Справа № 820/10878/13-а
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний
адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р.Справа № 820/10878/13-а

Головуючий 1 інстанції: Мороко А.С.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Бенедик А.П.

при секретарі Зарицька Т.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

прокурора - Ульянов Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Харківської міжрайонної
прокуратури Харківської області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 16.12.2013р. по
справі № 820/10878/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Держземагенства у
Харківському районі Харківської
області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати протиправною відмову
міськрайонного управління Держкомзему
у м. Люботині у Харківському районі
Харківської області, викладену
відповідачем у висновку № 741 від 03.03.12
р.; зобов'язати відповідача розглянути
питання щодо надання технічного
завдання на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність ОСОБА_1, визначенні
кадастрового номеру зазначеної
земельної ділянки, внесенні даних
обмінного файлу до автоматизованої
системи ДЗК та здійсненні відповідних
дій щодо державної реєстрації
земельної ділянки, а також оформлення
державного акту на право власності на
земельну ділянку, яка розташована за
межами населеного пункту на території
Безлюдівської селищної ради
Харківського району Харківської
області за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 16.12.13 р. по
справі № 820/10878/13-а позовні вимоги були
задоволені частково: визнана
протиправною відмова Міськрайонного
управління Держкомзему у м. Люботині у
Харківському районі Харківської
області, викладену у висновку № 741 від
03.03.12 р., та зобов'язано Управління
Держземагенства у Харківському районі
Харківської області розглянути
питання щодо надання технічного
завдання на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність ОСОБА_1, визначення
кадастрового номеру зазначеної
земельної ділянки, внесення даних
обмінного файлу до автоматизованої
системи ДЗК та здійснення відповідних
дій щодо державної реєстрації
земельної ділянки. У задоволенні решти
позовних вимог було відмовлено.

Апелянт, Харківська міжрайонна
прокуратура Харківської області, не
погодився з рішенням суду першої
інстанції та подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 16.12.13 р. по
справі № 820/10878/13-а та прийняти нове
судове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач заяви про приєднання до
апеляційної скарги не надав.

Позивач подав письмові заперечення на
апеляційну скаргу, де наполягає на
законності судового рішення, просить
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши доводи апеляційної
скарги, заперечення на неї та пояснення
представників сторін в судовому
засіданні, колегія суддів дійшла
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
розпорядженням голови Харківської РДА
№ 1821 від 31.08.11 р. «Про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_1»
позивачу був наданий дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
подальшої передачі її у власність,
орієнтовною площею 0,15 га за рахунок
земель, які знаходилися у постійному
користуванні ПП «В'ячеслав», за межами
населеного пункту на території
Безлюдівської селищної ради
Харківського району Харківської
області, для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд. У
зв'язку з цим, на замовлення позивача
ТОВ «Терра-Інвест» був розроблений
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд в АДРЕСА_1 (за межами
населеного пункту) на території
Безлюдівської селищної ради
Харківського району Харківської
області.

В подальшому, позивач звернувся до
міськрайонного управління Держкомзему
у м. Люботин у Харківському районі
Харківської області з заявою про
надання технічного завдання на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність, але листом № 741 від 03.03.12 р.
міськрайонне управління Держкомзему у
м. Люботин у Харківському районі
Харківської області відмовило в
наданні технічного завдання на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність, а також у визначенні
кадастрового номеру земельної,
внесенні даних обмінного файлу до
автоматизованої системи ДЗК та
здійсненні відповідних дій щодо
державної реєстрації земельної
ділянки, а також державного акту на
право власності на земельну ділянку,
оскільки земельна ділянка розташована
за межами населеного пункту з цільовим
призначенням цієї ділянки - для
будівництва та обслуговування
житлових будинків, що на теперішній час
суперечить ст. 38, ст. 39 Земельного
кодексу України.

На погоджуючись з вказаною вище
відмовою міськрайонного управління
Держкомзему у м. Люботин у Харківському
районі Харківської області, позивач
звернувся до суду першої інстанції із
вищезазначеними позовними вимогами.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції дійшов до
висновку про їх обґрунтованість в
частині визнання протиправною відмови
міськрайонного управління Держкомзему
у місті Люботині у Харківському районі
Харківської області, викладену
відповідачем у висновку № 741 від 03.03.12
р., та зобов'язання відповідача
розглянути питання щодо надання
технічного завдання на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність ОСОБА_1,
визначення кадастрового номеру
зазначеної земельної ділянки, внесення
даних обмінного файлу до
автоматизованої системи ДЗК та
здійснення відповідних дій щодо
державної реєстрації земельної
ділянки.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
підставою для відмови у наданні
технічного завдання на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність, а також
у визначенні кадастрового номеру
земельної ділянки, внесенні даних
обмінного файлу до автоматизованої
системи ДЗК та здійсненні відповідних
дій щодо державної реєстрації
земельної ділянки, а також державного
акту на право власності на земельну
ділянку, слугувала та обставина, що
земельна ділянка розташована за межами
населеного пункту з цільовим
призначенням цієї ділянки - для
будівництва та обслуговування
житлових будинків, що на теперішній час
суперечить ст. 38, ст. 39 Земельного
кодексу України.

В доводах апеляційної скарги
Харківська міжрайонна прокуратура
Харківської області апелянт по справі
посилається на те, що Земельним
кодексом України не передбачено
підстав надання громадянам земельних
ділянок за межами населених пунктів
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибної
ділянки). Такий вид цільового
призначення може стосуватися лише до
земельних ділянок, які розташовані в
межах населених пунктів. Відповідно ст.
116 Земельного кодексу України (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з вимогами абз. 1 п. 12 розд. Х
«Перехідні положення» Земельного
кодексу України до розмежування земель
державної та комунальної власності
повноваження щодо розпорядження
землями (крім земель, переданих у
приватну власність, та земель,
зазначених в абзацах другому та
четвертому цього пункту) в межах
населених пунктів здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські
ради з урахуванням вимог абзацу
третього цього пункту, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Повноваження органів виконавчої влади
та органів місцевого самоврядування
щодо передачі земельних ділянок у
власність або у користування
передбачені ст. 122 Земельного кодексу
України, відповідно ч. 4 якої (у
редакції, яка була чинною на час
виникнення спірних правовідносин)
обласним державним адміністраціям
надано право передавати земельні
ділянки на їх території із земель
державної власності у власність або у
користування у межах міст обласного
значення та за межами населених
пунктів для всіх потреб, крім випадків,
визначених частинами третьою, сьомою
цієї статті.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що ні у главі 6 Земельного кодексу
України, ні в жодному іншому
нормативно-правовому акті не
передбачено заборони на зведення
житлових будинків та господарських
будівель за межами населених пунктів.
За відсутності такої заборони діє
загальне правило, яке надає право
будь-якому власнику землі
землекористувачу споруджувати жилі
будинки, виробничі та інші будівлі і
споруди (п. «д» ч. 1 ст. 90, п. «ґ» ч. 1 ст. 95
Земельного кодексу України), за умови,
якщо немає якихось спеціальних
заборон.

Разом з тим, у випадку передачі
земельних ділянок у власність або у
користування передбачені ст. 122
Земельного кодексу України, відповідно
ч. 4 якої право на передачу земельних
ділянок у власність або у користування
у межах міст обласного значення та за
межами населених пунктів для всіх
потреб, крім випадків, визначених
частинами третьою, сьомою цієї статті
надане обласним державним
адміністраціям. В даному випадку,
розпорядженням голови Харківської РДА
від 31.08.11 р. № 1821 «Про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_1»
позивачу надано дозвіл на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки для подальшої
передачі її у власність, орієнтовною
площею 0,15 га за рахунок земель, які
знаходилися у постійному користуванні
ПП «В'ячеслав», за межами населеного
пункту на території Безлюдівської
селищної ради Харківського району
Харківської області, для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд. В
матеріалах справи відсутні будь-які
докази того, що вказане розпорядження
було скасоване або оспорювалося в
судовому порядку. Крім того,
правомірність прийняття цього
розпорядження не є предметом спору у
даній справі, а тому правова оцінка
вказаному розпорядженню судом
апеляційної інстанції не надається.

Наведене свідчить про те, що висновок
відповідача щодо того, що земельна
ділянка розташована за межами
населеного пункту з цільовим
призначенням цієї ділянки - для
будівництва та обслуговування
житлових будинків, не може
передаватися у власність, оскільки це
суперечить ст. 38, ст. 39 Земельного
кодексу України є безпідставним та
помилковим.

Що стосується доводів апеляційної
скарги про те, що відповідачем
оскаржуваний висновок прийнятий 03.03.12
р., тоді як позивач звернувся до суду із
цим позовом 08.11.13 р., тобто більше, ніж
через півтора року після прийняття
відповідного висновку, колегія суддів
зазначає наступне.

В ході розгляду справи в суді першої
інстанції судом не було встановлено
того, що позивач звернувся до суду
першої інстанції поза межами строку
звернення. При цьому, відповідач по
справі не наполягав на тому, що позивач
пропустив строк звернення до суду.

Колегія суддів також вважає за
доцільне зауважити, що матеріали
справи не містять доказів того, що
позивачем був пропущений
шестимісячний строк звернення до суду
щодо оскарження відмови
міськрайонного управління Держкомзему
у м. Люботині у Харківському районі
Харківської області, викладеній
відповідачем у висновку № 741 від 03.03.12
р., оскільки відсутні дані про те, що
оскаржена відмова була направлена
позивачу або отримана ним особисто, а
посилання апелянта на пропуск строку
звернення до суду є лише припущенням,
яке не підтверджено жодними доказами. У
зв'язку з цим, у суду апеляційної
інстанції відсутні підстави вважати,
що позивачем був пропущений строк
звернення до суду, встановлений ст. 99
КАС України.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, оскільки доводи апеляційної
скарги його не спростовують.

Крім того, в поясненнях позивача та
його представника в судовому засіданні
повідомлено, що відповідач повністю
виконав судове рішення і дана
інформація апелянтом не спростована.

Зважаючи на те, що постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 16.12.13 р. по
справі № 820/10878/13-а прийнята у
відповідності до норм чинного
матеріального та процесуального права,
колегія суддів не виявила підстав для
її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Харківської
міжрайонної прокуратури Харківської
області на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
16.12.13 р. по справі № 820/10878/13-а - залишити
без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 16.12.13 р. по
справі № 820/10878/13-а за позовом ОСОБА_1 до
Управління Держземагенства у
Харківському районі Харківської
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України шляхом подання касаційної
скарги протягом двадцяти днів з
моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська
Н.С.Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М.
Бенедик А.П.

Повний текст ухвали виготовлений та
підписаний 12.12.2014 року.