Справа № 826/14605/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Погрібніченка І.М.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справуза позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Київській області про визнання
незаконними та скасування наказів, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Окружного адміністративного
суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (далі -
позивач) з адміністративним позовом до
- визнання незаконним і
скасування наказу Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Київській області
(далі - ГУ Міндоходів у Київській
області, відповідач) № 202 від 18.10.2013 року
«Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності» відносно ОСОБА_1;
- визнання незаконним і
скасування наказу Головного
управління Міндоходів у Київській
області № 251 від 14.11.2013 року «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_1.» відносно
В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що
накладення на нього дисциплінарного
стягнення є незаконним та
необґрунтованим, оскільки ним не було
допущено порушення виконання своїх
службових обов'язків, а керівництвом не
доведено протиправність діянь, не
встановлено вину та причинного зв'язку
між проступком та шкідливими
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.
Відповідач в своїх запереченнях
зазначив, що при прийнятті
оскаржуваних наказів діяв на підставі
та у відповідності до норм чинного
законодавства, а тому просить суд
відмовити в задоволенні позовних
Відповідно до вимог частини
шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в зв'язку з неявкою в судове
засідання представника відповідача,
суд дійшов висновку про розгляд справи
у письмовому провадженні.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, враховуючи принципи рівності
сторін, Окружний адміністративний суд
Згідно наказу № 152-о від 06.08.2013 року
Головного управління Міндоходів у
Київській області «Про призначення
працівників податкової міліції
Київської області» підполковника
податкової міліції ОСОБА_1 було
призначено на посаду
оперуповноваженого відділу
організації викриття економічних
злочинів оперативного управління
Броварської ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Київській області зі
встановленням йому посадового окладу
згідно штатного розпису.
18.10.2013 року начальником Головного
управління Міндоходів у Київській
області прийнято наказ № 202 «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності», відповідно до якого
питання про притягнення
оперуповноваженого відділу
організації викриття економічних
злочинів оперативного управління
Броварської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області ОСОБА_1 відкладено до
виходу останнього на роботу після
14.11.2013 року начальником Головного
управління Міндоходів у Київській
області прийнято наказ № 251 «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_1.», відповідно
до якого оперуповноваженому ОСОБА_1
оголошена сувора догана за
недотримання службової (трудової)
дисципліни, що призвело до порушення
вимог п.п. 2.4.7 п. 2.4 другого розділу
Регламенту ДПС у Київській області,
затвердженого наказом ДПС у Київській
області від 25.05.2012 року № 176 (із змінами,
внесеними наказом ДПС у Київській
області від 31.08.2012 року № 286 «Про
внесення Змін до Регламенту ДПС у
Київській області»).
Не погоджуючись з вказаними наказами
відповідача, позивач звернувся до
Солом'янського районного суду м. Києва
з позовом про скасування
дисциплінарного стягнення.
Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 16.10.2014 року його позовні
вимоги було задоволено, визнано
незаконним та скасовано накази
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у Київській
області № 202 від 15.10.2013 року та № 251 від
14.11.2013 року.

Ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 02 вересня 2014 року рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 16.10.2014 року скасовано, а провадження
у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Київській області про
скасування дисциплінарного стягнення,
закрито, у зв'язку з тим, що вказана
справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Вказане вище обумовило позивача
звернутися з позовом до
адміністративного суду з вказаним
позовом.

Оцінивши за правилами статті 86
Кодексу адміністративного судочинства
України надані сторонами докази та
пояснення, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини,
Окружний адміністративний суд міста
Києва не погоджується з доводами
ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суспільні відносини, які охоплюють
діяльність держави щодо створення
правових, організаційних, економічних
та соціальних умов реалізації
громадянами України права на державну
службу регулюються Законом України
«Про державну службу» від 16.12.1993 року №
3723-XII (далі - Закон № 3723-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 3723-XII
основними обов'язками державних
службовців є: додержання Конституції
України та інших актів законодавства
України; забезпечення ефективної
роботи та виконання завдань державних
органів відповідно до їх компетенції;
недопущення порушень прав і свобод
людини та громадянина; безпосереднє
виконання покладених на них службових
обов'язків, своєчасне і точне виконання
рішень державних органів чи посадових
осіб, розпоряджень і вказівок своїх
керівників; збереження державної
таємниці, інформації про громадян, що
стала їм відома під час виконання
обов'язків державної служби, а також
іншої інформації, яка згідно з
законодавством не підлягає
розголошенню; постійне вдосконалення
організації своєї роботи і підвищення
професійної кваліфікації; сумлінне
виконання своїх службових обов'язків,
ініціатива і творчість в роботі.

Згідно ст. 14 Закону № 3723-XII
дисциплінарні стягнення
застосовуються до державного
службовця за невиконання чи неналежне
виконання службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень,
порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби, а також
за порушення правил професійної етики,
інший вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працює.

До службовців, крім дисциплінарних
стягнень, передбачених чинним
законодавством про працю України,
можуть застосовуватися такі заходи
дисциплінарного впливу: попередження
про неповну службову відповідність;
затримка до одного року у присвоєнні
чергового рангу або у призначенні на
вищу посаду.

При цьому, трудові відносини всіх
працівників, сприяючи зростанню
продуктивності праці, поліпшенню
якості роботи, підвищенню ефективності
суспільного виробництва і піднесенню
на цій основі матеріального і
культурного рівня життя трудящих,
зміцненню трудової дисципліни і
поступовому перетворенню праці на
благо суспільства в першу життєву
потребу кожної працездатної людини
регулюються Кодексом законів про працю
України.

Статтею 139 Кодексу законів про працю
України передбачено, що працівники
зобов'язані працювати чесно і сумлінно,
своєчасно і точно виконувати
розпорядження власника або
уповноваженого ним органу, додержувати
трудової і технологічної дисципліни,
вимог нормативних актів про охорону
праці, дбайливо ставитися до майна
власника, з яким укладено трудовий
договір.

Відповідно до ст. 147 Кодексу законів про
працю України за порушення трудової
дисципліни до працівника може бути
застосовано тільки один з таких
заходів стягнення: 1) догана;

2) звільнення.

Законодавством, статутами і
положеннями про дисципліну можуть бути
передбачені для окремих категорій
працівників й інші дисциплінарні
стягнення.

У відповідності до ст. 148 Кодексу
законів про працю України,
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути
накладене пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку.

Водночас, сутність службової
дисципліни, обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України (далі - особи
рядового і начальницького складу)
стосовно її дотримання, види заохочень
та дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
регулюється Законом України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» від 22.02.2006
року № 3460-IV (далі - Дисциплінарний
статут) ( в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин).

Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту на
осіб рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень:

1) усне зауваження;

2) зауваження;

3) догана;

4) сувора догана;

5) попередження про неповну посадову
відповідність;

6) звільнення з посади;

7) пониження в спеціальному званні на
один ступінь;

8) звільнення з органів внутрішніх
справ.

Частиною першою та другою ст. 14
Дисциплінарного статуту передбачено,
що з метою з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування.

Службове розслідування має бути
завершене протягом одного місяця з дня
його призначення начальником. У разі
необхідності цей термін може бути
продовжено начальником, який призначив
службове розслідування, або старшим
прямим начальником, але не більш як на
один місяць.

Статтею 16 Дисциплінарного статуту
передбачено, що дисциплінарне
стягнення накладається у строк до
одного місяця з дня, коли про проступок
стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення
проступку службового розслідування,
кримінального провадження або
провадження у справі про
адміністративне правопорушення на
осіб рядового і начальницького складу
дисциплінарне стягнення може бути
накладено не пізніше одного місяця з
дня закінчення службового
розслідування, кримінального
провадження або провадження у справі
про адміністративне правопорушення, не
враховуючи періоду тимчасової
непрацездатності або перебування у
відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути
накладено, якщо з дня вчинення
проступку минуло більше півроку. У цей
період не включається строк проведення
службового розслідування або
кримінального провадження або
провадження у справі про
адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи,
20.08.2013 року на ім'я начальника ОУ ГУ
Міндоходів у Київській області
підполковника податкової міліції
Леська М.В. подано заступником
начальника оперативного управління
Броварської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області підполковником
міліції Берестовським І.В. доповідну
записку, якою повідомлено про
відсутність 16.08.2013 року на робочому
місці оперуповноваженого відділу
організації викриття економічних
злочинів оперативного управління
Броварської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області ОСОБА_1 з 09 год. 00 хв.
до 16 год. 45 хв.

