Справа № 296/4455/14-а
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
УХВАЛА

іменем України

"16" грудня 2014 р.
Справа № 296/4455/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Малахової Н.М.

суддів:
Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області на постанову
Корольовського районного суду м.
Житомира від "28" серпня 2014 р. у справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м.Житомирі Житомирської
області до відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Житомирській
області про визнання незаконним
рішення, скасування постанови
державного виконавця ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Корольовського районного
суду м. Житомира від 28 серпня 2014 року в
задоволенні позову Головного
Управління Пенсійного фонду України в
м. Житомирі Житомирської області до
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області в особі відділу
примусового виконання рішень про
визнання незаконними рішення
державного виконавця, скасування
постанови державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження від
19.03.14 р. - відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить вказану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги.

Враховуючи, що справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, а усі особи, які беруть участь
у справі, у судове засідання не прибули,
відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України
апеляційний розгляд проведено у
порядку письмового провадження.

Розглянувши справу у межах, визначених
ст. 195 КАС України колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
19.03.2014 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області Пилипенко О.С.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження № 42578901 з
виконання виконавчого листа № 2а-4270/11,
виданого Корольовським районним судом
м. Житомира 28.12.2011 року про стягнення з
Управління Пенсійного фонду України в
м. Житомирі Житомирської області на
користь ОСОБА_4 пенсії та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю, відповідно до ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок ЧАЕС" у розмірі 13 600, 47 грн.

Приписами ст.17 Закону України "Про
виконавче провадження" визначено, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Зокрема, підлягають виконанню
державною виконавчою службою
виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно із ч.1 ст.25 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

За частиною другою вказаної статті
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Статтею 26 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено вичерпний
перелік підстав для відмови у
відкритті виконавчого провадження, а
саме у разі: 1) пропуску встановленого
строку пред'явлення документів до
виконання; 2) неподання виконавчого
документа, зазначеного у статті 17 цього
Закону, та неподання заяви про
відкриття виконавчого провадження у
випадках, передбачених цим Законом; 3)
якщо рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; 4) пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення; 5)
якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; 6)
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; 6-1) офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури; 7) якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; 8) наявності
інших передбачених законом обставин,
що виключають здійснення виконавчого
провадження.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
дійшов правильних висновків про
відсутність доказів того, що
виконавчий документ не відповідає
вимогам, передбаченим Законом України
"Про виконавче провадження", закінчився
строк пред'явлення такого документа до
виконання чи він пред'явлений до
виконання не до належного органу
державної виконавчої служби, або ж
доказів наявності інших передбачених
законом обставин, що виключають
здійснення виконавчого провадження.

Відтак, суд першої інстанції вірно
з'ясував, що спірна постанова про
відкриття виконавчого провадження від
19.03.2014 року прийнята з дотриманням
вимог Закону України "Про виконавче
провадження".

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідно до Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" та "Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або бюджетних
установ" відповідач був зобов'язаний
прийняти постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження, не
дають підстав для висновків, що судом
першої інстанції було неправильно
застосовано норми матеріального права
чи порушено норми процесуального права
.

Так, згідно приписів ст.3 Закону
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень" виконання
рішень суду про стягнення коштів,
боржником за якими є державний орган,
здійснюється центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, в
межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду. Стягувач за рішенням суду про
стягнення коштів з державного органу
звертається до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, у
строки, встановлені Законом України
"Про виконавче провадження", із заявою
про виконання рішення суду.

Проте, п.3 Прикінцевих та Перехідних
положень вказаного Закону визначено,
що виконавчі документи за рішеннями
суду про стягнення коштів або рішення
суду, що набрали законної сили,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, які видані або ухвалені до
набрання чинності цим Законом,
подаються до органу державної
виконавчої служби протягом шести
місяців з дня набрання чинності цим
пунктом. Якщо рішення суду про
стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення.

Вказаний пункт набрав чинності 16.10.2013
року, а рішення суду по
вищезазначеному виконавчому
провадженні вступило в законну силу до
набрання чинності останнім та Закону
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень".

Виходячи з викладеного, державний
виконавець діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачені чинним законодавством
України.

Суд першої інстанції дослідив
представлені докази, надав їм належну
правову оцінку, з'ясував обставини, що
мають значення для вирішення справи та
зробив обґрунтований висновок про
відсутність підстав для задоволення
позову до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
судового рішення. Постанову прийнято з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області залишити без
задоволення, а постанову
Корольовського районного суду м.
Житомира від "28" серпня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Н.М. Малахова

судді: (підпис)
А.В.
Жизневська

(підпис)
Т.С. Котік

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області вул.Перемоги,
55,м.Житомир,10003

3- відповідачу/відповідачам: Відділ
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Житомирській області майдан
Соборний,1,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,