Справа № 810/5752/14
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/5752/14
інстанції: Панченко Н.Д.
Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Міщука М.С.

при секретарі: Корінець Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві, в порядку ч.1 ст. 41
КАС України справу за апеляційною
скаргою позивача - управління
Пенсійного фонду України у м. Славутичі
Київської області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2014
року у справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України у м. Славутичі Київської
області до Первинної профспілкової
організації Чорнобильської АЕС про
стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 року позивач - управління
Пенсійного фонду України у м. Славутичі
Київської області звернулось до
Київського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Первинної
профспілкової організації
Чорнобильської АЕС, у якому просило
стягнути заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій у
розмірі 22874,98 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2014
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, позивачем - управлінням
Пенсійного фонду України у м. Славутичі
Київської області - подано апеляційну
скаргу, в якій апелянт просить
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити адміністративний позов в
повному обсязі. Позивач мотивує свої
вимоги тим, що судом першої інстанції
неповно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи,
порушено норми матеріального та
процесуального права.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити розгляд апеляційної скарги
за відсутності представників сторін.

Згідно з ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, в обґрунтування позовних
вимог позивач зазначив, що, згідно з
даними особового рахунку
страхувальника, у відповідача
утворився борг з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах особам, які працювали
на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і важкими умовами
праці за Списком №1 за червень 2014 року.

На підставі розрахунків фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій,
позивач визначив суму, яка полягає
відшкодуванню за червень 2014 року за
рахунок відповідача - у зв'язку із
виплатою та доставкою пенсій
громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 - на загальну суму 22874,98 грн.

Посилаючись на ч.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1056-ІV від 09 липня 2003 року
та п.6 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Пенсійного фонду України №21-1 від 19
грудня 2003 року, позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку вищевикладеним
обставинам справи, колегія суддів
зазначає, що суд першої інстанції вірно
виходив з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
первинна профспілкова організація
Чорнобильської АЕС є юридичною особою,
що зареєстрована виконавчим комітетом
Славутицької міської ради Київської
області (а.с.6). Як платник страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування -
зареєстрована в управлінні Пенсійного
фонду України в м.Славутич Київської
області (а.с.7).

Вказані пенсіонери працювали на
підприємстві відповідача та
перебувають на пенсійному обліку у
позивача, як особи, котрим призначено
пенсії за віком на умовах Списку №1
(відповідно до п. «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
(крім працівників, безпосередньо
зайнятих повний робочий день на
підземних роботах з видобутку вугілля,
сланцю, руди та інших корисних копалин,
на будівництві шахт та рудників)).

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування визначаються
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до п. 2 розділу ХV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за Списком №1 та на інших роботах
зі шкідливими і важкими умовами праці
за Списком №2 виробництв, робіт
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Крім того, коло осіб, які мають право на
пенсію за віком на пільгових умовах,
незалежно від місця останньої роботи,
визначено, зокрема п.«а» ч.1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»: а)
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за Списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 45 років і
при стажі роботи не менше 15 років, з них
не менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Як вбачається із матеріалів справи, на
підприємстві відповідача немає
виробництв, передбачених Списком № 1,
відповідно, на ньому не проводилась
атестація робочих місць, як на час
направлення працівників відповідача
на роботу в зону Чорнобильської АЕС,
так і на цей час.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що працівники відповідача
виконували роботу в зоні
радіоактивного забруднення
Чорнобильської АЕС. Проте, шкідливі
умови праці обумовлені перебуванням в
цій зоні, а не виконанням роботи
безпосередньо на робочому місці в
первинній профспілковій організації
Чорнобильської АЕС.

Згідно зі ст.15 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», умови, норми та
порядок пенсійного забезпечення
громадян, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи,
визначаються Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» або їм
надається право на одержання пенсій на
підставах, передбачених цим Законом.

Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у ст. 55 закріплено, що
особам, які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються зі
зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державних
пенсій в залежності від категорії
особи. Призначення та виплата пенсій
цим категоріям провадиться відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Таким чином, відповідно до зазначених
вище положень, особи, які постійно
проживали або постійно проживають, чи
постійно працювали або постійно
працюють у зоні посиленого
радіологічного контролю (постраждалі
від Чорнобильської катастрофи 4
категорії) набувають право на пенсію:
для чоловіків - з 55 років; для жінок - в 50
років.

При цьому, у ст. 63 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» вказано, що
фінансування витрат, пов'язаних із
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету,
коштів, які враховуються при
визначенні міжбюджетних трансфертів,
та інших джерел, не заборонених
законодавством.

Апеляційний суд вважає вірним висновок
суду першої інстанції щодо
неправомірності та безпідставності
включення витрат до розрахунку з метою
їх відшкодування за рахунок
відповідача.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, відсутні підстави для
стягнення з відповідача витрат
Пенсійного фонду України на виплату
пенсій громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Водночас, сам по собі факт видачі
позивачем довідки для отримання
пільгових пенсій за Списком №1 не може
бути підставою для стягнення з
відповідача суми виплачених цим особам
пенсій, оскільки в подальшому
зазначена пільгова пенсія таким особам
не оформлювалася.

Колегія суддів звертає увагу, що
позивач уже звертався до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій за період з 01.01.2012 по
25.03.2012 за списком №1. Постановою
Київського окружного
адміністративного суду від 01 жовтня 2012
року у справі №2а-1904/12/1070, яка залишена
без змін відповідно до ухвали
Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 квітня 2013
року - у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 13 червня 2013 №К/80031150/13 -
відмовлено у відкритті касаційного
провадження.

Підсумовуючи зазначене вище,
дослідивши матеріали та фактичні
обставини справи, колегія суддів
апеляційної інстанції дійшла висновку,
що викладені у позовній заяві доводи
позивача - необґрунтовані, а його
вимоги - задоволенню не підлягають.

Приписами ст. 159 КАС України
встановлено, що судове рішення повинно
бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яке ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального та
матеріального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції, у
зв'язку з чим підстав для скасування
постанови суду першої інстанції не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 199, 200, 205, 206, КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача -
управління Пенсійного фонду України у
місті Славутичі Київської області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2014
року - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2014
року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів, відповідно до
вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 18.12.2014
року.

Головуючий суддя
Л.В.Бєлова

Судді
Л.М. Гром,

М.С. Міщук

Головуючий суддя
Бєлова Л.В.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.