Справа № 810/3483/14
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3483/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі
за участю: представника
позивачаБорисюк Л.П., Петрика І.Й.,
Собківа Я.М. Чайка О.С. Кривошея О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Допомога-1» на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 24
червня 2014 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Допомога-1» до
Переяслав-Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Допомога-1»
звернулося до Київського окружного
адміністративного суду із позовом до
Переяслав-Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області в якому просило
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення форми
«Р» № та форми «В4» № від
25.04.2014.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 24 червня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, який з'явився в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Як вбачається з матеріалів справи,
28.03.2013 Яготинською міжрайонною
державною податковою інспекцією
Київської області ДПС було проведено
планову виїзну перевірку з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства.

За результатами перевірки було
складено Акт перевірки від 28.03.2013 №
184/2200/32395558 «Про результати планової
виїзної перевірки ТОВ «Допомога-1» () з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.10.2010 по 31.12.2012, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2010 по
31.12.2012» (далі - Акт від 28.03.2013).

Актом від 28.03.2013 встановлено порушення
абзацу 2 пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України, що
призвело до завищення податкового
кредиту та заниження зобов'язань з
податку на додану вартість в розмірі 335
000 гривень, в тому числі за жовтень 2012
року в сумі 335 000 гривень.

Як вбачається з Акта від 28.03.2013, такі
порушення відбулися у зв'язку з
віднесенням позивачем до податкового
кредиту суми, не підтвердженої
документально. Так, позивачем було
віднесено до реєстру отриманих
податкових накладних за жовтень 2012
року податкову накладну від 08.10.2012 № 6
від Приватного підприємства «Сохо
Трейд» загальною сумою 2 010 000 гривень, в
тому числі ПДВ 335 000 гривень, оригінал
якої на момент перевірки був відсутній.

28.03.2013 за наслідками Акта від 28.03.2013
Яготинською МДПІ Київської області ДПС
було прийняте податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
відповідно до якого ТОВ «Допомога-1»
було збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість на загальну суму 418 750
гривень, з яких за основним платежем - 335
000 гривень, штрафні санкції - 83 750
гривень (25 % від суми визначеного
грошового зобов'язання).

Як зазначає сам позивач, ТОВ
«Допомога-1» погодилось із винесеним
податковим повідомленням-рішенням від
28.03.2013 форми «Р» № , оскільки
визнало неправомірність віднесення до
складу податкового кредиту суми ПДВ за
відсутності оригінала податкової
накладної.

В квітні 2013 року позивачем було
сплачено суму штрафних санкцій у
розмірі 83 750 гривень, нарахованих
згідно Акта від 28.03.2013.

В квітні 2013 року під час внутрішньої
ревізії бухгалтерської та податкової
документації було виявлено оригінал
податкової накладної № 6 від 08.10.2012,
отриманої від ПП «Сохо Трейд». Факт
виявлення податкової накладної
підтверджується Актом ревізійної
комісії від 05.04.2013 № 1.

08.04.2013 позивач подав уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за лютий 2013 року.

Згідно з уточнюючим розрахунком, ТОВ
«Допомога-1» до складу податкового
кредиту віднесло суму ПДВ в розмірі 335
000 гривень, сплаченої згідно податкової
накладної № 6 від 08.10.2012, отриманої від
ПП «Сохо Трейд».

10.04.2014 Переяслав-Хмельницькою
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Київській області було
проведено позапланову виїзну
перевірку з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства.

За результатами перевірки було
складено Акт перевірки від 10.04.2014 №
215/22/32395558 «Про результати позапланової
виїзної перевірки ТОВ «Допомога-1» з питань дотримання вимог
податкового та валютного
законодавства за період з 01.10.2010 по
01.06.2013» (далі - Акт від 10.04.2014).

Актом від 10.04.2014 встановлено порушення
пунктів 198.2 та 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України, що призвело до
завищення податкового кредиту та
завищення від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного періоду з податку на додану
вартість в розмірі 335 000 гривень, в тому
числі за лютий 2013 року в сумі 335 000
гривень.

Як вбачається з Акта від 10.04.2014
податковим органом встановлено
завищення задекларованих суб'єктом
господарювання показників у рядку 10.1
«Підлягають оподаткуванню за ставкою
20% та нульовою ставкою» на суму 335 000 грн.
за лютий 2013 року. До податкового
кредиту лютого 2013 року за поданою
уточнюючою декларацією від 08.04.2013 №
віднесено суму 335 000 грн. по
податковій накладній від 08.10.2012 № 6, яка
виписана постачальником ПП «Сохо
Трейд».

Відповідач вказує, що ТОВ «Допомога-1»
до складу податкового кредиту за лютий
2013 року повторно віднесено суми ПДВ в
розмірі 335 000 грн. по податковій
накладній від 08.10.2012 № 6, отриманої від
ПП «Сохо Трейд», яка не була
підтверджена документальною
перевіркою (Акт від 28.03.2013), у зв'язку з
тим, що оригінал податкової накладної
на момент перевірки був відсутній.

Даною перевіркою від 10.04.2014
встановлено, що до реєстру отриманих
податкових накладних за жовтень 2012
року віднесено податкову накладну від
08.10.2012 № 6, отриману від ПП «Сохо Трейд»,
оригінал якої ТОВ «Допомога-1» надано
до перевірки (станом на дату підписання
Акту від 10.04.2014).

Станом на момент даної перевірки, ТОВ
«Допомога-1» сума ПДВ у розмірі 335 000
гривень, яка попередньо віднесена до
податкового кредиту (за жовтень 2012 року
на суму ПДВ 335 000 грн.) підтверджена
наявним оригіналом податкової
накладної.

Таким чином ТОВ «Допомога-1» до складу
податкового кредиту за лютий 2013 року
вдруге віднесено суму ПДВ в розмірі 335
000 грн. по вищенаведеній податковій
накладній (за жовтень 2012 року).

Враховуючи вищезазначене, в порушення
пункту 198.6 статі 198 Податкового кодексу
України, ТОВ «Допомога-1» завищено суму
податкового кредиту на 335 000 грн., в тому
числі за лютий 2013 року на суму 335 000 грн.

25.04.2014 відповідачем були винесені
податкові повідомлення-рішення форми
«Р» № за платежем податок на
додану вартість на суму 168 000 грн., з яких
за основним платежем 500 гривень і за
штрафними санкціями 167 500 грн. (50 % від
суми завищеного податкового кредиту)
та форми «В4» № , яким зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість у сумі 334 500
грн.

Позивач, не погодившись з
вищевказаними податковими
повідомленнями-рішеннями, звернувся до
суду з вищевказаним позовом, в якому
просив суд визнати їх протиправними та
скасувати.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач неправомірно до складу
податкового кредиту за лютий 2013 року
вдруге відніс суму ПДВ в розмірі 335 000
грн. по податковій накладній від 08.10.2012
№ 6.

З таким висновком суду колегія суддів
не може погодитися, виходячи з
наступного.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

Податковим кредитом в розумінні
підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
визнається сума, на яку платник податку
на додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду, визначена згідно
з розділом V цього Кодексу.

Згідно із підпунктом «а» пункту 198.1
статті 198 Податкового кодексу України,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає, зокрема, у
разі здійснення операцій з придбання
товарів та послуг, які відповідно до
пункту 185.1 статті 185 цього Кодексу є
об'єктом оподаткування податком на
додану вартість.

Як визначено пунктом 198.2 статті 198
Податкового кодексу України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: списання коштів з
банківського рахунка платника податку
на оплату товарів/послуг; отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду, зокрема, у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України передбачено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України визначено, що платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, яка, як встановлено
пунктом 201.10 цієї ж статті, є підставою
для нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV
(далі - Закон № 996-ХІV) визначено, що цей
Закон поширюється на всіх юридичних
осіб, створених відповідно до
законодавства України, незалежно від
їх організаційно-правових форм і форм
власності, а також на представництва
іноземних суб'єктів господарської
діяльності (далі - підприємства), які
зобов'язані вести бухгалтерський облік
та подавати фінансову звітність згідно
з законодавством.

Згідно з частиною першою статті 9
Закону № 996-ХІV, підставою для
бухгалтерського обліку операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Частиною другою статті 9 Закону України
№ 996-ХІV встановлено, що первинні та
зведені облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання, назву підприємства
від імені якого складено документ,
зміст та обсяг господарської операції,
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Аналіз викладених норм свідчить про те,
що право на включення до складу
податкового кредиту певних сум виникає
у платника податків у зв'язку із
здійснення ним господарських операцій,
що підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами фінансової звітності.

Як вбачається з матеріалів справи, в
жовтні 2012 року позивачем на підставі
виписаної ПП «Сохо Трейд» податкової
накладної від 08.10.2012 № 6 було віднесено
до складу податкового кредиту суму ПДВ
в розмірі 335 000 грн.

Під час планової перевірки
підприємства в березні 2013 року (Акт від
28.03.2013 № 184/2200/32395558) на вимогу
податкового органу, позивач не зміг
надати оригінал вищезазначеної
податкової накладної, а тому,
податковий орган дійшов висновку про
відсутність у позивача права на
формування податкового кредиту на суму
335 000 грн. на підставі вказаної
податкової накладної.

За наслідками перевірки, Яготинською
МДПІ Київської області було винесено
відповідне податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від
28.03.2013 № , яким нараховані
позивачу грошове зобов'язання з ПДВ в
розмірі 335 000 грн. та штрафні санкції в
розмірі 83 750 грн.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
позивач повністю погодився з позицією
податкового органу, висвітленою в Акті
перевірки від 28.03.2013 № 184/2200/32395558 та
сплатив нараховані штрафні санкції в
розмірі 83 750 грн., оскільки податкова
накладна по відносинам з ТОВ «Сохо
Трейд» дійсно була відсутньою і
знайдена в подальшому не була.

Проте, в квітні 2013 року під час
внутрішньої ревізії бухгалтерської та
податкової документації, тобто після
підписання Акта перевірки та винесення
податкового повідомлення-рішення,
позивачем було знайдено оригінал
податкової накладної від 08.10.2012 № 6,
отриманої від ПП «Сохо Трейд». Факт
виявлення податкової накладної
підтверджується Актом ревізійної
комісії від 05.04.2013 № 1.

За умовами абз.3 п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, право на включення до
податкового кредиту суми податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних зберігається за
платником податків протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Податкова накладна № 6 була складена
08.10.2012. Отже, за умови абз.3 п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, право на
включення до податкового кредиту суми
ПДВ на підставі податкової накладної №
6 зберігається за позивачем до 08.10.2013
включно.

З вищевикладеного, є очевидним той
факт, що віднесення до складу
податкового кредиту сум ПДВ згідно
податкової накладної від 08.10.2012 № 6 в
жовтні 2012 року відсутнє як подія.

Тобто, платник податків ТОВ
«Допомога-1», за результатами Акта
перевірки від 28.03.2013 є таким, що не
включав до складу податкового кредиту
сум ПДВ (не скористався правом на
податковий кредит) за податковою
накладною від 08.10.2012 № 6.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про повторне включення сум
ПДВ за податковою накладною від 08.10.2012
№ 6 є таким, що суперечить дійсним
обставинам справи та нормам
податкового законодавства, а відтак,
колегія суддів дійшла висновку, що
позивачем правомірно було віднесено до
складу податкового кредиту суми ПДВ за
податковою накладною від 08.10.2012 № 6.

З огляду на зазначене, колегія суддів
дійшла висновку про задоволення
позовних вимог ТОВ «Допомога-1» та
скасування податкових
повідомлень-рішень
Переяслав-Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області форми «Р» № та
форми «В4» № від 25.04.2014.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції не відповідає нормам
матеріального права, доводи
апеляційної скарги спростовують
висновки суду першої інстанції,
викладені у зазначеній постанові, у
зв'язку з чим є підстави для її
скасування з ухваленням нової
постанови про задоволення позовних
вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Допомога-1» на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 24
червня 2014 року - задовольнити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 24 червня 2014
року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Допомога-1»
задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Переяслав-Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області форми «Р» № та
форми «В4» № від 25.04.2014.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст постанови складено та
підписано - 19.12.2014

Головуючий суддя

Борисюк Л.П.

Судді:

Петрик І.Й.

Собків Я.М.