Справа № 809/1229/14
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року
Справа № 876/6635/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Ільчишин Н.В.,

суддів
Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 03.06.2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу
державної виконавчої служби
Тисменицького районного управління
юстиції Івано-Франківської області про
визнання дій незаконними, скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження та зобов'язання до
вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23.04.2014 року звернулася до суду з
позовною заявою до Відділу державної
виконавчої служби Тисменицького
районного управління юстиції
Івано-Франківської області щодо
визнання дій незаконними, скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 29.11.2013 року (ВП № 40974817),
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору від 25.11.2013 року (ВП №
32832191) в сумі 39788,17 грн. та зобов'язання до
вчинення дій.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
03.06.2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу. В якій просить постанову
скасувати та задовольнити позовні
вимоги, апеляційну скаргу мотивовано
тим, що судом першої інстанції при
прийнятті оскаржуваного рішення
допущено порушення норм матеріального
права.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
що рішенням Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків від 22.04.2011 року у
справі № 417/11 позов Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1
на користь Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк»
заборгованість за Договором про
надання відновлюваної кредитної лінії
№ 251-22/341 від 30.05.2007 року в сумі 651184,84 грн.
У задоволенні решти позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1
відмовлено.

22.12.2011 року Дніпровським районним судом
м. Києва на підставі рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 22.04.2011
року видано виконавчий лист № 6-5150 про
стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі
651184,84 грн.

30.05.2012 року Публічним акціонерним
товариством «Укрсоцбанк» подано до
Відділу державної виконавчої служби
Тисменицького районного управління
юстиції Івано-Франківської області
заяву про примусове виконання
виконавчого листа № 6/5150 від 22.12.2011 року,
виданого Дніпровським районним судом
м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
заборгованість у розмірі 397881,72 грн. у
зв'язку із частковою сплатою боргу.

06.06.2012 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Тисменицького районного управління
юстиції Івано-Франківської області
Ясуником І.І. відкрито виконавче
провадження (ВП № 32832191) з виконання
виконавчого листа № 6/5150 від 22.12.2011 року,
виданого Дніпровським районним судом
м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
заборгованість у розмірі 397881,72 грн. та
запропоновано боржнику (ОСОБА_2 та
ОСОБА_1) виконати його в самостійному
порядку протягом п'яти днів.

Судом першої інстанції встановлено, що
боржником не було погашено
заборгованість у розмірі 397881,72 грн. у
визначений згідно постанови про
відкриття виконавчого провадження від
06.06.2012 року п'ятиденний строк для
добровільного виконання виконавчого
листа № 6/5150 від 22.12.2011 року. Дана
обставина також не заперечувалася
позивачем та представником позивача у
судовому засіданні, а тому у
відповідності до вимог частини 3 статті
72 Кодексу адміністративного
судочинства України доказування не
потребує.

ОСОБА_2 самостійно погашено
заборгованість за Договором про
надання відновлюваної кредитної лінії
№ 251-22/341 від 30.05.2007 року, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи меморіальними валютними
ордерами № 320593997 від 04.07.2012 року, № 330802523
від 20.07.2012 року, № 336727319 і № 336727299 від
01.08.2012 року, а також заявою Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
№ 19.3-12/87 від 01.08.2012 року про повне
погашення заборгованості у сумі 651 184,84
грн..

25.11.2013 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Тисменицького районного управління
юстиції Івано-Франківської області
Ясуником І.І. винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження (ВП
№ 32832191) у зв'язку із сплатою боржником
заборгованості у повному обсязі (пункт
8 частини 1 статті 49 Закону України «Про
виконавче провадження»).

Одночасно державним виконавцем
винесено постанову від 25.11.2013 року (ВП №
32832191) про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1
виконавчого збору в розмірі 39 788,17 грн.
за невиконання боржником у визначений
згідно постанови про відкриття
виконавчого провадження від 06.06.2012 року
п'ятиденний строк для добровільного
виконання виконавчого документа
(виконавчого листа № 6/5150 від 22.12.2011
року, виданого Дніпровським районним
судом м. Києва).

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Згідно з ч.1 ст.181 КАС України учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
долучаються до виконавчих дій, мають
право звернутись до адміністративного
суду із позовною заявою, якщо вважають,
що рішенням дією, або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їх права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Крім того, ч.6 ст.181 КАС України
передбачає, що адміністративні справи
з приводу рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1-4 частини першої статті 18 цього
Кодексу, розглядаються місцевим
загальним судом як адміністративним
судом, який видав виконавчий лист.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України
«Про виконавче провадження» рішення,
дії чи бездіяльність державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби щодо
виконання судового рішення можуть бути
оскаржені сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Таким чином, до юрисдикції
адміністративних судів належать усі
справи з приводу оскарження рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судових рішень на підставі виконавчих
документів, виданих судами всіх
юрисдикцій, за винятком тих, які видано
загальними та господарськими судами у
разі звернення до суду сторін
відповідного виконавчого провадження
чи їхніх представників.

Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого
Адміністративного Суду України №3 від
13 грудня 2010 року «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» із змінами від 21.05.2012 року №5
передбачено, що адміністративним судам
необхідно мати на увазі, що відповідно
до розділу XIV-1 Господарського
процесуального кодексу України та
глави 2 розділу VIII Цивільного
процесуального кодексу України
розгляд заяв про видачу виконавчого
документа на примусове виконання
рішення третейського суду та видачу
такого виконавчого документа
здійснюють господарські суди та суди з
розгляду цивільних справ. У зв'язку з
цим до юрисдикції адміністративних
судів належать справи про оскарження
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання таких виконавчих
документів за позовами учасників
виконавчого провадження (крім сторін
та їхніх представників) чи осіб, які
залучаються до проведення виконавчих
дій.

З матеріалів справи вбачається, що
стороною виконавчого провадження -
боржником оскаржуються постанови про
відкриття виконавчого провадження від
29.11.2013 року (ВП № 40974817), постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 25.11.2013 року (ВП № 32832191) в сумі 39788,17
грн. та зобов'язання до вчинення дій
щодо примусового виконання
виконавчого листа № 6/5150 від 22.12.2011 року,
виданого Дніпровським районним судом
м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
заборгованість у розмірі 397881,72 грн. у
зв'язку із частковою сплатою боргу.

Згідно зі ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Частина 2 ст.384 ЦПК України передбачає,
що скарга подається до суду, який видав
виконавчий документ.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
приписи та фактичні обставини справи,
колегія суддів вважає, що дана справа
підвідомча суду, який видав виконавчий
лист, за правилами ЦПК України, а не
суду адміністративної юрисдикції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС суд
закриває провадження у справі, якщо її
не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

З врахуванням усіх вищенаведених
обставин колегія суддів дійшла
висновку, що суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини справи,
постанова суду прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, у зв'язку з чим в силу
вимог ст. 202 КАС України постанова суду
підлягає скасуванню, а провадження у
справі закриттю.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 206, 254 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
03.06.2014 року у справі №809/1229/14 - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до Відділу державної виконавчої служби
Тисменицького районного управління
юстиції Івано-Франківської області про
визнання дій незаконними, скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження та зобов'язання до
вчинення дій - закрити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Н.В. Ільчишин

Судді
М.А. Пліш

Т.І. Шинкар