Справа № 700/1025/14-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
700/1025/14-а Головуючий у
1-й інстанції: Добриднюк Н.О.
Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

16 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді
Файдюка В.В.

суддів: Чаку Є.В.

Старової Н.Е.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Лисянському районі Черкаської області
на постанову Лисянського районного
суду Черкаської області від 13 жовтня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
нарахувати та виплатити щомісячну
пенсію за вислугу років, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Лисянського районного суду
Черкаської області від 13 жовтня 2014 року
адміністративний позов ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Лисянському районі Черкаської області
про визнання неправомірними дій та
зобов'язання нарахувати та виплатити
щомісячну пенсію за вислугу років -
задоволено.

Вказаною постановою суд, зокрема,
визнав неправомірними дії Управління
Пенсійного Фонду України в Лисянському
районі Черкаської області щодо
припинення виплати пенсії ОСОБА_3;
зобов'язав Управління Пенсійного Фонду
України в Лисянському районі
Черкаської області нарахувати та
виплатити ОСОБА_3 щомісячну пенсію за
вислугу років, починаючи з 01 серпня 2014
року та виплачувати її в подальшому.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, на підставі Закону України
"Про пенсійне забезпечення" позивачу
було призначено пенсію за вислугу
років, яку він отримував по липень 2014
року включно.

За серпень та вересень виплату
позивачу пенсії було припинено.

ОСОБА_3 звернулася до УПФ України в
Лисянському районі із запитом щодо
причин припинення виплат, на який була
надана відповідь листом від 27 серпня 2014
року №2350/01-2, в якій зазначалося, що на
момент призначення пенсії ОСОБА_3
працювала на виборній посаді, що
суперечить чинному законодавству. Час
роботи на посаді сільської голови було
зараховано до її стажу роботи за тією
спеціальністю, за якою позивач
працювала до обрання на виборну посаду
і право на дану пенсію вона зможе
отримувати за умови звільнення з
виборної посади.

Не погоджуючись з таким рішенням
відповідача, позивач звернулась до
суду з даним адміністративним позовом.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що 01 жовтня 1979 року
позивача було прийнято на роботу на
посаду лаборанта Журжинецької
середньої школи, і з цього часу
розпочався її педагогічний стаж.

01 вересня 1981 року ОСОБА_3 була прийнята
на посаду старшої піонервожатої, з якої
01 травня 1991 року була переведена на
посаду педагога-організатора
Журжинецької середньої школи.

З 10 квітня 1998 року ОСОБА_3 було
звільнено з посади
педагога-організатора Журжинецької
середньої школи в зв'язку із переходом
на виборну посаду - Бужанського
сільського голови, на даній посаді
працює і по даний час.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено, що
громадяни України мають право на
державне пенсійне забезпечення за
віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника та в інших
випадках, передбачених цим Законом.

Згідно п. «е» статті 55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» - право на
пенсію за вислугу років мають
працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 04 листопада 1993 року №909 затверджено
Перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років.

У розділі І цього Переліку зазначені
заклади й установи освіти та посади,
робота на яких дає право на пенсію за
вислугу років, зокрема, посади
учителів, заступників директорів з
навчально-виховної роботи та
директорів загальноосвітніх
навчальних закладів.

Згідно трудової книжки позивача, до її
обрання на виборну посаду, Бужанського
сільського голови, ОСОБА_3 працювала на
посадах: лаборанта, старшого
піонервожатого і
педагога-організатора Журжинецької
середньої школи, тобто обіймала посади
в установі, яка охоплюється Переліком.

Відповідно до статті 7 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» пенсії за
вислугу років призначаються при
залишенні роботи, яка дає право на цю
пенсію.

Як зазначалося вище, 31 березня 1998 року
ОСОБА_3 було обрано та 10 квітня 1998 року
прийнято на посаду Бужанського
сільського голови.

Тобто, залишення роботи для
призначення пенсії за вислугу років,
стосується лише тих посад і робіт, що
зазначені в Переліку і що роботою, яка
дає право позивачу на пенсію за вислугу
років являється педагогічна
діяльність, а не виборна посада, яка
лише зараховується до стажу роботи за
спеціальністю.

Таким чином, на момент звернення
позивача до Управління Пенсійного
фонду України в Лисянському районі із
заявою про призначення пенсії за
вислугу років вона не займалася в тих
закладах та установах освіти
педагогічною роботою, яка дає право на
призначення пенсії за вислугу років,
відповідно до Переліку закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років, затвердженим Постановою № 909.

Згідно статті 33 Закону України "Про
статус депутатів місцевих рад" час
роботи депутата у місцевій раді на
постійній основі зараховується до
загального і безперервного стажу
роботи (служби) депутата, а також стажу
роботи (служби) за тією спеціальністю,
за якою він працював до обрання на
виборну посаду в раді.

З урахуванням наведеного, вірним є
висновок суду, що наявні обидві
обов'язкові умови отримання пенсії за
вислугу років: достатній спеціальний
стаж, наявність якого було
підтверджено позивачем записами в
трудовій книзі та факт залишення
роботи, яка призводить до втрати
професійної працездатності або
придатності.

Таким чином, необґрунтованим є
висновок апелянта про неможливість
зарахування часу перебування позивача
на виборній посаді до стажу роботи, що
дає право на пенсію за вислугу років.

Отже, на час звернення спеціальний стаж
роботи позивачки складає понад 25 років,
що є підставою для призначення їй
пенсії за вислугу років.

Враховуючи зазначене, вірним є
висновок Лисянського районного суду
Черкаської області про задоволення
даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваної
постанови судом першої інстанції було
дотримано всіх вимог законодавства, а
тому відсутні підстави для її
скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України -
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області- залишити
без задоволення.

Постанову Лисянського районного суду
Черкаської області від 13 жовтня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Файдюк В.В.

Судді:
Чаку Є.В.

Старова Н.Е.