Справа № 369/12281/13-а (2а/369/9/14)
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року
м.Київ
К/800/27337/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 03
січня 2014 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Білогородської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області про визнання дій
протиправними, скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Білогородської сільської ради
Києво-Святошниського району Київської
області, в якому просив визнати
протиправними дії відповідача щодо
прийняття рішення від 17 жовтня 2013 року
№404/15 про залишення без задоволення при
повторному розгляді клопотання про
передачу у власність земельної ділянки
орієнтовною площею 0,25 га, розташованої
в межах села Білогородка
Києво-Святошинського району Київської
області для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка); скасувати рішення
від 17 жовтня 2013 року №404/15 та
зобов'язати внести на пленарне
засідання сесії та повторно розглянути
клопотання про виділення у власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, без
його погодження, розташованої в межах
села Білогородка Києво-Святошинського
району Київської області, орієнтовною
площею 0,25 га, та надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність, в місячний термін з моменту
набрання рішенням суду законної сили,
та прийняти належне, у відповідності до
чинного законодавства України рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що при повторному розгляді
його клопотання щодо надання земельної
ділянки в порядку безоплатної
приватизації на підставі п.6 ст.118
Земельного кодексу України повторно
порушено його право та законні
інтереси, гарантовані Конституцією та
нормами чинного законодавства України.

Постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 03
січня 2014 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 03 квітня 2014
року, в задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

При винесенні рішень суди виходили із
відсутності правових підстав для
задоволення позову з посиланням на
правомірність оскаржуваних дій та
рішення відповідача.

Не погоджуючись з рішеннями судів,
ОСОБА_2 звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на неправильне застосування норм
матеріального права, просить судові
рішення скасувати, ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі .

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, рішенням Білогородської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області від 29 травня
2013 року №351/12 залишено без задоволення
звернення ОСОБА_2 щодо відведення
земельної ділянки у приватну власність
для будівництва, обслуговування і
експлуатації жилого будинку,
господарських будівель і споруд в
межах села Білогородка.

Постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 06
вересня 2013 року за результатами
оскарження ОСОБА_2 вказаного рішення
сільської ради зобов'язано відповідача
винести на засідання чергової сесії та
розглянути клопотання про передачу у
власність позивачеві земельної
ділянки.

На виконання постанови
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 06 вересня 2013
року щодо повторного розгляду
звернення ОСОБА_2 Білогородською
сільською радою Києво-Святошинського
району Київської області 17 жовтня 2013
року прийнято рішення № 404/15,
відповідно до якого звернення позивача
щодо виділення земельної ділянки у
власність для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд в
межах с.Білогородка залишено без
задоволення через невідповідність
місця розташування об'єкта.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу
України до повноважень сільських,
селищних, міських рад в галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст відноситься розпорядження
землями територіальних громад;
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу; здійснення контролю за
використанням та охороною земель
комунальної власності, додержанням
земельного та екологічного
законодавства.

Згідно п.34 ст.26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» до
виключної компетенції сільських рад
відноситься вирішення питань
регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом,
або за результатами аукціону.

Згідно ч.6 ст.118 Земельного кодексу
України громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, погодження
землекористувача (у разі вилучення
земельної ділянки, що перебуває у
користуванні інших осіб) та документи,
що підтверджують досвід роботи у
сільському господарстві або наявність
освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Як встановлено у ч.7 ст.118 Земельного
кодексу України Рада міністрів
Автономної республіки Крим, районна,
Київська чи Севастопольська міська
державна адміністрація або сільська,
селищна, міська рада розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Обставин щодо невідповідності
оскаржуваного рішення відповідача
вищевказаним вимогам судами передніх
інстанцій не встановлено. З
урахуванням визначених Земельним
кодексом України повноважень
сільських рад у галузі земельних
відносин, порядку надання земельних
ділянок у користування та власність
громадян та встановлених судами
попередніх інстанцій обставин справи,
колегія суддів погоджується з
висновками судів про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 03
січня 2014 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді