Справа № 286/5867/14-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"09" грудня 2014 р.
Справа № 286/5867/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області на постанову Овруцького
районного суду Житомирської області
від "26" вересня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
Житомирської області про
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в
якому просив зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі провести донарахування та
виплату за період з 1 лютого 2014 року по 31
липня 2014 року додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю та державної
пенсії в розмірах, визначених ст.ст.50,54
Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», мотивуючи тим, що він є
пенсіонером, особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
1-ї категорії, являється інвалідом 3
групи. За період перебування на пенсії
йому виплачувались пенсійні виплати,
що встановлені в Законі не в кратному
відношенні до мінімальної заробітної
плати та мінімальної пенсії за віком, а
згідно постанов КМ України, що призвело
до порушення його прав.

Постановою Овруцького районного суду
Житомирської області від 26.09.2014 позов
задоволено повністю.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
провести ОСОБА_4 донарахування та
виплату за період з 01.02.2014 року по 31.07.2014
року:

додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у відповідності до ст. 50
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи ",
виходячи з розміру 50% мінімальної
пенсії за віком, яка дорівнює
прожитковому мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом про Державний бюджет України
на відповідний рік, щомісячно;

пенсії, як інваліду ІІІ-ї групи, щодо
якого встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, виходячи
із розміру, встановленого ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи ", виходячи з
розміру 6-ми мінімальних пенсій за
віком, яка дорівнює прожитковому
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом
про Державний бюджет України на
відповідний рік, щомісячно.

Не погоджуючись з зазначеною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
суду та залишити позовну заяву без
розгляду або закрити провадження у
справі.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
197 Кодексу адміністративного
судочинства України апеляційний
розгляд справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Дослідивши за матеріалами справи
наведені у скарзі доводи та
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення
апеляційної скарги виходячи з такого.

Встановлено, що позивач - ОСОБА_4 є
інвалідом 3 групи і віднесений до 1-ї
категорії осіб, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області та отримує додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, та державну
пенсію, передбачені ст.ст.50,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", однак у
менших розмірах, ніж встановлено
Законом.

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" №796-ХІІ передбачено, що
пенсії особам, віднесеним до категорії
1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст.54 Закону № 796-ХІІ,
яка визначає підстави та умови
призначення державних пенсій особам,
віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з
втратою годувальника, в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по 3
групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком. Згідно зі ст.50 цього
Закону інвалідам 3 групи, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50% мінімальної
пенсії з віком. Виплата додаткової
пенсії відповідно до ст.53 зазначеного
Закону здійснюється повністю
незалежно від заробітку, пенсії чи
іншого доходу.

Проте, ч.4 ст.54 Законом України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України.

У свою чергу, Кабінетом Міністрів
України на виконання вказаного
положення ст.54 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" 23.11.2011 року
прийнято постанову №1210 "Про підвищення
рівня пенсійного забезпечення
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". У
відповідності до вказаної постанови КМ
України, позивачу провадиться
нарахування і виплата основної та
додаткової пенсій.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами, колегія суддів зазначає
таке.

Положення п.28 розділу II Закону України
"Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" №107-VI, яким були внесені
зміни до ст.50 та ст.54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи" і які обмежували права
інвалідів 3 групи, віднесених до
категорії 1 потерпілих від
Чорнобильської катастрофи щодо
призначення щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком та призначення державної
пенсії інвалідам, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою по 3 групі інвалідності в
розмірі, не нижче 6 мінімальних пенсій
за віком, Рішенням Конституційного
суду України у справі №10-рп/2008 від
22.05.2008 року, визнано неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їхні окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
із дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, вище наведені положення ч.4
ст.54 та ст.50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи" є чинними у редакції до
внесення змін до них Законом України
"Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України".

На даний час Закони України "Про
державний бюджет України на 2011 рік",
"Про державний бюджет України на 2012 рік"
та "Про державний бюджет України на 2013
рік" втратили чинність.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону), такі
обмеження не встановлені.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2014
року є чинними і підлягають
застосуванню: ч.4 ст.54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи", в редакції,
відповідно до якої державна пенсія для
інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою по 3 групі
інвалідності не може бути нижчою 6
мінімальних пенсій за віком та ст.50
цього Закону України, в редакції,
відповідно до якої інвалідам 3 групи,
віднесеним до категорії 1 потерпілих
від Чорнобильської катастрофи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком.

Колегія суддів вважає, що наведені в
апеляційній скарзі доводи не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що Овруцький районний
суд Житомирської області правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області залишити
без задоволення, а постанову
Овруцького районного суду
Житомирської області від "26" вересня 2014
р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Г.І. Майор

судді:
А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,11100

3- відповідачу Управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
Житомирської області вул.Леніна,
12,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська
область,11100

- ,