Справа № 127/24030/14-а
Суддя: Овсюк Є. М.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№2-а/127/904/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької
області в складі головуючого судді
Овсюка Є.М. при секретарі Олійник І.Ю.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Департаменту
соціальної політики Вінницької
міської ради про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
ОСОБА_1 звернувся в суд з
зазначеним позовом до відповідача
Департаменту соціальної політики
Вінницької міської ради про визнання
дій протиправними та зобов'язання
Позов мотивований тим, що позивач
ОСОБА_1 має статус особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії 1 і інвалідом
другої групи, захворювання, пов'язане з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.
Перебуває на обліку у відповідача. Має
право на отримання щорічної допомоги
на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат, відповідно до ст. 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Однак, всупереч діючому закону йому
нараховується щорічна допомога на
оздоровлення згідно з Постановою КМУ,
що значно менше, ніж передбачено у
вказаному законі. Просить визнати
протиправною бездіяльність
відповідача щодо недорахування та
недоплати разової допомоги згідно ст. 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
зобов'язати відповідача здійснити
нарахування та виплатити йому щорічну
допомогу на оздоровлення,
передбачену ст. 48 Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за 2014 рік
відповідно до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленого на час
виплати допомоги. Наведене змусило
позивача звернутись до суду з даним
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримав, дав пояснення
аналогічні викладеним в позовній заяві
та просив суд позов задоволити.
Представник відповідача Стапінчук М.А.
в судовому засіданні позов не визнав,
надав суду письмові заперечення проти
позову та просив суд відмовити в його
задоволенні. Суд, заслухавши
пояснення учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали адміністративної
справи, вважає, що позов обґрунтований,
підставний та такий, що підлягає до
Судом встановлено, що
ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Департаменті соціальної політики
Вінницької міської як постраждалий
внаслідок аварії на ЧАЕС 1-ї категорії,
інвалід 2 групи, захворювання, пов'язане
з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.
Статтею 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"від 28.02.1991 (в
редакції Закону від 09.07.2007 року)
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, виплачується щорічна
допомога на оздоровлення в таких
розмірах: інвалідам 2 групи -в розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат (при
цьому розмір мінімальної заробітної
плати визначається моментом її
Частиною 7 ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"від 28.02.1991 (в
редакції Закону від 09.07.2007 року)
встановлено, що розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати допомоги на
Відповідно до ч.1 ст.1
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" вказаний закон спрямований
на захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
та розв'язання пов'язаних з нею проблем
медичного та соціального характеру, що
виникли внаслідок радіоактивного
забруднення території.
У відповідності до ст. 22 Конституції
України конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.
Враховуючи особливий статус громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та
обумовлену цим необхідність їх
адекватного соціального захисту,
Верховна Рада України в 2006 році
доповнила Закон України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" статтею 71, в якій
встановлено, що дія положень цього
Закону не може призупинятися іншими
законами, крім законів про внесення
змін до цього Закону.
Крім того, делегуючи повноваження
Кабінету Міністрів України щодо
визначення порядку проведення таких
виплат Верховна Рада України
зазначеним законом не надавала йому
право змінювати розмір в сторону
зменшення, передбачених законом
Так, зокрема, відповідно до ст.67
вказаного Закону конкретні розміри
всіх доплат, пенсій і компенсацій
підвищуються Кабінетом Міністрів
України відповідно до зміни індексу
вартості життя і зростання мінімальної
заробітної плати. Також необхідно
зазначити, що зазначені Постанови
Кабінету Міністрів України є
підзаконними нормативно-правовим
актами (прийнятими на виконання
закону), тому у разі виникнення колізії
між їх нормами та нормами закону,
застосуванню підлягають положення
Разом з тим, дія ч. 4 ст. 48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" була
зупинена на 2007 рік Законом України "Про
Державний бюджет України на 2е,
рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 (справа про
соціальні гарантії громадян) визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними). Пунктом
28 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007,
№ 107-VI "Про Державний бюджет України на
2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", частину 4
ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" було викладено в новій
редакції, але Рішенням Конституційного
Суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008
вказаний пункт Закону визнано
неконституційним.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визначені
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи, що даний спір випливає із
соціальних правовідносин, що носять
публічно-правовий характер, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги слід задовольнити - визнати дії
відповідача неправомірними та
зобов'язати відповідача провести
перерахунок та здійснити виплату
позивачу щорічної грошової допомоги на
оздоровлення за 2014 р. відповідно до ч. 4
ст. 48 вказаного Закону в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат з
урахуванням виплаченої грошової
допомоги.

Керуючись статтями 19, 22, 46, 75, 92, 152
Конституції України, ст. 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"статтями 9,
11, 69-71, 86, 94, 97, 100, 102, 128, 158-163, 167, 183-2, 256 КАС
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії
Департаменту соціальної політики
Вінницької міської ради щодо відмови у
нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 за
2014 рік щорічної допомоги на
оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Департамент соціальної
політики Вінницької міської ради
провести перерахунок та здійснити
виплату ОСОБА_1 щорічної грошової
допомоги на оздоровлення за 2014 рік
відповідно до ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"в розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат з
урахуванням виплаченої грошової
допомоги.

Постанова може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення постанови.

Суддя: