Справа № 162/456/13-а 2а/162/41/13
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
Справа № 876/9774/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Костіва М.В.,

суддів
Шавеля Р.М., Савицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Любешівського районного суду
Волинської області від 30.05.2013 р. у
справі № 162/456/13-а за позовом ОСОБА_1 до
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області, Головного
управління юстиції у Волинській
області, третя особа на стороні
відповідачів, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, -
управління праці та соціального
захисту населення Любешівської РДА
Волинської області, про визнання дій
державного виконавця неправомірними,
скасування постанови виконавчого
провадження,

в с т а н о в и в :

Постановою Любешівського
районного суду Волинської області від
30.05.2013 р. у справі № 162/456/13- а за позовом
ОСОБА_1 до управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області, Головного управління юстиції
у Волинській області, третя особа на
стороні відповідачів, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, -
управління праці та соціального
захисту населення Любешівської РДА
Волинської області, про визнання дій
державного виконавця неправомірними,
скасування постанови виконавчого
провадження у позові було відмовлено
повністю.

В апеляційній скарзі апелянт
просить постанову скасувати та
прийняти нову, якою позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована
помилковістю висновків суду про
часткове виконання виконавчого
документа, обумовленість мотивів суду
фінансовою спроможністю держави.
Просить розглянути справу за
відсутності апелянта.

Відповідач - управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області апеляційну скаргу заперечив за
безпідставністю. Вказує на те, що
відповідно до постанови державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження управлінням праці та
соціального захисту населення
Любешівської РДА Волинської області
проведено перерахунок допомоги
позивачу згідно з виконавчим
документом, про що повідомлено
відповідним листом. Однак, виконання
виконавчого документа в частині
виплати допомоги ускладнюється
відсутністю коштів у Державному
бюджеті України, оскільки виплата
зазначеної допомоги здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету.
Згідно з п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчий
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, за яким
виконання не здійснювалось або
здійснено частково, повертається
стягувану, а здійснені державним
виконавцем відповідно до цього Закону
заходи щодо розшуку такого майна
виявилися безрезультатними. Відтак,
твердження апелянта у змісті
апеляційної скарги є безпідставними та
необґрунтованими, а головний держаний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУЮ у
Волинській області Самчук О.П. при
винесенні постанови про повернення
виконавчого документа від 27.03.2013 року
по ВП №35978127 діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, передбачений
чинним законодавством. Просить
відмовити в задоволенні апеляційної
скарги.

Головне управління юстиції у
Волинській області та управління праці
та соціального захисту населення
Любешівської РДА Волинської області
вимоги апеляційної скарги заперечили
за їх безпідставністю з мотивів,
наведених у письмових запереченнях.

Суд дійшов висновку про
можливість розгляду справи у порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1
ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд дійшов переконання, що подана
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних мотивів.

Як правильно встановив суд першої
інстанції, скаржник звернувся із
позовом до управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області, Головного управління юстиції
у Волинській області про визнання дій
державного виконавця неправомірними,
скасування постанови виконавчого
провадження, в якому просить визнати
дії головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Волинській області щодо винесення
постанови про повернення виконавчого
документа стягувачу неправомірними;
скасувати вказану постанову; поновити
виконавче провадження по виконанню
рішення Любешівського районного суду
Волинської області від 02.09.2011 р. по
справі № 2а-4291/11 про стягнення
невиплачених коштів; вжити всі
необхідні виконавчі дії щодо
своєчасного і повного виконання
рішення суду; постановити окрему
ухвалу про наявність підстав для
розгляду Головним управлінням юстиції
у Волинській області питання про
притягнення до відповідальності
державного виконавця шляхом
звільнення з посади.

Судом було встановлено, що згідно
з виконавчим листом № 2-а-4291/11, виданим
Любешівським районним судом
Волинської області 08.01.2013 р., управляння
праці та соціального захисту населення
Любешівської районної державної
адміністрації зобов'язано нарахувати
та виплатити апелянту за період з 12.02.2011
року по 22.07.2011 року щомісячну грошову
допомогу в зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства у розмірі 40 %
від мінімальної заробітної плати
відповідно до статті 37 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

27.03.2013 р. головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області винесено постанову про
повернення апелянту як стягувачу без
виконання виконавчий лист
Любешівського районного суду № 2-а-4291/11
від 08.01.2013 р. про зобов'язання
управління праці та соціального
захисту населення Любешівської
районної державної адміністрації
нарахувати та виплатити їй щомісячну
грошову допомогу відповідно до статті
37 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно з повідомленням
управління праці та соціального
захисту населення Любешівської
районної державної адміністрації
скаржнику відповідно до виконавчого
листа Любешівського районного суду від
18.01.2013 р. нараховано допомогу,
передбачену статтею 37 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», однак не
здійснено її виплату через відсутність
коштів. Оскільки стягнення носить
зобов'язальний, а не майновий характер,
державний виконавець не наклав арешт
на майно боржника, та, визнавши
поважними причини невиконання рішення
суду, не застосовував заходів,
передбачених статтею 89 Закону України
«Про виконавче провадження».

При винесенні постанови суд
першої інстанції виходив з того, що
були вжиті державним виконавцем усі
можливі дії по виконанню судового
рішення. Оскільки у паспортах
бюджетних програм, кошторисів на 2011, 2012
роки бюджетні асигнування на
здійснення виплат згідно з рішеннями
судів не передбачались, а боржник
здійснив перерахунок соціальної
допомоги, суд першої інстанції
констатував правомірність дій
державного виконавця.

Однак при цьому, суд першої
інстанції припустився порушення норм
права, яке регулює спірні відносини.
Так, згідно із ч. 1 ст. 255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Згідно із ч. 4 ст. 257 КАС України
примусове виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України «Про виконавче провадження».
На обов'язковості фактичного і повного
виконання судових рішень неодноразово
наголошувалось у рішеннях
Європейського суду з прав людини в
розрізі ст. 6 Європейської конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Погоджуючись із судом першої
інстанції у тому, що виконавчим
документом передбачено зобов'язання
боржника здійснити нарахування та
виплату певних сум, а не їх стягнення, з
матеріалів справи не вбачається вжиття
державним виконавцем усіх заходів для
примусового виконання судового
рішення та забезпечення поновлення
прав скаржника згідно із виконавчим
документом.

Згідно зі ст. 75 Закону України
«Про виконавче провадження» після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження. У
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення. Якщо рішення не
виконано і виконання може бути
проведено без участі боржника,
державний виконавець організовує
виконання відповідно до повноважень,
наданих йому законом, та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому, на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону. У
разі якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав. Державний виконавець під
час виконання рішення про заборону
вчиняти певні дії або про утримання від
вчинення певних дій доводить до відома
боржника резолютивну частину такого
рішення, про що складає відповідний
акт. Після складення акта виноситься
постанова про закінчення виконавчого
провадження.

Однак поза увагою суду першої
інстанції залишилось те, що державним
виконавцем не притягнуто до
відповідальності посадових осіб
боржника, безпідставно констатовано
поважність причин невиконання
судового рішення при тому, що
обов'язковим до виконання судовим
рішенням обов'язок по нарахуванню та
виплаті стягувачу належних йому сум
покладено саме на боржника, а не на
осіб, які забезпечують формування
державного бюджету чи забезпечення
фінансування певних статей його
витрат. При цьому, жодних доказів
вжиття боржником належних заходів до
забезпечення включення до відповідної
статті бюджетних витрат необхідних
коштів у порядку, встановленому БК
України, не подавалось ні суду першої,
ні апеляційної інстанції.

Матеріали справи свідчать про
невжиття боржником належних заходів
для забезпечення фактичного виконання
судового рішення, а державним
виконавцем - для його примусового
виконання.

З урахуванням наведеного, позовні
вимоги про визнання неправомірними дій
державного виконавця відділу
примусового стягнення управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції Волинської області
Самчука О.П. щодо винесення постанови
ВП№35978127 від 27.03.2013 р. «Про повернення
виконавчого документа стягувачеві» та
про скасування зазначеної постанови
підлягають задоволенню.

В частині вимог про поновлення
виконавчого провадження №35978127 та
вжиття всіх необхідних виконавчих дій
щодо виконання судового рішення у
позові слід відмовити, оскільки такі
дії здійснюються державним виконавцем
як наслідок скасування постанови про
повернення виконавчого документа і
здійснюються вони не судовим рішенням,
а постановами державного виконавця.
Відтак, зазначена вимога містить
помилково обраний спосіб захисту
згідно з ч. 4 ст. 105 КАС України. Однак,
відмовляючи у позові, у т.ч. у цій
частині, суд першої інстанції не
мотивував окремих підстав для відмови
у позові в цій частині.

Також, згідно із ч. 1 ст. 166 КАС
України до права, а не обов'язку суду
належить постановлення окремої ухвали.

Згідно зі ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.
Згідно зі ст. 202 КАС України підставою
для скасування судового рішення є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Враховуючи наведене, керуючись
ст. ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Постанову Любешівського
районного суду Волинської області від
30.05.2013 р. у справі № 162/456/13- а скасувати
та прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії
головного державного виконавця
відділу примусового стягнення
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Волинської області Самчука О.П. щодо
винесення постанови ВП№35978127 від 23.03.2013
р. «Про повернення виконавчого
документа стягувачеві».

Скасувати постанову головного
державного виконавця відділу
примусового стягнення управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції Волинської області
Самчука О.П. ВП№35978127 від 23.03.2013 р. «Про
повернення виконавчого документа
стягувачеві».

В частині решти вимог у позові
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) 25, 80
грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.
Постанова може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя
Костів М.В.

Судді
Шавель Р.М.

Савицька Н.В.