Справа № 804/324/14
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2014 рокусправа № 804/324/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Нагорної Л.М.

суддів: Мельника
В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Лащенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Новомосковська швейна фабрика
"ПАН-ТА-ПАНІ"

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 13
лютого 2014 року у справі № 804/324/14 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Новомосковська
швейна фабрика "ПАН-ТА-ПАНІ" до
Новомосковської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

встановив:

В січні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Новомосковська
швейна фабрика "ПАН-ТА-ПАНІ" (надалі -
Позивач) звернулося до суду з
адміністративним позовом до
Новомосковської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (надалі -
Відповідач), в якому просило визнати
скасувати податкові
повідомлення-рішення від 19.09.2013 року
№, яким Позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 40838,11
грн., в тому числі за основним платежем
в розмірі 32670,49 грн., за штрафними
санкціями в розмірі 8167,62 грн., та від
19.09.2013 р. №, яким Позивачу зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі
19508,87 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилалися
на те, що висновки перевіряючих осіб
про нереальність вчинених Позивачем
правочинів з посилання на акти
перевірки контрагентів ТОВ
"Новомосковська швейна фабрика
"ПАН-ТА-ПАНІ" є неправомірними.
Укладені ними правочини були
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що підтверджується
належними та достатніми первинними та
іншими документами, при цьому відсутні
будь-які судові рішення, якими б
визнавалися недійсними договори,
укладені між Позивачем та його
контрагентами. (том 1 а.с.3-16)

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 13
лютого 2014 року у задоволенні позовних
вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю "Новомосковська
швейна фабрика "ПАН-ТА-ПАНІ" до
Новомосковської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень - відмовлено
повністю.

Постанова суду мотивована тим, що
податкові та видаткові накладні,
виписані Позивачу його контрагентами
ПП «АТМ», ТОВ «Ангрестем Континенталь»,
ТОВ «Матадор» в порушення приписів ст..
201 ПК України, оскільки містять лише
підписи та печатки без зазначення
посади та прізвища відповідальних
осіб, інші ж надані до перевірки
первинні документи складені формально
та не містять інформації про зміст та
обсяг господарських операцій. (том 2
а.с.77-80).

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, ТОВ "Новомосковська швейна
фабрика "ПАН-ТА-ПАНІ" звернулося до суду
з апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 13
лютого 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позову.

Заявник апеляційної скарги
посилається на те, що висновки суду є
протирічивими та не відповідають
фактичним обставинам справи. Всі
господарські операції Позивача з
контрагентами оформлені необхідними
та достатніми первинними документами,
які фіксують факти здійснення
господарських операцій та
підтверджують факт реального
виконання сторонами зобов'язань.
Висновок суду першої інстанції про
неналежне оформлення податкових та
видаткових накладних є безпідставним,
адже видаткові накладні з боку
Позивача по взаємовідносинам з ПП
«АТМ» та ТОВ «Ангрестем Континенаталь»
були підписані відповідальною особою,
яка діяла на підставі довіреності, а
окремі недоліки в їх заповненні є
технічними помилками та не
перешкоджають ідентифікації
контрагентів Позивача та містять
достатні дані про зміст господарських
операцій. (том 2 а.с.84-91).

Заперечень на апеляційну скаргу до
суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
правову оцінку досліджених судом
доказів по справі, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
вимог апеляційної скарги з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що уповноваженими
працівниками Новомосковської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Новомосковська
швейна фабрика "Пан-та-пані" щодо
підтвердження господарських
взаємовідносин з ПП "АТМ" за серпень -
вересень 2012 року; ТОВ "Матадор" за
серпень - жовтень 2012 року; ТОВ "Ангстрем
Континенталь" за серпень - жовтень 2012
року, за результатами якої складено акт
від 08.07.2013 р. №243/221/37029816. (том 1 а.с.17-51)

Перевіркою встановлено порушення:

- статей 203, 215, 228, 662, 655, 656 Цивільного
кодексу України в частині недодержання
в момент вчинення правочину вимог, які
не спрямовані на реальне настання
наслідків, що обумовлені ними та
суперечать моральним засадам
суспільства;

- пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту
200.1 статті 200, пунктів 201.7, 201.4, 201.10 статті
201 Податкового кодексу України, чим
завищено суму податкового кредиту за
рахунок включення до складу
податкового кредиту сум податку на
додану вартість: у серпні 2012 року на
суму ПДВ 9 662,20 грн., у вересні на суму ПДВ
17047,25 грн. від ПП "АТМ" на загальну суму
ПДВ 26709,45 грн., у серпні 2012 року на суму
ПДВ 17047,25 грн., у вересні 2012 року на суму
ПДВ 1663,20 грн., у жовтні 2012 року на суму
ПДВ 1377,60 грн. від ТОВ "Матадор" на
загальну суму ПДВ 3680,80 грн., у серпні 2012
на суму ПДВ 9206,67 грн., вересні 2012 на суму
ПДВ 12582,44 грн., жовтні 2012 на суму ПДВ 0
грн. від ТОВ "Матадор", на загальну суму
ПДВ 21789,11 грн., в результаті чого
занижено суму податку на додану
вартість, що підлягає сплаті до бюджету
на загальну суму 52179,36 грн., а саме: за
серпень 2012 року 19508,87 грн., вересень 2012
року 31292,89 грн., жовтень 2012 року 1377,60 грн.

На підставі вказаного акту перевірки
контролюючим органом винесені
податкові повідомлення-рішення:

- № від 19.09.2013 р., яким Позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем з податку на додану
вартість на суму 40838,11 грн., з них за
основним платежем 32670,49 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) 8167,62 грн.; (том 1 а.с.54)

- № від 19.09.2013 р., яким платнику
податків зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість у розмірі 19508,87 грн. по
податковій декларації з ПДВ за серпень
2012 року. (том 1 а.с.53)

Правомірність та обґрунтованість
вказаних податкових
повідомлень-рішень і є предметом
судового спору.

Вирішуючи спір між сторонами та
відмовляючи ТОВ "Новомосковська швейна
фабрика "ПАН-ТА-ПАНІ" у задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що податкові та
видаткові накладні, виписані Позивачу
його контрагентами ПП «АТМ», ТОВ
«Ангрестем Континенталь», ТОВ
«Матадор» без дотримання приписів ст..
201 ПК України, містять лише підписи та
печатки без зазначення посади та
прізвища відповідальних осіб, інші ж
надані до перевірки первинні документи
складені формально та не містять
інформації про зміст та обсяг
господарських операцій.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Тобто, необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(послуг) сум податку на додану вартість
є факт придбання товарів та послуг із
метою їх використання в господарській
діяльності.

Водночас, відповідно до приписів
пункту 138.2 статті 138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

У свою чергу, підпункт 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 ПК України містить
застереження, за яким не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Згідно з пункту 44.1 статті 44 Податкового
кодексу України, для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Відповідно до пунктів 2.15 та 2.16
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88 (далі - Положення),
забороняється приймати до виконання
первинні документи на операції, що
суперечать законодавчим та
нормативним актам.

Пунктом 2.4 Положення визначено, що
первинні документи (на паперових і
машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи від імені яких
складений документ, назва документа
(форма), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складення
первинного документа.

Як вбачається з матеріалів справи, у
перевіряємий період Позивач мав
взаємовідносини з ПП «АТМ», ТОВ
«Ангрестем Континенталь», ТОВ
«Матадор».

Між ТОВ "Новомосковська швейна фабрика
"ПАН-ТА-ПАНІ" (Покупець) та ПП "АТМ"
(Постачальник) було укладено договори
від 30.07.2012 року №3007/1 (том 1 а.с.55-56) та від
03.09.2012 року №3009/1(том 1 а.с.59-60), згідно з
якими Постачальник поставляє, а
Покупець приймає та оплачує товар:
тканину, фурнітуру згідно накладної на
передачу, яка є невід'ємною частиною
договорів.

Для підтвердження факту виконання
вказаних операцій з постачання товару
до матеріалів справи долучені
податкові та видаткові накладні. (том 1
а.с.57-58, 61-64)

Між Позивачем (Клієнт) та ТОВ «Матадор»
(Експедитор) було укладено договір
надання транспортно-експедиційних
послуг № 3007/02 від 30.07.2012 р., відповідно
до якого Експедитор зобов'язується від
свого імені та за рахунок засобів
Клієнта здійснити комплекс робіт з
організації перевозок вантажів
автомобілями міського, міжміського та
міжнародного сполучення, фрахтуючи для
цих цілей автотранспорт третьої
сторони - Перевізника, а Клієнт оплачує
ці послуги. (том 1 а.с.65-68)

На підтвердження факту надання
обумовлених послу до суду були надані
акти прийому-здачі робіт,
товарно-транспортні накладні,
податкові накладні. (том 1 а.с.69-95)

Між ТОВ "НШФ Пан-та-пані" (Покупець) та
ТОВ "Ангстрем Континенталь"
(Постачальник) укладено договори
поставки №2007/1 від 20.07.2012 року (том 1
а.с.96-97) та №0309/1 від 03.09.2012 року (том 1
а.с.100-101), за умовами яких Постачальник
поставляє, а Покупець приймає та
оплачує товар: тканину, фурнітуру,
згідно накладної на передачу, яка є
невід'ємною частиною договорів.

