Справа № 872/12123/13
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2014 рокусправа № 204/3466/13-а
(2-а/204/88/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Богданенка І.Ю.

суддів: Уханенка С.А.
Дадим Ю.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська

на постанову Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
22 травня 2013 року

у справі № 204/3466/13-а (2а/204/88/13)

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України
в Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська

про стягнення заборгованості по
заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2013 року ОСОБА_1 звернулася у
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська про визнання
протиправними дій та зобов'язання
взяти до виконання довідку про
заробітну плату для обчислення пенсії
№ 27 від 04 липня 2011 року та здійснити
перерахунок і виплату пенсії у
відповідності з даною довідкою.

Постановою Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
22 травня 2013 року позовні вимоги
задоволено, визнано протиправними дії
відповідача, зобов'язано останнього
взяти до виконання довідку про
заробітну плату для обчислення пенсії
№ 27 від 04 липня 2011 року та здійснити
позивачу перерахунок і виплату пенсії
з 15 серпня 2011 року з урахуванням
довідки № 27.

Не погодившись з постановою суду,
управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська подало апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та постановити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а постанова
суду першої інстанції скасуванню із
залишенням позовної заяви без розгляду
з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1 в є
пенсіонером та отримує пенсію за віком
з 04 серпня 2011 року.

Предметом спору у цій справі є
визначення розміру пенсії без
урахування довідки про заробітну плату
для обчислення пенсії № 27 від 04 липня
2011 року.

Частиною 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Дотримання строку звернення з
адміністративним позовом є однією з
умов для реалізації права позивача на
судовий захист та запобігає постійному
збереженню стану невизначеності у
публічно-правових відносинах.

У відповідності до статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
- адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом 16
травня 2013 року (а.с.2-3). Відповідь
управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська про відмову у
визначенні розміру пенсії з
урахуванням довідки про заробітну
плату для обчислення пенсії № 27 від 04
липня 2011 року, як зазначає позивач,
отримано в березні 2012 року.

Отже, ОСОБА_1 про порушення свого права,
якщо вона вважала його порушеним,
повинна була дізнатися у березні 2012
року при отриманні відповіді
управління.

Доводи позивача щодо власної юридичної
необізнаності, та некомпетентності
юристів не є поважними причинами
пропуску строку, оскільки закони, інші
нормативно-правові акти, судові
рішення є доступними для ознайомлення
всіма громадянами, і можливість
обізнаності людини про те чи інше
положення законодавства залежить
виключно від бажання такої людини, та
згідно статті 59 Конституції України
кожен є вільним у виборі захисника
своїх прав.

Судом апеляційної інстанції
поважність пропуску строку не
встановлена.

Суд першої інстанції, відкриваючи
провадження по справі та задовольняючи
позовні вимоги, безпідставно
посилається на статтю 87 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» якою
встановлено інші строки звернення до
суду за захистом прав, свобод та
інтересів, а саме «Суми пенсії, не
одержані своєчасно з вини органу, що
призначає або виплачує пенсію,
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком».

Між тим, строки встановлені зазначеною
статтю 87 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» не застосовуються до
спірних правовідносин, оскільки
стосуються вже нарахованих сум пенсії,
не отриманих з вини органу, що
призначає і виплачує пенсію.

Отже, строки звернення до суду по
даному спору визначаються за правилами
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Таким чином, суд першої інстанції,
розглядаючи позовні вимоги по суті,
допустив порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 203
Кодексу адміністративного судочинства
України постанова або ухвала суду
першої інстанції скасовується в
апеляційному порядку і позовна заява
залишається без розгляду або
провадження у справі закривається з
підстав, встановлених відповідно до
статті 155 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Згідно пункту 9 частини 1 статті 155
Кодексу адміністративного судочинства
України суд залишає позовну заяву без
розгляду, якщо позовну заяву подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду і суд не знайшов підстав для
визнання причин пропуску такого строку
поважними.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
постанова Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
22 травня 2013 року підлягає скасуванню, а
позовна заява залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 197, 198, 203, 205, 206, 212
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ухвалиВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська - задовольнити
частково.

Постанову Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
22 травня 2013 року - скасувати, позовну
заяву залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим