізниця" не
спростовують висновків суду першої
інстанції щодо обґрунтованості
позовних вимог та не містять фактів
невірного застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для скасування
судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного
ториторіально - галузевого об'єднання
"Південно-західна залізниця" залишити
без задоволення, а постанову
Овруцького районного суду
Житомирської області від "02" жовтня 2014
р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
І.Г. Охрімчук

судді: (підпис)
Т.В. Іваненко

(підпис)
Л.В. Кузьменко

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "10" грудня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Державне
ториторіально-галузеве об'єднання
"Південно-західна залізниця"
вул.Лисенка,6,м.Київ,01601

4-третій особі: Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Коростенської
міської ради Житомирської області -
вул.Кірова,8,м.Коростень,Житомирська
область,11500,