Для підтвердження факту виконання
вказаних операцій з постачання товару
до матеріалів справи долучені
податкові та видаткові накладні. (том 1
а.с.98-99, 102-105)

З аналізу наданих до суду первинних
документів на підтвердження
здійснення вищевказаних господарських
операцій вбачається наступне.

Договори, надані Позивачем по
взаємовідносинам з ПП "АТМ" та ТОВ
"Ангстрем Континенталь" до перевірки
податковому органу, відрізняються за
змістом від тих договорів, які надані
ТОВ "Новомосковська швейна фабрика
"ПАН-ТА-ПАНІ" до суду, а саме - надані
Відповідачу договори містили
інформацію про наявність специфікацій,
як невід'ємних частин договорів, що
підтверджується матеріалами акту
перевірки, а у наданих до суду
договорах - обов'язковість такої
інформації уже не передбачалась. При
цьому, Позивач не подавав заперечення
на акт перевірки та не спростовував
висновків перевіряючи відносно змісту
договорів, відображених ним у акті щодо
відсутності специфікацій, хоча їх
обов'язковість прямо передбачалась
договорами. (том 1 а.с.21-22,24-25), що дає
підстави вважати висновок суду щодо
вказаних обставин обгрунтованим.

Згідно пунктів 201.1., 201.2. статті 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
(за наявності) податкову накладну.
Форма та порядок заповнення податкової
накладної затверджуються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
фінансової політики.

Форма податкової накладної,
затверджена наказом ДПА України від
21.12.2010 року №969, передбачає зазначення
прізвища особи, яка склала податкову
накладну.

Надані ж до суду податкові та видаткові
накладні серед обов'язкових
реквізитів, встановлених приписами
чинного законодавства, містять лише
підпис та печатку, в той час як
ідентифікувати уповноважену особу, яка
завірила таку накладну, не видається
за можливе через відсутність
інформації про прізвище та посаду
такої особи.

Згідно пункту 198.6. статті 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу), іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, податкові накладні є
основними перинними документами, які
підтверджують фактичну сплату
покупцем податку на додану вартість та
надають право платнику податків
формувати податковий кредит, і
порушення порядку її оформлення є
підставою для не зарахування сум
податку, сплаченого (нарахованого) у
зв'язку з придбанням товарів/послуг, до
складу податкового кредиту.

Інші первинні документи, надані
Позивачем до суду по взаємовідносинам
з контрагентами ПП «АТМ», ТОВ
«Ангрестем Континенталь», ТОВ
«Матадор», також мають недоліки в їх
оформленні, оскільки не відображають
змісту та обсягу проведених
господарських операцій, не на всіх
документах містяться обов'язкові
реквізити, такі як печатки
контрагентів, підписи та прізвища
відповідальних осіб.

З огляду на встановлені, обставини,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність значних порушень при
оформленні первинних документів, у
зв'язку з чим не можна встановити факт
реального здійснення господарських
операцій між Позивачем та його
контрагентами, що свідчить про
правомірність прийнятих Відповідачем
податкових повідомлень-рішень.

Посилання заявника апеляційної скарги
на наявність доказів оформлення
здійснених господарських операцій та
підтвердження факту реального
виконання сторонами зобов'язань
наданими первинними документами ( за
виключенням незначних технічних
помилок у них), що свідчить про належне
підтвердження задекларованих витрат,
визнаються колегією судів
безпідставними та такими, що
спростовуються вищенаведеним.

За таких обставин та у межах доводів
апеляційної скарги підстави для зміни
або скасування рішення суду першої
інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198 , ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Новомосковська швейна фабрика
"ПАН-ТА-ПАНІ" - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 13
лютого 2014 року у справі № 804/324/14 -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, та може бути оскаржена до
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України у строки, встановлені
статтею 212 КАС України.

Повний текст ухвали складено 05 грудня
2014 року.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко