Справа № 818/5407/13-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/37292/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді Шведа Е.Ю.,

суддів
Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за

касаційною скаргою Сумської митниці
Міндоходів

на постанову Київського окружного
адміністративного суду від 27 лютого 2014
року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 червня 2014
року

у справі 810/5407/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дельта-2010»

до Сумської митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України в м. Києві

про визнання протиправним та
скасування рішення та стягнення
надміру сплачених податків,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дельта-2010 (далі - ТОВ
«Дельта-2010») звернулось до суду з
позовом до Сумської митниці Міндоходів
та Головного управління Державної
казначейської служби України в м.
Києві, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати
рішення № 805170000/2013/000168/2 від 20 вересня 2013
року та картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 805170000/2013/00060 від 20 вересня
2013 року;

- стягнути з Державного бюджету України
через Головне управління Державної
казначейської служби України в м. Києві
на користь ТОВ «Дельта-2010» суму надміру
сплаченого податку на додану вартість
та мита на загальну суму 32038,16 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 27 лютого 2014
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 червня 2014
року, позов задоволено:

- визнано протиправним та скасовано
рішення Сумської митниці Державної
митної служби України Митного посту
«Ромни» № 805170000/2013/000168/2 від 20 вересня 2013
року;

- визнано протиправною та скасовано
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
805170000/2013/00060 від 20 вересня 2013 року;

- стягнуто з Держаного бюджету України
через Головне управління Державної
казначейської служби України в м. Києві
на користь ТОВ «Дельта-2010» суму надміру
сплаченого податку на додану вартість
та мита на загальну суму 32038,16 грн.

У касаційній скарзі митний орган,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
неповноту з'ясування судами обставин
справи, просить рішення судів
скасувати, прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову. Вимоги
мотивовані наявністю розбіжностей в
документах, що підтверджують митну
вартість товару, що і стало підставою
для прийняття відповідачем спірних
рішень. Крім того, задовольняючи вимоги
про стягнення з Державного бюджету
України на користь позивача суму
надмірно сплачених митних платежів,
суди, в порушення вимог закону,
фактично перебирають на себе функцію
митного органу щодо визначення митної
вартості ввезеного товару, зазначає
відповідач.

В запереченнях, що надійшли на адресу
суду позивач вважає рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
законними та обґрунтованими, тому
просить залишити касаційну скаргу без
задоволення, рішення судів - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин справи,
суд дійшов наступних висновків.

Судами встановлено наступні обставини.
18 червня 2013 року, між ТОВ «Дельта-2010» та
Shandong Hengfeng Rubber & Plastic Co., Ltd в особі
директора Лi Шенгфа (Постачальник),
укладено контракт № НD/2013-0618 поставки
шин. Кількість, ціна та перелік товарів,
які повинні бути поставлені позивачу,
відображаються в інвойсах, які є
невід'ємною частиною вказаного
контракту.

На підставі вказаного Контракту та
відповідно до комерційного інвойсу №
13HFTD013-TBR від 08 серпня 2013 року позивачем
придбано партію товару в кількості 152
шт. шин за ціною 74,00 USD за одну одиницю
товару, 264 шт. шин за ціною 76,00 USD за
одиницю товару, 114 шт. шин за ціною 85,00 USD
за одну одиницю товару, 102 шт. шин за
ціною 87,00 USD за одну одиницю товару,
всього на загальну суму 49876,00 USD.

З метою митного оформлення товару
позивачем подано відповідачу ВМД на
митне оформлення вказаного товару.
Митна вартість товару заявлена
позивачем за основним методом та
складає 425637,07 грн. за курсом НБУ 7,993 -
53251,23 USD.

Для здійснення митного оформлення
товару позивачем надано наступні
документи:

- картку обліку особи, яка здійснює
операції з товарами 125/2012/0001072 від 22
листопада 2012 pоку;

- міжнародну CMR № 34266 від 16 вересня 2013
pоку;

- коносамент ZIMUQIN2770972 від 10 серпня 2013
року;

- платіжне доручення в іноземній валюті
№ 256 від 23 серпня 2013 року;

- рахунок на оплату № 37333 від 11 вересня
2013 pоку;

- платіжне доручення № 2855 від 13 вересня
2013 року;

- довідка про транспортні витрати №110913
(ІМ1) від 11 вересня 2013 року;

- рахунок на оплату страхування № 37335
від 11 вересня 2013 pоку;

- платіжне доручення оплата за
страхування № 2856 від 13 вересня 2013 року;

- прайс-лист виробника від 08 серпня 2013
pоку, завірений радою Китаю зі сприяння
міжнародній торгівлі (ТПП);

- висновок про вартісні характеристики
товару ДП «Укрпромзовнішекспертиза» №
4158 від 17 вересня 2013 року;

- інвойс (фактура) 13 HFTD013-TBR від 08 серпня
2013 року;

- договір добровільного страхування
вантажу № 00319/03 від 08 серпня 2013 року;

- контракт (зовнішньоекономічний
договір) № H-D/2013-0618 від 18 червня 2013 року;

- гарантійний лист (додаток №1 до
договору № ТЕ 250613-1 від 25 червня 2013
року);

- заявка на ТЕП від 31 липня 2013 року;

- договір транспортного експедирування
№ ТЕ 250613-1 від 25 червня 2013 pоку;

- довідка про валютні цінності № 33 від 08
липня 2013 року;

- сертифікат відповідності UA1.009.0207799-13
від 18 вересня 2013 року;

- відмітка про радіологічний контроль
№ 2761 від 10 серпня 2013 року;

- сертифікат походження С90583 від 08
серпня 2013 року;

- сертифікат якості № 65006 від 20
серпня 2013 року;

- митна декларація по експорту товару
60070707 від 10 серпня 2013 року завірена
радою Китаю зі сприяння міжнародній
торгівлі (ТПП).

За результатами розгляду поданих до
митного оформлення документів та
відповідно до цінової бази ЄАІС ДМСУ у
митного органу виник сумнів
достовірності поданих декларантом
відомостей щодо ціни товару.

Таким чином, не погоджуючись із
визначеною декларантом митною
вартістю товару у ВМД, митний орган
запропонував позивачу додатково
надати документи для підтвердження
заявленої митної вартості товару, а
саме: зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього, у разі їх
наявності; якщо рахунок сплачено, -
банківські платіжні документи, що
стосуються оцінюваного товару; за
наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, й також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; виписку із
бухгалтерської документації; якщо
здійснювалося страхування, - страхові
документи, а також документи, що
містять відомості про вартість
страхування; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики на заявлений
товар, підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Позивачем повторно надано митному
органу документи, які подавались ним
вперше, а також платіжний документ, що
підтверджує вартість товару від 23
серпня 2013 року, пакувальний аркуш до
рахунку фактури № 13HFTD013-TBR від 08 серпня
2013 року та каталог продукції виробника
з технічними характеристиками 20
вересня 2013 року.

Не погоджуючись з заявленою митною
вартістю товару, митним органом
скориговано митну вартість товарів на
рівні 67364,88 USD та прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів №
805170000/2013/000168/2 від 20 вересня 2013 року, в
якому митний орган самостійно визначив
митну вартість товару за резервним
методом її визначення, вказавши про
неможливість застосування попередніх
методів.

У вказаному рішенні зазначено, що митна
вартість товарів не може бути
визначена за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, тому що
використані декларантом відомості не є
об'єктивними та достатньо
підтвердженими документально.
Виявлені розбіжності: товар не
повністю відповідає даним заявленим
декларантом та зазначених в митній
декларації країни відправлення. В
коносаменті вказаний номер рахунка,
але дата відрізняється від дати
рахунка. Попередній метод не
застосований у зв'язку з відсутністю
цінової інформації на ідентичні
товари.

Коригування митної вартості товару
стало підставою для видання картки
відмови у прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 805170000/2013/00060
від 20 вересня 2013 року.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями
митного органу, позивач звернувся до
суду з даним позовом про визнання їх
протиправними та скасування, стягнення
надміру сплачених митних платежів.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що у позивача були в наявності всі
документи для визначення митної
вартості товарів, які імпортуються, за
ціною договору.

Проте суд касаційної інстанції вважає
такий висновок суду апеляційної
інстанції передчасним, з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 49 МК України митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Ч. 1 ст. 51 МК України визначено, що митна
вартість товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до норм цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України
декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані: 1) заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з митним
органом; 2) подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; 3) нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням митному органу додаткової
інформації.

П. 1 ч. 3 ст. 52 МК України передбачено, що
декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
мають право надавати митному органу (за
наявності) додаткові відомості у разі
потреби уточнення інформації.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 53 МК України у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у частинах п'ятій і шостій
статті 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару;за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного
товару;транспортні (перевізні)
документи, якщо за умовами поставки
витрати на транспортування не включені
у вартість товару, а також документи, що
містять відомості про вартість
перевезення оцінюваних товарів; копія
імпортної ліцензії, якщо імпорт товару
підлягає ліцензуванню;якщо
здійснювалося страхування, - страхові
документи, а також документи, що
містять відомості про вартість
страхування.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 53 МК України у
разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару ;копію митної декларації країни
відправлення;висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Судом першої інстанції встановлено, що
підставами для прийняття
оскаржуваного рішення про визначення
митної вартості товару була наявність
в поданих документах розбіжностей, а
саме: відповідно до пункту 3 контракту
від 18 червня 2013 року № Н-D/201-3-0618, платежі
за кожну партію товару, здійснюються у
формі 100% попередньої оплати після
здійснення відвантаження відповідно
до інвойсу, пакувального листа і копії
оригінального коносаменту. У наданому
платіжному дорученні про здійснення
попередньої оплати від 23 серпня 2013 року
№ 256 зазначено контракт № Н-D/2013-0618 від 18
липня 2013 року. Однак, до митного
оформлення разом з митною декларацією
було надано контракт № Н-D/2013-0618 від 18
червня 2013 року.

Інвойс від 08 серпня 2013 року № 13НFTD013-ТВК
містить інформацію щодо вартості
товару з урахуванням розміру, малюнку
та торгової марки тоді як, у митній
декларації країни відправлення
зазначена неповна інформація про
найменування товару, що унеможливлює
перевірку відповідності ціни
ввезеного товару, ціні, за якою даний
товар був оформлений в режимі експорту.

Поданий до митного оформлення
коносамент № ZIMUQIN2770972 містить
посилання на інвойс від 18 червня 2013
року. Однак, до митного оформлення
надавався інвойс від 08 серпня 2013 року
№13HFTD013-TBR.

Також, лист ДП
«Укрпромзовнішекспертиза» № 4158 від 17
вересня 2013 року носить консультативний
характер та не може бути визначальними
для підтвердження заявленої митної
вартості, на думку митного органу.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи
без змін рішення суду першої інстанції,
залишив поза увагою доводи митного
органу щодо вказаних розбіжностей в
документах та не надав їм належну
правову оцінку.

Крім того, в порушення норм
процесуального права, судом
апеляційної інстанції не вирішено
позовні вимоги ТОВ «Дельта-2010» про
стягнення надміру сплачених митних
платежів та, відповідно, не надано
оцінку доводам митного органу, що
вказані в апеляційній скарзі, в частині
зазначених позовних вимог.

Наведені порушення норм
процесуального права судом
апеляційної інстанції унеможливлюють
постановлення законного та
обґрунтованого рішення в даній справі,
оскільки без їх виправлення неможливо
повно, всебічно та об'єктивно дати
оцінку спірним рішенням, діям митного
органу.

Суд касаційної інстанції не має
повноважень виправити допущені
порушення норм процесуального права
судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, рішення суду
апеляційної інстанції підлягає
скасуванню з направленням справи до
суду апеляційної інстанції на новий
розгляд.

Згідно з ч. 2 ст. 227 КАС України підставою
для скасування судових рішень судів
першої та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Під час нового розгляду справи суду
необхідно врахувати викладене, повно і
всебічно з'ясувати і перевірити всі
фактичні обставини справи, об'єктивно
оцінити докази, що мають значення для
справи, і в залежності від
встановленого, правильно визначити
норми матеріального та процесуального
права, що підлягають застосуванню до
спірних правовідносин, та прийняти
обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Сумської митниці
Міндоходів задовольнити частково.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 червня 2014
року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала набирає законної сили у порядку
та строки, передбачені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та не підлягає оскарженню,
проте може бути переглянута з підстав,
у строк та у порядку, визначених
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді