Справа № 2а-12898/09/1570
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року
м. Київ К/9991/23078/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі: Карася О.В. (головуючого),
Голубєвої Г.К., Ланченко Л.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
21.05.2010 та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 02.03.2011 у
справі № 2а-12898/09/1570

за позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4

до Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси

про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Підприємець в судовому порядку
оскаржив рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 24.07.2009
№ в частині визначення державним
податковим органом йому як
господарюючому суб'єкту суми штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 137 110,00
грн.

Постановою суду першої інстанції,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду, позов задоволено в
повному обсязі.

Не погодившись із судовими рішеннями
Державна податкова інспекція до Вищого
адміністративного суду України подала
касаційну скаргу, де посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
зазначені судові рішення скасувати та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі.

У поданих запереченнях на скаргу
позивач просить її відхилити з мотивів
необґрунтованості.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді, перевіривши
повноту встановлених обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки
судами, Вищий адміністративний суд
України не вбачає підстав для
задоволення касаційної скарги.

Судами встановлено, що фактичною
підставою для нарахування Підприємцю
фінансових санкцій згідно рішення, яке
оскаржено позивачем в частині,
слугував висновок фахівців державного
податкового органу, викладений у акті
перевірки господарської одиниці
(магазину) позивача від 09.07.2009, про
порушення Підприємцем вимог п. 11, п. 12 та
п. 13 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №
265/95-ВР "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" (далі - Закон № 265/95-ВР), що
полягало у порушенні використання
режиму попереднього програмування
товарів, невідповідності суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків, сумі коштів, яка зазначена
у денному звіті реєстратора
розрахункових операцій (далі - РРО) та
порушенні вимог порядку здійснення
обліку товарних запасів за місцем
реалізації та зберігання.

Висновки податкового органу про
порушення Підприємцем п. 12 ст. 3 Закону
№ 265/95-ВР мотивовані тим, що під час
перевірки у позивача були відсутні
накладні на товар, які б свідчили про
оприбуткування товару у відповідності
до вимог вказаного Закону.

На підставі вказаного акту перевірки
та ч. 6 ст. 17, ст. 21, ст. 22 Закону № 265/95-ВР
відповідачем прийнято рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 24.07.2009 № на загальну
суму 137 219,10 грн.

Задовольняючи позов про скасування
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій на підставі ст. 21
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" у розмірі 137 110,00
грн., суди попередніх інстанцій
виходили з того, що відповідач
безпідставно застосував до позивача
зазначені санкції у зв'язку з
відсутністю на місці реалізації
документів первинного бухгалтерського
обліку в момент перевірки, оскільки
позивач не зобов'язаний вести такого
бухгалтерського обліку.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з вказаним висновком
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України
від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій формі при продажу товарів у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, зобов'язані:
вести у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг); до суб'єктів
підприємницької діяльності, що не
ведуть або ведуть з порушенням
встановленого порядку облік товарів за
місцем реалізації та зберігання,
застосовується фінансова санкція у
розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів за цінами
реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Статтею 6 зазначеного Закону
передбачено, що облік товарних запасів
фізичною особою - суб'єктом
підприємницької діяльності ведеться у
порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Отже, аналіз наведених вище норм вказує
на обов'язок суб'єктів підприємницької
діяльності вести облік товарних
запасів на складах та/або за місцем їх
реалізації, проте чітко не визначає
самого порядку ведення такого обліку.
Виключення становить лише для фізичних
осіб - підприємців, які здійснюють
підприємницьку діяльність за
спрощеною системою оподаткування
відповідно до Указу Президента України
від 03.07.1998 № 727/98 "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва".

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, Підприємець у 2009 році
здійснював діяльність за спрощеною
системою оподаткування, що
підтверджено Свідоцтвом по сплату
єдиного податку з терміном дії
протягом 2009 року (а.с. 16).

Крім того, положення Закону № 265/95-ВР
чітко не визначають самого порядку
ведення обліку товарних запасів на
складах та/або за місцем їх реалізації,
лише вказує на обов'язок суб'єктів
підприємницької діяльності (юридичних
осіб) на ведення такого обліку у
порядку, визначеному відповідним
національним положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Водночас,
покладений на господарюючого суб'єкта
обов'язок ведення обліку товарних
запасів на складах та/або за місцем їх
реалізації не включає в себе ведення та
зберігання документів обліку, за якими
такі товари придбавались, саме в місці
реалізації товарів.

В ході судового розгляду справи судами
попередніх інстанцій було встановлено
наявність у позивача товарно -
транспортних накладних, додатків до
форми товарно - транспортної накладної
на переміщення товарної продукції № 1
ТН та видаткових накладних, що також
спростовує висновок контролюючого
органу про допущені Підприємцем
порушення вимог Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" щодо здійснення обліку
товарних запасів за місцем реалізації.

За таких обставин переглянуті судові
рішення першої та апеляційної
інстанцій у справі відповідають
приписам чинного законодавства, а
доводи касаційної скарги визнаються
непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси відхилити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 21.05.2010 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 02.03.2011 у
справі № 2а-12898/09/1570 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К. Голубєва

Л.В. Ланченко