Справа № 826/16926/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Гарник К.Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Приватного підприємства
"Імпостач-ЛПТ" до Державної податкової
інспекції у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправними дій,
зобо'язати вчинити дії ВСТАНОВИВ:
03 листопада 2014 року (відповідно до
відмітки служби діловодства суду)
Приватне підприємство «Імпостач-ЛПТ»
(далі по тексту - позивач) звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві (далі
по тексту - відповідач) в якому просить:
- визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві щодо відмову у
прийнятті поданих ПП
«Імпостач-ЛПТ» податкових декларацій з
податку на додану вартість за серпень
- зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві прийняти подані ПП
«Імпостач-ЛПТ» податкові декларації з
податку на додану вартість за серпень
їх фактичного отримання Державною
податковою інспекцією у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 06 листопада 2014
року відкрито провадження в
закінчено підготовче провадження та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 19 листопада 2014 року.
У судовому засіданні 19 листопада
2014 року представник позивача підтримав
адміністративний позов, просив суд
задовольнити його. Представник
відповідача заперечив проти позовних
Керуючись приписами частини 4 статті 122
та частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.
Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.
Приватне підприємство «Імпостач-ЛПТ» є
юридичною особою, яка зареєстрована
відділом державної реєстрації
Юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Подільського району
реєстраційної служби Головного
управління юстиції в м. Києві.
18 червня 2014 року між Приватним
підприємством «Імпостач-ЛПТ» та
Державною податковою інспекцією у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
укладено Договір № 180620141 про визнання
електронних документів, предметом
якого є визнання податкових документів
(податкової звітності, реєстрів
отриманих та виданих податкових
накладних з ПДВ та інших звітних
податкових документів), поданих
платником податків в електронному
вигляді із застосуванням електронного
цифрового підпису (далі - ЕЦП) до ДПІ
засобами телекомунікаційного зв'язку
або на електронних носіях, як
13 вересня 2014 року та 19 вересня 2014 року
Приватним підприємством
«Імпостач-ЛПТ» засобами електронного
зв'язку надіслало до ДПІ у Подільському
районі м. Києва ГУ Міндоходів у м. Києві
податкові декларації з податку на
додану вартість за серпень 2014
Проте, відповідач, листами №
8911/10/26-56-18-03-05 від 18 вересня 2014 року та
№ 2700/10/18-03-15-26-56 від 22 вересня 2014 року
повідомив ПП «Імпостач-ЛПТ» про
відмову у прийнятті зазначених вище
податкових декларацій з мотивів, що в
них зазначено відомості, які не
одповідають дійсності, а саме - вказано
податкову адресу, за якою позивач не
Разом з тим, згідно квитанцій № 2
податкові декларації з податку на
додану вартість за серпень 2014 року,
доставлені та прийняті контролюючим
органом 13 вересня 2014 року о 18:909:28, 18
вересня 2014 року о 10:13:53 та 18 вересня 2014
У зв'язку з вищевикладеним, податкову
звітність позивача не прийнято,
запропоновано подати нову податкову
звітність, заповнену відповідно до
норм чинного законодавства.
Пунктом 48.3 статті 48 Податкового
кодексу України встановлено, що
податкова декларація повинна містити
такі обов'язкові реквізити:
- тип документа (звітний, уточнюючий,
- звітний (податковий) період, за який
подається податкова декларація;
- звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
- повне найменування (прізвище, ім'я, по
батькові) платника податків згідно з
реєстраційними документами;
- код платника податків згідно з Єдиним
державним реєстром підприємств та
організацій України або податковий
- реєстраційний номер облікової картки
платника податків або серію та номер
паспорта (для фізичних осіб, які через
свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та повідомили
про це відповідний орган державної
податкової служби і мають відмітку у
- місцезнаходження (місце проживання)
- найменування органу державної
податкової служби, до якого подається
- дата подання звіту (або дата
заповнення - залежно від форми);
- ініціали, прізвища та реєстраційні
номери облікових карток або інші
відомості, визначені в абзаці сьомому
цього пункту, посадових осіб платника
- підписи платника податку - фізичної
особи та/або посадових осіб платника
податку, визначених цим Кодексом,
засвідчені печаткою платника податку
Відповідно до пункту 49.8 статті 49
Податкового кодексу України прийняття
податкової декларації є обов'язком
органу державної податкової служби.
Водночас п. 49.11 ст. 49 ПК передбачено, що у
разі подання платником податків до
органу державної податкової служби
податкової декларації, заповненої з
порушенням вимог п.п. 48.3 та 48.4 ст. 48
цього Кодексу, такий орган державної
податкової служби зобов'язаний надати
такому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови.