22.08.2013 року на ім'я начальника ОУ ГУ
Міндоходів у Київській області
підполковника податкової міліції
Леська М.В подано доповідну записка про
результати проведення службової
перевірки щодо позивача, відповідно до
якої запропоновано призначити
службове розслідування відносно
оперуповноваженого відділу
організації викриття економічних
злочинів оперативного управління
Броварської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області ОСОБА_1 за фактами
неналежного виконання службових
обов'язків.

27.08.2013 року заступником
начальника - начальником слідчого
управління фінансових розслідувань ГУ
Міндоходів у Київській області
прийнято розпорядження № 120р «Про
проведення службового розслідування»,
яким було створено комісію для
проведення службового розслідування
за фактом порушення оперуповноваженим
відділу організації викриття
економічних злочинів оперативного
управління Броварської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області ОСОБА_1
службової дисципліни на підставі
доповідної записки від 22.08.2013 року,
терміном з 27.08.2013 року по 27.09.2013 року.

За результатами проведеного
службового розслідування 24.09.2013 року
було складено та затверджено
заступником начальника - начальником
СУ ФР ГУ Міндоходів у Київській області
генерал-майором податкової міліції
Покормяком П.О. висновок, згідно з яким
комісія прийшла до висновку за
доцільне оголосити ОСОБА_1 сувору
догану за недотримання службової
(трудової) дисципліни.

18.10.2013 року начальником Головного
управління Міндоходів у Київській
області прийнято наказ № 202, відповідно
до якого питання про притягнення
оперуповноваженого відділу
організації викриття економічних
злочинів оперативного управління
Броварської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області ОСОБА_1 відкладено до
виходу останнього на роботу після
лікарняного.

Як вбачається з рапорту начальника
оперативного управління Броварської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області
полковника податкової міліції
Андрушко А.І., позивач в період з 19.08.2013
року по 28.08.2013 року, а також з 04.09.2013 року
по 02.11.2013 року перебував на лікарняному
відповідно до листків
непрацездатності, частина яких
знаходяться в секторі персоналу
Броварської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області.

04.11.2013 року, у зв'язку із виходом ОСОБА_1
на роботу його було ознайомлено з
висновком службового розслідування
від 24.09.2013 року та наказом від 18.10.2013
року № 202 «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності».

При цьому, позивач від надання
будь-яких письмових пояснень
відмовився, про що було складено акт
від 04.11.2013 року, а 14.11.2013 року
начальником Головного управління
Міндоходів у Київській області
прийнято наказ № 251, відповідно до
якого оперуповноваженому ОСОБА_1
оголошена сувора догана за
недотримання службової (трудової)
дисципліни.

Надаючи оцінку доводам ОСОБА_1 щодо
пропущення відповідачем строку
давності притягнення його до
дисциплінарної відповідальності, суд
зазначає наступне.

Як зазначалося вказаними вище нормами
чинного законодавства, дисциплінарне
стягнення застосовується власником
або уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці. При
цьому, разі проведення за фактом
учинення проступку службового
розслідування дисциплінарне стягнення
може бути накладено не пізніше одного
місяця з дня закінчення службового
розслідування, кримінального
провадження або провадження у справі
про адміністративне правопорушення, не
враховуючи періоду тимчасової
непрацездатності або перебування у
відпустці.

Отже, враховуючи встановлені вище
обставини щодо проведення службового
розслідування та перебування позивача
на лікарняному, суд приходить до
переконання про дотримання
відповідачем строків давності
притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності внаслідок видачі
оскаржуваних наказів.

Окрім цього, судом також не беруться до
уваги посилання позивача на
протиправність висновків вказаного
вище службового розслідування, за
відсутності ознак порушення ним
трудової дисципліни, з огляду на
наступне.

Згідно висновку про результати
службового розслідування від 24.09.2013
року, ГУ Міндоходів у Київській області
під час організації своєї діяльності
керується Регламентом ДПС у Київській
області, затвердженим наказом ДПС у
Київській області від 25.05.2012 № 176 (із
змінами, внесеними наказом ДПС у
Київській області від 31.08.2012 №286 «Про
внесення Змін до Регламенту ДПС у
Київській області», далі -Регламент).

Так, відповідно до вимог пп. 2.4.7 п.2.4
другого розділу Регламенту, для
працівників ДПС у Київській області
встановлено наступний режим роботи:
початок робочого дня - о 9 год. 00 хв.,
перерва на обід - з 13 год. 00 хв. до 13 год. 45
хв., закінчення робочого дня - о 18 год. 00
хв., у п'ятницю - о 16 год. 45 хвилин.

При цьому, абз.5 пп. 2.4.7 п. 2.4 другого
розділу Регламенту передбачено, що
перебування працівників структурних
підрозділів із службових питань у
робочий час за межами приміщення ДПС у
Київській області погоджується з
керівниками відповідних структурних
підрозділів.

Як вбачається з рапорту ОСОБА_1 план
робочого дня 16.08.2013 року ним було
оголошено керівництву ОУ Броварської
ОДПІ (можливо, ОСОБА_3.).

У той же час, під час проведення
службового розслідування встановлено,
що з рапорту Андрушка А.І. (згідно
штатного розпису - начальник ОУ
Броварської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області) від 16.09.2013 року
вбачається, що останній в період часу з
16 серпня по 3 вересня 2013 року перебував
у черговій відпустці, попередньо не
узгоджував з ОСОБА_1 жодних його
заходів за межами розташування
підрозділу та не був попереджений ним
про своє місце перебування протягом
робочого часу 16.08.2013 року.

Водночас, згідно рапорту
Стародубцева Р.В. (згідно штатного
розпису - заступник начальника відділу
організації викриття економічних
злочинів ОУ Броварської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області), ОСОБА_1
не доповідав йому як безпосередньому
керівникові, про планування робочого
дня 16.08.2013 року (зокрема, про
відсутність в розташуванні підрозділу
ОУ Броварської ОДПІ, у зв'язку з робочою
необхідністю).

Суд звертає увагу також на той
факт, що саме згідно доповідної записки
ОСОБА_3 від 16.08.2013 року на ім'я
начальника ОУ ГУ Міндоходів у
Київській області полковника
податкової міліції Леська М.В. було
проведено службове розслідування щодо
порушення 16.08.2013 року ОСОБА_1 службової
(трудової) дисципліни (а саме,
відсутність останнього на робочому
місці до 16 год. 45 хв.).

У той же час, позивачем під час розгляду
вказаної справи не було надано
належних та допустимих доказів, які б
спростовували вказані вище доводи
матеріалів службового розслідування.

Таким чином, суд приходить до
переконання, що факт порушення
трудової дисципліни ОСОБА_1 знайшов
своє підтвердження, у зв'язку із чим
накази Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Київській області № 202 від 18.10.2013 року
«Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності» № 251 від 14.11.2013 року
«Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_1.» є таким, що
ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства, а тому підстави для їх
скасування відсутні.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого: суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України; суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. ст. 69, 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на
підставі пояснень сторін, третіх осіб
та їхніх представників, показань
свідків, письмових і речових доказів,
висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати
надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищезазначене, суд
всебічно, повно та об'єктивно, за
правилами, встановленими ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази та заслухавши пояснення
представників сторін, вважає, що
позовні вимоги є необґрунтованими, а
тому в задоволенні адміністративного
позову необхідно відмовити повністю.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відшкодування судового збору
позивачу не підлягає.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. ст. 158-163,
ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України, шляхом подання через
суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко