Справа № П/811/4260/14
Суддя: В.С. Мирошниченко
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року
Справа № П/811/4260/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мирошниченка В.С.,

за участю секретаря с/з - Козоріз О.М.,

представника позивача - Шарова Д.В.,

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Кіровограді
адміністративну справу за позовом
Добровеличківського районного центру
зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю у розмірі 1890,34 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Добровеличківський районний центр
зайнятості (далі -РЦЗ) звернувся з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
отриманої допомоги по безробіттю в
сумі 1890 грн. 34 коп.

Позивач зазначив, що ОСОБА_3 перебував
на обліку в районному центрі
зайнятості із статусом безробітного з
21.01.2014р. по 20.03.2014 р. За період з 28.01.2014 р. -
початок виплати допомоги по безробіттю
по 20.03.2014 р. (закінчення терміну виплати
допомоги по безробіттю) відповідачу
було нараховано та виплачено допомогу
по безробіттю в сумі 1890 грн. 34 коп. При
звірці бази даних з ДПА було виявлено,
що ОСОБА_3 у період перебування на
обліку в РЦЗ перебував у трудових
відносинах з ТОВ «Згода». Після
проведеного розслідування, директором
РЦЗ 12.09.2014 р. було видано наказ №36 про
повернення незаконно отриманих коштів
відповідачем, копія наказу направлена
ОСОБА_3 На час розгляду справи в суді,
кошти ОСОБА_3 у добровільному порядку
не відшкодовано.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю. Зазначив, що журналом
реєстрації відвідування особою РЦЗ
підтверджується, що ОСОБА_3 був на
прийомі 21.01., 25.01., 27.01.2014 р., де йому
пропонувались посади для
працевлаштування.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав
частково. Пояснив, що 21.01.2014 р. він
звернувся до РЦЗ з метою отримати
статус безробітного. Перший тиждень
йому надавались консультації. Дійсно
він працював трактористом по
цивільно-правовій угоді в ТОВ «Згода»
по 25.01.2014 р. Не розуміє чому і за що йому
нарахували збитки і він має повернути
1890 грн.34 коп. з січня по березень 2014 р.,
так як дійсно він ніде не працював.

?Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позову.

Правовідносини сторін регулюються ст.36
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», ст.ст.1, 2 Закону України
«Про зайнятість населення».

Згідно ч.2 ст.36 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне…» застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
повідомляти відомості про обставини,
що випливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг. В ч. 3 ст.36 Закону зазначено, що
сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Персональною карткою №00019
підтверджується, що ОСОБА_3
зареєстрований 21.01.2014 р. у
Добровеличківському РЦЗ (а.с.4-5). У заяві
від 21.01.2014 р. про надання статусу
безробітної ним особисто зазначено, що
він ніде не працює (а.с.12).

Наказом директора Добровеличківського
РЦЗ №36 від 12.09.14 р. наказано стягнути з
ОСОБА_3 суму допомоги, що виплачена на
підставі недостовірних відомостей.
Відповідачу направлено лист про
добровільне відшкодування 1890 грн. 86
коп.? (а.с.15,16,17).

Винесенню наказу передував акт №22 від
11.09.2014 р. розслідування страхових
випадків та обгрунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до ЗУ «Про зайнятість населення». Актом
встановлено, що ОСОБА_3 в період з 2.01 по
25.01.2014 р перебував у трудових
відносинах на підставі
цивільно-правової угоди з ТОВ «Згода».
Викладене підтверджується копією
договору цивільно-правового характеру
(а.с.18-19).

Довідкою РЦЗ визначена сума, яка
підлягає поверненню відповідачем а
саме - 1890, 34 грн. за період з 21.01. по 20.03.2014
р. ( а.с.13).

Відмовляючи Добровеличківському РЦЗ у
задоволенні позовних вимог суд виходе
з наступного.

Як зазначалось вище, ч.3 ст.36 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» сума виплаченого
забезпечення та вартості соціальних
послуг застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Так, на заяві ОСОБА_3 про надання
статусу безробітного є віза директора
РЦЗ «Надати статус безробітного 21.1.2014
р.» та «Призначити допомогу по
безробіттю з 28.01.2014 р.» ( а.с.12).

В листі ОСОБА_3 від 30.10.14 р. про
відшкодування шкоди, директором РЦЗ
зазначено, що йому було призначено
допомогу по безробіттю з 28.01. по 20.03.2014р.
(а.с.16).

Оглядом в судовому засіданні трудової
книжки відповідача з'ясовано, що
виплату допомоги по безробіттю йому
розпочато з 28.01.2014 р. ( а.с.38).

За договором цивільно-правового
характеру ОСОБА_3 працював в ТОВ
«Згода» по 25.01.2014. ( а.с.19).

Таким чином, фактична виплата допомоги
по безробіттю РЦЗ розпочата 28.01.2014 р.,
тобто на цей момент ОСОБА_3 не був
працевлаштований, оскільки працював по
25.01.2014 р.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України
визначає, що майнова шкода завдана
неправомірними діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз вищезазначених норм дає
підставу зробити висновок, що
матеріальна відповідальність особи
наступає в разі завдання нею
матеріальних збитків.

З огляду на викладене, матеріальної
шкоди як такої ОСОБА_3 РЦЗ не заподіяв,
оскільки на момент початку виплат
допомоги по безробіттю вже фактично не
працював (був безробітнім).

Про відповідальність відповідача і
повернення неправомірно отриманих
коштів могла б йти мова, якби він після
початку виплат, тобто після 28.01.2014 р.
займався підприємницькою діяльністю,
перебував у трудових відносинах, мав
інші доходи.

З 21.01.2014 р. (з моменту подання заяви до
РЦЗ) по 25.01.2014 р. (день закінчення
цивільно-правової угоди з ТОВ «Згода»)
ОСОБА_3 допомогу по безробіттю не
отримував, а відтак матеріальної шкоди
Добровеличківському РЦЗ ним не
заподіяно.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.160- 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок
держави.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня винесення постанови, а особою, без
виклику якої було винесено постанову -
в той же строк з дня отримання нею копії
постанови і подання після цього
протягом 10 днів апеляційної скарги.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду

В.С.Мирошниченко