Порядок подання платниками податків
податкової звітності до органів
державної податкової служби України в
електронній формі із використанням
електронного цифрового підпису
встановлюється Інструкцію з
підготовки і подання податкових
документів в електронному вигляді
засобами телекомунікаційного зв'язку,
затвердженою наказом Державної
податкової адміністрації України від 10
квітня 2008 № 233 (далі - Інструкція).
Відповідно до 7.5 Інструкції
підтвердженням платнику податків
прийняття його податкових документів
до бази даних ДПС є друга квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі, в якій визначаються реквізити
прийнятого податкового документа в
електронній формі, відповідність
податкового документа в електронній
формі затвердженому формату
(стандарту) електронного документа,
результати перевірки ЕЦП, інформація
про платника податків, дата та час
приймання, реєстраційний номер,
податковий період, за який подається
податкова звітність, та дані про
відправника квитанції. На цю квитанцію
накладається ЕЦП органу ДПС,
здійснюється її шифрування та
надсилання платнику податків засобами
телекомунікаційного зв'язку. Другий
примірник другої квитанції в
електронному вигляді зберігається в
У разі, якщо надіслані податкові
документи сформовано з помилкою, то
платнику податків надсилається друга
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі про неприйняття
податкових документів в електронному
вигляді із зазначенням причин. На цю
квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС,
здійснюється її шифрування та
надсилання платнику податків засобами
телекомунікаційного зв'язку. Другий
примірник другої квитанції в
електронному вигляді зберігається в
Обґрунтовуючи правомірність відмови у
прийнятті спірної податкової
звітності, відповідач зазначає, що
підставою для відмови у визнанні
податкової звітності є відсутність за
місцезнаходження Приватного
підприємства «Імпостач-ЛПТ».
Відносини, які виникають у сфері
державної реєстрації юридичних осіб, а
також фізичних осіб - підприємців
регулює Закон України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
За визначенням частини 1 статті 1 цього
Закону, Єдиний державний реєстр
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців - це автоматизована
система збирання, накопичення, захисту,
обліку та надання інформації про
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців; місцезнаходження
юридичної особи - адреса органу або
особи, які відповідно до установчих
документів юридичної особи чи закону
виступають від її імені.
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.
Згідно пункту 45.2. статті 45 Податкового
кодексу України податковою адресою
юридичної особи (відокремленого
підрозділу юридичної особи) є
місцезнаходження такої юридичної
особи, відомості про що містяться у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.
Матеріали справи містять Витяг з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
станом на 29 вересня 2014 року, згідно
якого місцезнаходженням юридичної
Київ, Подільський район, вул. Маршала
Гречка, будинок 13, офіс 705. Будь-яка
інформація про відсутність юридичної
особи за місцезнаходженням відсутня.
При цьому, відповідачем на
підтвердження вищезазначеного доказів
не надано. Надана службова записка
«щодо відпрацювання ризикового СГД за
серпень 2014 року» про неможливість
встановлення офісного приміщення ПП
Київ, Подільський район, вул. Маршала
Гречка, будинок 13, офіс 705 та
неможливість встановлення директора
підприємства ОСОБА_1 не підтверджує
відсутність ПП «Імпостач-ЛПТ»
район, вул. Маршала Гречка, будинок 13,
офіс 705 та не є належним доказом в
розумінні статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Також, контролюючим органом не
надано доказів отримання інформації
про відсутність позивача за
місцезнаходженням від органів
Державної реєстраційної служби
України. Доказів перевірки
місцезнаходження позивача із
відповідним виїздом на адресу також не
надано суду.
Примірники податкових декларацій з
податку на додану вартість за серпень
вересня 2014 року, які містяться в
матеріалах справи підтверджують
наявність необхідних реквізитів,
передбачених пунктом 43.8 статті 43
Податкового кодексу України, водночас,
квитанція № 2 свідчить про прийняття
зазначеної декларації з ПДВ за серпень
2014 року. Вказані квитанції № 2 не
містять посилань на неприйняття
податкових декларацій.
Суд звертає увагу, що в листах ДПІ у
Подільському районі м. Києва ГУ
Міндоходів у м. Києві № 8911/10/26-56-18-03-05 від
18 вересня 2014 року та № 2700/10/18-03-15-26-56 від
22 вересня 2014 року контролюючим органом
зазначено підставу неприйняття
податкової декларації - відсутність
позивача за місцезнаходженням. Також
зазначено, що відповідно до
реєстраційних даних ПП «Імпостач-ЛПТ»
на момент подачі звітності має стан 9
(направлено повідомлення про
відсутність за місцезнаходженням).
Разом з тим, відповідно до будь-яка
інформація про відсутність юридичної
особи за місцезнаходженням відсутня у
Витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців станом на 29 вересня 2014
року. Копії повідомлення про
відсутність за місцезнаходженням (стан
9) контролюючим органом не надано.
Таким чином, посилання відповідача на
присвоєний позивачу стан - "відсутній
за своїм місцезнаходженням" не
відповідають дійсності і
спростовуються наданими позивачем
випискою з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців та іншими матеріалами
справи, які свідчать, що офіційним
зареєстрованим місцезнаходженням
позивача є адреса, вказана ним у
податковій декларації.
Підсумовуючи наведене, суд зазначає,
наявність чи відсутність посадових
осіб за місцезнаходження ПП
«Імпостач-ЛПТ» не впливає на розгляд
справи, оскільки дана обставина не
стосується порядку подання податкових
декларацій і не визначена законом як
підстава для її не прийняття.
Таким чином, доводи позивача і надані
ним докази підтверджують зазначені в
позовній заяві обставини, та свідчать
про правильність оформлення
податкових декларацій з ПДВ за серпень
2014 року і відсутність законних підстав
для її не прийняття.
При цьому, з аналізу викладених
законодавчих норм та обставин справи,
суд дійшов висновку, що суб'єктом
владних повноважень, що, серед інших,
має нести відповідальність за відмову
у реєстрації податкової декларації
позивача є Державна податкова
інспекція у Подільському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у місті Києві.
Отже, захист прав позивача має
відбуватися шляхом пред'явлення
позовних вимог про зобов'язання
зареєструвати декларацію, у визнанні
якої відмолено податковим органом.
З огляду на викладене, позовна вимога
Приватного підприємства
«Імпостач-ЛПТ» про визнання
протиправними дій Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві щодо відмову у
прийнятті поданих ПП
«Імпостач-ЛПТ» податкових декларацій з
податку на додану вартість за серпень
Щодо вимоги позивача про зобов'язання
Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
«Імпостач-ЛПТ» податкові декларації з
податку на додану вартість за серпень
фактичного отримання Державною
податковою інспекцією у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві суд вважає за
необхідним, з урахуванням приписів
статті 162 Кодексу адміністративного
судочинства України, з метою
гарантування дотримання і захисту прав
та інтересів позивача у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень, вийти за межі позовних
вимог та задовольнити зазначену
позовну вимогу у наступній редакції:
вважати прийнятими та зареєстрованими
податкові декларації з податку на
додану вартість за серпень 2014 року р/н
вересня 2014 року 13 вересня 204 року о
18:909:28, 18 вересня 2014 року о 10:13:53 та
18 вересня 2014 року о 16:33:17 відповідно.
Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачі по справі, як суб'єкти
владних повноважень, не виконали
покладеного на них обов'язку щодо
На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, відповідачем не
доведено правомірність дій у
відповідності до вимог, встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи із меж
заявлених позовних вимог та з
системного аналізу положень
законодавства України та доказів,
наявних у матеріалах справи,
адміністративний позов Приватного
підприємства «Імпостач-ЛПТ» підлягає
частковому задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1.Адміністративний позов Приватного
підприємства «Імпостач-ЛПТ»
задовольнити частково.
2.Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві щодо відмову у
прийнятті поданих ПП
«Імпостач-ЛПТ» податкових декларацій з
податку на додану вартість за серпень
3.Вважати прийнятими та
зареєстрованими податкові декларації
з податку на додану вартість за серпень
2014 року Приватного підприємства
«Імпостач-ЛПТ», а саме:
податкову декларацію з податку на
додану вартість за серпень 2014 року
прийнятою та зареєстрованою 13 вересня
2014 року о 18:909:28;
податкову декларацію з податку на
додану вартість за серпень 2014 року
прийнятою та зареєстрованою18 вересня
2014 року о 10:13:53;
податкову декларацію з податку на
додану вартість за серпень 2014 року
прийнятою та зареєстрованою18 вересня
2014 року о 16:33:17.
4. В решті вимог відмовити.
5. Судові витрати в сумі 36,54 грн.
присудити на користь Приватного
підприємства «Імпостач-ЛПТ» за рахунок
Державного бюджету України.
Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України. Постанова може
бути оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник