Справа № 806/4312/14
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"17" грудня 2014 р.
Справа № 806/4312/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Євпак В.В.

суддів:
Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю представника відповідача
Шатківської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"29" жовтня 2014 р. у справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 25
вересня 2014 року звернувся до
Житомирського окружного
адміністративного суду з позовом до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області, просить визнати протиправним
та скасувати податкове повідомлення -
рішення Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області від 10 вересня 2014
року №.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 29 жовтня 2014
року позов задоволено.

Визнано неправомірним та скасовано
податкове повідомлення - рішення
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області № від 10.09.2014.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати постанову суду
першої інстанції та відмовити в
задоволенні позову. В своїй
апеляційній скарзі посилається на те,
що 23.01.2013 позивач подав податкову
декларацію платника єдиного податку
фізичної особи-підприємця, відповідно
до рядка 22 якої визначив суму єдиного
податку, яка підлягає нарахуванню та
сплаті в бюджет за підсумками
поточного звітного періоду - 11103 грн.
01.02.2013 позивачем сплачено 413 грн,
враховуючи переплату у розмірі 47,52 грн,
станом на 28.02.3013 борг перед бюджетом
становив 10229,48 грн. 11.03.2013 платник подав 3
уточнюючих декларації, зменшивши свої
зобов"язання на 4300 грн, 6800 грн та 10690
грн, відповідно погасивши борг 10229,48 - 4300
=5929,48 та 5929,48 - 6800 = - 849,69. Затримка
розрахунку з бюджетом допущена до 30
календарних днів наступних за останнім
днем граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання в сумі 10229,48 грн, відтак
позивач повинен сплатити штраф у
розмірі 1022,95 грн. Вважає, що рішення
суду прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню.

Переглянувши судове рішення, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представника відповідача,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Встановлено, що 26.08.2014 головним
державним інспектором відділу
адміністрування доходів і зборів
самозайнятих осіб управління доходів і
зборів Житомирської ОДПІ проведено
камеральну перевірку ФОП ОСОБА_4 з
питання своєчасності розрахунків з
бюджетом по єдиному податку у 2013 році.

За результатами перевірки складено акт
№ 5257/17-1/НОМЕР_2 від 26 серпня 2014 року, у
якому контролюючим органом зроблено
висновок, що в порушення п. п. 295.3 ст. 295
та п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу
України ФОП ОСОБА_4 зобов'язання по
сплаті єдиного податку за 2012 рік
погашено із порушенням терміну сплати.

10 вересня 2014 року Житомирською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Житомирській області на
підставі вказаного акту прийнято
податкове повідомлення - рішення №
, яким до позивача застосовані
штрафні (фінансові) санкції у сумі 1022,95
грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, прийшов до висновку про
неправомірність застосування штрафних
санкцій та скасування прийнятого
податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком з огляду на наступне.

Висновок відповідача щодо
несвоєчасної сплати позивачем
узгодженої суми грошового зобов'язання
з єдиного податку у розмірі 10229,48 грн
обґрунтовано тим, що 11.03.2013 позивачем
погашено раніше задекларовані
зобов'язання шляхом подачі уточнюючих
декларації за 2012 рік, якими зменшено
раніше задекларовані зобов'язання на
10690,00 грн і відповідно погашено
податковий борг, який виник у зв'язку з
несплатою грошового зобов'язання,
визначеного у податковій декларації
платника єдиного податку, поданій
23.01.2013 до контролюючого органу.
Затримка в розрахунках з бюджетом
допущена до 30 календарних днів
наступних за останнім днем граничного
строку сплати узгодженої суми
податкового зобов'язання у розмірі
10229,48 грн (10690,00 грн - 413,00грн (сплата 01.02.2013
зобов'язань за 4 кв. 2012) + 47,52 грн
(переплата за минулі періоди)). Сума
штрафної санкції складає 1022,95 грн.

Згідно із пунктом 291.2 статті 291
Податкового кодексу України, спрощена
система оподаткування, обліку та
звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності.

Пунктом 293. 1 статті 293 Податкового
кодексу України визначено, що ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Відсоткова ставка єдиного податку для
третьої і четвертої груп платників
єдиного податку встановлюється у
розмірі 5 відсотків доходу - у разі
включення податку на додану вартість
до складу єдиного податку (підпункт
293.3.1 пункту 293.3 статті 293 Податкового
кодексу України).

Відповідно до пункту 296.3 статті 296
Податкового кодексу України, платники
єдиного податку третьої - шостої груп
подають до контролюючого органу
податкову декларацію платника єдиного
податку у строки, встановлені для
квартального податкового (звітного)
періоду.

У пункті 295.3 статті 295 Податкового
кодексу України закріплено, що
платники єдиного податку третьої -
шостої груп сплачують єдиний податок
протягом 10 календарних днів після
граничного строку подання податкової
декларації за податковий (звітний)
квартал.

Податковим (звітним) періодом для
платників єдиного податку третьої -
шостої груп є календарний квартал (абз.
2 п. 294.1. ст. 294 Податкового кодексу
України).

У відповідності до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України податкове
зобов'язання - сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

У підпункті 14.1.152 пункту 14.1 наведеної
статті Податкового кодексу України
зазначено, що погашення податкового
боргу - зменшення абсолютного значення
суми такого боргу, підтверджене
відповідним документом.

Відповідно до п. 87.1 і 87.2 ст. 87
Податкового кодексу України, джерелами
самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Сплата грошових зобов'язань
або погашення податкового боргу
платника податків з відповідного
платежу може бути здійснена також за
рахунок надміру сплачених сум такого
платежу (без заяви платника) або за
рахунок помилково та/або надміру
сплачених сум з інших платежів (на
підставі відповідної заяви платника)
до відповідних бюджетів. Джерелами
погашення податкового боргу платника
податків є будь-яке майно такого
платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Відповідальність за порушення правил
сплати (перерахування) податків
встановлена статтею 126 Податкового
кодексу України.

Згідно із приписами цієї статті, у разі
якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
та/або авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів
включно, наступних за останнім днем
строку сплати суми грошового
зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків
погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних
днів, наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 20 відсотків погашеної суми
податкового боргу.

Встановлено, що 23 січня 2013 року
позивачем до податкового органу подано
податкову декларацію з єдиного податку
- фізичної особи підприємця за 2012 рік. У
поданій декларації з єдиного податку
за 2012 рік не було заповнено рядок 21
"сума єдиного податку за минулий
податковий (звітний) період в сумі 10690,00
грн. (значення рядка 20 декларації
попереднього звітного (податкового)
періоду)", який є обов'язковим до
заповнення, що призвело до завищення
заявленого до сплати податку за 2012 рік
на суму 10690,00 грн.

11.03.2013 Фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_4 самостійно виявлено помилку,
допущену при розрахунку єдиного
податку, яка полягала в тому, що у
податковій декларації платника
єдиного податку-фізичної особи за ІV
квартал 2012 року від 23.01.2013 невірно
визначено суму податку до сплати за
податковий (звітній) квартал в розмірі
11103,00 грн, хоча така сума становила 413,00
грн. Дана помилка була виправлена
позивачем, шляхом подачі уточнюючої
декларації платника єдиного
податку-фізичної особи за півріччя 2012
року, три місяці 2012 року та за 2012 рік, в
якій зменшено суму задекларованого
податку на суму 10690,00 грн.

Відповідно до пункту 50.1 статті 50
Податкового кодексу України, у разі
якщо у майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно (у тому
числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.
Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо відповідні
уточнені показники зазначаються ним у
складі податкової декларації за
будь-який наступний податковий період,
протягом якого такі помилки були
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявлені.

Оскільки позивач, виявивши помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації, надіслав
уточнюючі податкові декларації
платника єдиного податку - фізичної
особи - підприємця за півріччя 2012 року,
три місяці 2012 року та за 2012 рік зменшив
свої зобов'язання зі сплати єдиного
податку на суму 10690,00 грн, сума єдиного
податку, яку необхідно було сплатити
позивачу до державного бюджету за 2012
рік складала 11103,00 грн.

Встановлено, що за результатами
господарської діяльності за 2012 рік
сума єдиного податку в розмірі 11103,00 грн
сплачена позивачем наступним чином:

За 1 кв. 2012 року було подано декларацію
07.05.2012 року сплачено податок 08.05.2012 року
(останній день сплати 20.05.2012) в розмірі
4300,00 грн.

За 2 кв. 2012 року було подано декларацію
25.07.2012 року сплачено податок 06.08.2012 року
(останній день сплати 19.08.2012) в розмірі
2500,00 грн.

За 3 кв. 2012 року було подано декларацію
16.10.2012 року сплачено податок 09.11.2012 року
(останній день сплати 19.11.2012) в розмірі
3890,00 грн.

За 4 кв. 2012 року було подано декларацію
23.01.2013 року сплачено податок 01.02.2013 року
(останній день сплати 20.02.2013) в розмірі
413,00 грн.

Подання уточнюючих декларацій не
вплинуло на виконання обов'язку
платника зі сплати єдиного податку,
оскільки сума, яка підлягала
перерахуванню до державного бюджету у
розмірі 11103,00 грн була сплачена
позивачем своєчасно.

Подання позивачем, у відповідності до
вимог ст. 50 Податкового кодексу
України, уточнюючих декларацій, якими
зменшено суми самостійно визначених
грошових зобов'язань, не є тотожним
поняттю "погашення податкового боргу",
тобто сплатою боргу з єдиного податку
за рахунок майна платників податків.
Подання уточнюючих декларацій тягне за
собою зміну раніше задекларованих
податкових зобов'язань, в даному
випадку шляхом їх зменшення у зв'язку
із виявленою помилкою, і ніяким чином
не може бути прирівнюватися до поняття
"погашення податкового боргу".

Отже, податковий борг не може бути
погашений шляхом подання уточнюючих
розрахунків із зазначенням в них
меншої суми податкових зобов'язань,
оскільки подання відповідного
розрахунку (декларації) не є фактичним
погашенням грошового зобов'язання, а
представляє собою зміну раніше
задекларованих податкових зобов'язань
шляхом їх зменшення у зв'язку із
виявленою помилкою.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
застосування відповідачем до позивача
штрафу в сумі 1022,95 грн за порушення
строків сплати узгодженого грошового
зобов'язання, згідно з ст.126 Податкового
кодексу України, є безпідставним.

В силу вимог ч.2 ст. 71 КАС України
відповідачем не доведено
правомірність прийнятого рішення.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення про скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 10.09.2014, з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "29" жовтня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
В.В. Євпак

судді:
М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення
виготовлено "18" грудня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

- ,