Справа № 815/6426/14
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6426/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року Одеський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук
О.А.,

за участю секретаря Васіної
А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі справу за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"МГК-Теплодар" до Державної податкової
інспекції у Біляївському районі
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 10.09.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до
суду та просить визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції в Біляївському
районі Головного управління
Міндоходів в Одеській області №
від 10.09.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що ТОВ «МГК-Теплодар»
не погоджується з податковим
повідомленням-рішенням № від
10.09.2014 року, оскільки його прийнято без
розгляду заперечень на акт перевірки
від 07.08.2014 року № 1326/1502/38724041, на підставі
якого прийнято оскаржуване рішення.
Також позивач зазначає, що ДПІ в
Біляївському районі ГУ Міндоходів в
Одеській області безпідставно
зазначено, що ТОВ «МГК - Теплодар»
порушило вимоги абзацу 2 п. 201.15 ст. 201 ПКУ
та несвоєчасно подало податкову
звітність, а саме реєстри отриманих та
виданих податкових накладних з ПДВ за
червень 2014 року та як наслідок повинно
нести відповідальність згідно п. 120.1 ст.
120 ПКУ, оскільки подало до ДПІ податкову
декларацію з податку на додану
вартість за червень 2014 року, а тому не
повинно нести відповідальність на
підставі п. 120.1 ст. 120 ПКУ. Крім цього
позивач зазначає, що в червні 2014 року не
отримувало та не видавало податкові
накладні та, як наслідок, не вносило
записів до реєстру у вказаному періоді
та не мало інформації, яку слід
направляти до податкового органу.
Копію вказаного реєстру з відсутніми
записами було направлено до ДПІ в
Біляївському районі ГУ Міндоходів в
Одеській області 29.08.2014 року. Також в
обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що акт перевірки та
податкове повідомлення-рішення №
від 10.09.2014 року підписані
посадовими особами ДПІ у Біляївському
районі ГУ Міндоходів в Одеській
області, проте постановою Кабінету
Міністрів України № 311 від 06.08.2014 року
скасовано постанови Кабінету
Міністрів України, які визначали
повноваження податкових органів.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, просив його
задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував, просив
суд відмовити в задоволенні
адміністративного позову в повному
обсязі. В обґрунтування заперечень
зазначив, що камеральною перевіркою
встановлено порушення ТОВ
«МГК-Теплодар» абз. 2 п. 201.15 ст. 201 ПКУ, у
зв'язку з чим податковим
повідомленням-рішенням до позивача
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію відповідно до п. 120.1 ст. 120 ПКУ в
розмірі 1020 грн. за неподання до ДПІ
податкової звітності з податку на
додану вартість за червень 2014 року.
Також представник відповідача
зазначив, що штрафна (фінансова)
санкція склала 1020 грн., у зв'язку з тим,
що на момент прийняття податкового
повідомлення-рішення № від 10.09.2014
року до платника було застосовано
штраф за неподання податкової
звітності з податку на додану вартість
за грудень 2013 року згідно абз. 1 п. 120.1
ст. 120 ПКУ в розмірі 170 грн. (податкове
повідомлення-рішення № від 28.02.2014
року). Отже, податкове
повідомлення-рішення № від 10.09.2014
року винесено згідно з вимогами
чинного законодавства.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
пояснення представника позивача,
дослідивши та проаналізувавши надані
докази у їх сукупності, суд встановив
наступне.

Відповідно до п. 20.1.4, 20.1.19 п. 20.1. ст.
20 ПКУ контролюючі органи мають право:
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків
(крім Національного банку України), у
тому числі після проведення процедур
митного контролю та/або митного
оформлення; застосовувати до платників
податків передбачені законом
фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за
порушення податкового чи іншого
законодавства, контроль за додержанням
якого покладено на контролюючі органи.

Згідно до п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПКУ
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки
проводяться контролюючими органами в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи. Камеральною
вважається перевірка, яка проводиться
у приміщенні контролюючого органу
виключно на підставі даних, зазначених
у податкових деклараціях (розрахунках)
платника податків.

Пунктом 200.10 ст. 200 ПКУ встановлено,
що протягом 30 календарних днів, що
настають за граничним терміном
отримання податкової декларації,
контролюючий орган проводить
камеральну перевірку заявлених у ній
даних.

Відповідно до п. 76.1, 76.2 ст. 76 ПКУ
камеральна перевірка проводиться
посадовими особами контролюючого
органу без будь-якого спеціального
рішення керівника такого органу або
направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся
податкова звітність суцільним
порядком. Згода платника податків на
перевірку та його присутність під час
проведення камеральної перевірки не
обов'язкова. Порядок оформлення
результатів камеральної перевірки
здійснюється відповідно до вимог
статті 86 цього Кодексу.

В пункті 86.2 ст. 86 ПКУ встановлено,
що за результатами камеральної
перевірки у разі встановлення порушень
складається акт у двох примірниках,
який підписується посадовими особами
такого органу, які проводили перевірку,
і після реєстрації у контролюючому
органі вручається або надсилається для
підписання протягом трьох робочих днів
платнику податків у порядку,
визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п. 86.7, 86.8 ст. 86 ПКУ у
разі незгоди платника податків або
його законних представників з
висновками перевірки чи фактами і
даними, викладеними в акті (довідці)
перевірки, вони мають право подати свої
заперечення до контролюючого органу за
основним місцем обліку такого платника
податків протягом п'яти робочих днів з
дня отримання акта (довідки). Такі
заперечення розглядаються
контролюючим органом протягом п'яти
робочих днів, що настають за днем їх
отримання (днем завершення перевірки,
проведеної у зв'язку з необхідністю
з'ясування обставин, що не були
досліджені під час перевірки та
зазначені у зауваженнях), та платнику
податків надсилається відповідь у
порядку, визначеному статтею 58 цього
Кодексу для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень. Платник
податку (його уповноважена особа та/або
представник) має право брати участь у
розгляді заперечень, про що такий
платник податку зазначає у
запереченнях. Рішення про визначення
грошових зобов'язань приймається
керівником контролюючого органу (або
його заступником) з урахуванням
результатів розгляду заперечень
платника податків (у разі їх наявності).
Податкове повідомлення-рішення
приймається керівником контролюючого
органу (його заступником) протягом
десяти робочих днів з дня, наступного
за днем вручення платнику податків
акта перевірки у порядку,
передбаченому статтею 58 цього Кодексу,
для надсилання (вручення) податкових
повідомлень-рішень (за результатами
фактичної перевірки - з дня реєстрації
(надходження) акта такої перевірки до
контролюючого органу за основним
місцем обліку платника податків), а за
наявності заперечень посадових осіб
платника податків до акта перевірки
приймається з урахуванням висновку про
результати розгляду заперечень до акта
перевірки - протягом трьох робочих
днів, наступних за днем розгляду
заперечень і надання (надсилання)
письмової відповіді платнику податків.

Судом встановлено, що 15.07.2014 року
ТОВ «МГК-Теплодар» до ДПІ у
Біляївському районі ГУ Міндоходів в
Одеській області подано податкову
декларацію з податку на додану
вартість за червень 2014 року (а.с. 18-24).

07.08.2014 року головним державним
ревізором-інспектором відділу
контролю за декларуванням ПДВ
управління оподаткування та контролю
об'єктів і операцій на підставі п. 200.10
ст. 200 ПКУ та в порядку ст. 76 ПКУ
проведено камеральну перевірку
податкової звітності з податку на
додану вартість за червень 2014 року ТОВ
«МГК-Теплодар», за результатами якої
зроблено висновок, що дані камеральної
перевірки свідчать про несвоєчасне
подання реєстру отриманих та виданих
податкових накладних за червень 2014
року, відповідальність платника
передбачена пунктом 120.1 статті 120 ПКУ,
про що складено акт № 1326/1502/38724041 від
07.08.2014 року (а.с. 12-13).

Листом від 03.09.2014 року № 01/09 ТОВ
«МГК-Теплодар» до ДПІ у Біляївському
районі ГУ Міндоходів в Одеській
області направлено заперечення
(зауваження) на акт від 07.08.2014 року №
1326/1502/38724041 (а.с. 14).

Листом від 23.09.2014 року вих. №
11626/10/1502 ДПІ у Біляївському районі ГУ
Міндоходів в Одеській області
повідомлено директору ТОВ
«МГК-Теплодар», що до ДПІ у
Біляївському районі ГУ Міндоходів в
Одеській області заперечення позивача
від 03.09.2014 року № 01/09 надійшли 16.09.2014
року вх. № 3078/10. Під час розгляду
заперечень встановлено, що відсутні
підстави для перегляду акту
камеральної перевірки № 1326/1502/38724041 від
07.08.2014 року (а.с. 16-17).

Також судом встановлено, що на
підставі акту № 1326/1502/38724041 від 07.08.2014
року за порушення п. 201.15 ст. 201 ПКУ
відповідно до п. 120.1 ст. 120 ПКУ до
товариства з обмеженою
відповідальністю «МГК-Теплодар»
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 1020 грн. (а.с. 11).

Відповідно до ст. 17 КАС України
предметом розгляду справи по суті в
порядку адміністративного судочинства
є не будь-які рішення, дії або
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень, а лише ті, що породжують
права та обов'язки учасників спірних
відносин.

Згідно із п. 58.1 ст. 58 та п. 86.8 ст. 86
ПКУ на підставі акта перевірки
податковим органом приймається
податкове повідомлення-рішення.

Правові наслідки для позивача
можуть створювати лише відповідні
рішення контролюючого органу, прийняті
на підставі вказаного акта перевірки.
Відповідно, акт перевірки, зокрема його
висновки, не порушує права платника
податків.

Оскільки за результатами
проведеної перевірки відповідачем вже
прийнято податкове
повідомлення-рішення, то саме воно
повинно бути предметом оскарження, а
тому суд не приймає до уваги посилання
позивача в обґрунтування позовних
вимог на те, що ТОВ «МГК-Теплодар» не
погоджується з податковим
повідомленням-рішенням № від
10.09.2014 року, оскільки його прийнято без
розгляду заперечень на акт перевірки
від 07.08.2014 року № 1326/1502/38724041. Вказана
позиція узгоджується з правовою
позицією Вищого адміністративного
суду (касаційне провадження №
К/800/45400/14).

Посилання позивача в
обґрунтування позовних вимог на те, що
акт перевірки та податкове
повідомлення-рішення № від 10.09.2014
року підписані посадовими особами ДПІ
у Біляївському районі ГУ Міндоходів в
Одеській області, проте постановою
Кабінету Міністрів України № 311 від
06.08.2014 року скасовано постанови
Кабінету Міністрів України, які
визначали повноваження податкових
органів, суд вважає неспроможними,
виходячи з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 21.05.2014 року № 160 «Про
утворення Державної фіскальної
служби», утворено Державну фіскальну
службу, як центральний орган
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується та координується
Кабінетом Міністрів України,
реорганізувавши Міністерство доходів
і зборів шляхом перетворення.

Відповідно до ст. 108 Цивільного кодексу
України перетворенням юридичної особи
є зміна її організаційно-правової
форми, та головне, що у разі
перетворення до нової юридичної особи
переходять усе майно, усі права та
обов'язки попередньої юридичної особи.
Процес реорганізації шляхом
перетворення завершується створенням
нової юридичної особи, яка стає
правонаступником усіх прав та
обов'язків юридичної особи, що
припинила свою діяльність. Отже,
перетворення юридичної особи
призводить до її припинення та
характеризується універсальним
правонаступництвом.

Згідно відомостей, що містяться в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, в
Єдиному державному реєстрі відсутній
запис про припинення юридичної особи -
ДПІ у Біляївському районі ГУ
Міндоходів в Одеській області.

Таким чином, акт та податкове
повідомлення-рішення № від 10.09.2014
року підписані посадовими особами ДПІ
у Біляївському районі ГУ Міндоходів в
межах повноважень, наданих
Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 201.14, 201.15 ст. 201 ПКУ
платники податку зобов'язані вести
окремий облік операцій з постачання та
придбання товарів/послуг, які
підлягають оподаткуванню, а також які
не є об'єктами оподаткування та
звільнені від оподаткування згідно з
цим розділом. Зведені результати
такого обліку відображаються в
податкових деклараціях, форма яких
встановлюється у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу.
Платник податку веде реєстр виданих та
отриманих податкових накладних в
електронному вигляді, у якому
зазначаються порядковий номер
податкової накладної, дата її виписки
(отримання), загальна сума постачання
та сума нарахованого податку, а також
реєстраційний номер платника податку -
продавця, який видав податкову
накладну такому платнику податку.
Форма і порядок заповнення реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних встановлюються відповідно
до вимог розділу II цього Кодексу.
Платники податку щомісяця в терміни, що
передбачені для подання податкової
звітності (календарний місяць), у тому
числі для яких цим розділом
встановлено звітний податковий період
- квартал, подають контролюючому органу
копії записів у реєстрах виданих та
отриманих податкових накладних за
такий період в електронному вигляді.

Судом встановлено, що товариством
з обмеженою відповідальністю
«МГК-Теплодар» реєстр виданих та
отриманих податкових накладних за
червень 2014 року до ДПІ у Біляївському
районі ГУ Міндоходів в Одеській
області подано 29.08.2014 року, граничний
термін подання - 21.07.2014 року (а.с. 25-29).

Таким чином ДПІ у Біляївському
районі ГУ Міндоходів в Одеській
області правомірно зроблено висновок
про порушення позивачем вимог п. 201.15 ст.
201 ПКУ.

Проте, суд вважає, що відповідачем
безпідставно застосовано до ТОВ
«МГК-Теплодар» штрафні (фінансові)
санкції на підставі п. 120.1 ст. 120 ПКУ, про
що прийнято оскаржуване податкове
повідомлення-рішення № від 10.09.2014
року, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 46.1. ст. 46 ПКУ
податкова декларація, розрахунок (далі
- податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Згідно до Порядку ведення реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від 22
вересня 2014 року N 958, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 10 жовтня
2014 р. за N 1228/26005, Реєстр є формою для
запису (реєстрації) виданих та
отриманих податкових накладних.

Відповідно до п. 120.1 ст. 120 ПКУ
неподання або несвоєчасне подання
платником податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків), - тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
гривень, за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання. Ті самі дії,
вчинені платником податків, до якого
протягом року було застосовано штраф
за таке порушення, - тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 1020 гривень
за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Таким чином, з вищевикладеного
вбачається, що штраф відповідно до п.
120.1 ст. 120 ПКУ накладається у разі
неподання або несвоєчасного подання
платником податків податкових
декларацій (розрахунків). Проте, судом
встановлено, що податкову декларацію з
податку на додану вартість за червень
2014 року ТОВ «МГК-Теплодар» подано до
ДПІ у Біляївському районі ГУ
Міндоходів в Одеській області у строки,
встановлені ПКУ.

Відповідно до п. 121.1. ст. 121 ПКУ
незабезпечення платником податків
зберігання первинних документів,
облікових та інших регістрів,
бухгалтерської та статистичної
звітності, інших документів з питань
обчислення і сплати податків та зборів
протягом установлених статтею 44 цього
Кодексу строків їх зберігання та/або
ненадання платником податків
контролюючим органам оригіналів
документів чи їх копій при здійсненні
податкового контролю у випадках,
передбачених цим Кодексом, - тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 510
гривень. Ті самі дії, вчинені платником
податків, до якого протягом року було
застосовано штраф за таке саме
порушення, - тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Таким чином, з вищевикладеного
вбачається, що за неподання або
несвоєчасне подання платником
податків реєстрів виданих та отриманих
податкових накладних відповідальність
передбачена саме п. 121.1 ст. 121 ПКУ.

Пунктом 120.1 ст. 120 ПКУ не
передбачено накладення штрафу за
неподання або несвоєчасне подання
платником податків реєстрів виданих та
отриманих податкових накладних.

Отже, судом встановлено, що за
результатами проведеної камеральної
перевірки відповідачем правомірно
зроблено висновок про порушення ТОВ
«МГК - Теплодар» абз. 2 п. 201.15 ст. 201 ПКУ,
проте невірно визначено, що
відповідальність платника передбачена
п. 120.1 ст. 120 ПКУ, та неправомірно
накладено штраф в розмірі 1020 грн.

На підставі вищевикладеного суд
дійшов до висновку, що податкове
повідомлення-рішення № від 10.09.2014
року ДПІ у Біляївському районі ГУ
Міндоходів в Одеській області прийнято
необґрунтовано та без урахування всіх
обставин, що мали значення для його
прийняття, а тому підлягає скасуванню.

Згідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2
КАС України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); добросовісно;
розсудливо.

Враховуючи вищевикладене, розглянувши
справу в межах заявлених позовних
вимог, на підставі наданих сторонами
доказів, з урахуванням встановлених у
судовому засіданні фактів, суд дійшов
до висновку, що позовні вимоги ТОВ
«МГК-Теплодар» про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції в
Біляївському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області № від 10.09.2014 року є
обґрунтованим та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Згідно до квитанції № ПН969634 від 11.11.2014
року позивачем сплачено судовий збір
за подання до адміністративного суду
даної позовної заяви в розмірі 182, 7 грн.
Враховуючи викладене, відповідно
до ч. 1 ст. 94 КАС України суд дійшов до
висновку, що слід стягнути з Державного
бюджету України через Головне
управління Державної казначейської
служби в Одеській області на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "МГК-Теплодар" () судовий збір в розмірі 182, 7
грн.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції в
Біляївському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області № від 10.09.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
через Головне управління Державної
казначейської служби в Одеській
області на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
"МГК-Теплодар" () судовий
збір в розмірі 182, 7 грн..

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд у строки та в
порядку встановлені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому статтею 254 КАС
України.

Повний текст постанови складено
та підписано 10 грудня 2014 року.

Суддя
/підпис/ О.А. Левчук