Справа № 10/61
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/21219/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів: Лосєва А.М.,
Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі м.
Києва

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
07.09.2011

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.02.2012

у справі № 10/61 (2а-10/61)

за позовом Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі м.
Києва

до Відкритого акціонерного товариства
«Державний експортно-імпортний банк
України»,

третя особа Відкрите акціонерне
товариство «Київське автотранспортне
підприємство 13061»,

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
07.09.2011, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.02.2012,
відмовлено у задоволенні позовних
вимог Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі м. Києва (надалі -
ДПІ у Голосіївському районі м. Києва,
позивач) до Відкритого акціонерного
товариства «Державний
експортно-імпортний банк України»
(надалі - ВАТ «Державний
експортно-імпортний банк України»,
відповідач), за участю третьої особи -
Відкритого акціонерного товариства
«Київське автотранспортне
підприємство 13061», про стягнення
податкового боргу у розмірі 399 735,70 грн.

Вважаючи, що рішення судів першої та
апеляційної інстанцій прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, у
якій просить скасувати постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 07.09.2011 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28.02.2012 і задовольнити позов в
повному обсязі.

Відповідач надав письмові заперечення
на касаційну скаргу, в яких обґрунтовує
законність прийняття оскаржуваних
судових рішень.

Третя особа не скористалась
процесуальним правом надати письмові
заперечення на касаційну скаргу, що не
перешкоджає її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 25.06.2007 між ВАТ
«Державний експортно-імпортний банк
України» та ВАТ «Київське АТП 13061» було
укладено генеральну угоду № 35307В30 про
проведення операцій з авалювання
простих податкових векселів.

Відповідно до пп. 1.1 угоди, аваліст
зобов'язується відкрити строком дії до
22.06.2008 відновлювальну лінію по
авалюванню простих податкових
векселів, що виписуються векселедавцем
на користь ДПІ на суму ПДВ при ввезенні
на митну територію України товарів
відповідно до Закону України «Про
податок на додану вартість», які будуть
визначені у додаткових угодах до цієї
угоди, строком погашення не більше ніж
через 30 днів з дати виписки, але не
пізніше 22.06.2008, з лімітом
заборгованості 700 000 грн., без застави.
Дата погашення векселів, що будуть
проавальовані згідно з цією угодою,
повинна бути в межах з 21 по останнє
число будь-якого місяця протягом
терміну дії угоди.

Підпунктом 3.1.3 генеральної угоди №
35307В30 від 25.06.2007 встановлено, що
векселедавець зобов'язаний безумовно
сплачувати векселі, авальовані
авалістом у відповідності до Закону
України «Про податок на додану
вартість», а також повідомляти про це
аваліста у письмовій формі з наданням
доказів про їх оплату (погашення).

30.07.2007 між ВАТ «Державний
експортно-імпортний банк України» та
ВАТ «Київське АТП 13061» укладено
додаткову угоду № 3 до Генеральної
угоди про проведення операцій з
авалювання простих податкових
векселів від 25.06.2007 № 35307В30, відповідно
до якої, пункт 1.2 угоди викладено в
наступній редакції: «Аваліст надає
аваль (вексельне поручительство) на
прості податкові векселі: № АА0120739,
виписаний 30.07.2007 повною сумою 79 947,14 грн.,
строком погашення - 28.08.2007; № АА0120740,
виписаний 30.07.2007 повною сумою 79 947,14 грн.,
строком погашення - 28.08.2007; № АА0120741, №
АА0120742 повною сумою 79 947,14 грн., строком
погашення - 28.08.2007; № АА0120743, виписаний
30.07.2007 повною сумою 79 947,14 грн., строком
погашення - 28.08.2007.

У липні 2007 року ВАТ «Київське АТП 13061»
при здійсненні операцій з імпорту
товарів через митну територію України
поставило 5 податкових векселів для
відстрочення сплати податку на додану
вартість на загальну суму 399 735,70 грн.

Листом № А04/1-582 від 20.08.2007 ВАТ «Київське
АТЗ 13061» повідомило ВАТ «Державний
експортно-імпортний банк України», що
авальовані ним векселі серії АА 0120739
від 30.07.2007, серії АА0120740 від 30.07.2007, серії
АА0120741 від 30.07.2007, серії АА0120742 від 30.07.2007,
серії АА 0120743 від 30.07.2007 погашено
декларацією з ПДВ за липень 2007 року.
Додатком до листа були декларація ВАТ
«Київське АТП-13061» з ПДВ за липень 2007
року та довідка про відсутність
заборгованості з податків та зборів
від 29.08.2007 № 1781/24-018.

Листом № 17558/10/24-011 від 11.10.2007 ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва на
адресу ВАТ «Державний
експортно-імпортний банк України»
направлено вимогу, якою повідомлено
про те, що станом на 01.10.2007 5 векселів, а
саме: серії АА 0120739 від 30.07.2007, серії
АА0120740 від 30.07.2007; серії АА0120741 від 30.07.2007,
серії АА0120742 від 30.07.2007, серії АА 0120743 від
30.07.2007 шляхом включення до складу
податкових зобов'язань декларації з
ПДВ за липень 2007 року не погашено,
оскільки декларація з ПДВ ВАТ
«Київське АТП 13061» вважається
неподаною, тому відповідача
зобов'язано сплатити суму податкового
боргу ВАТ «Київське АТП 13061» у розмірі
399 735,70 грн.

Водночас, постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29.10.2009 у справі № 22а-32945/08 визнано
дії ДПІ у Голосіївському районі м.
Києва щодо неприйняття податкової
декларації з ПДВ ВАТ «Київське АТП 13061»
за липень 2007 року та невизнання такої
декларації як податкової звітності
протиправними.

Переглянувши судові рішення у межах
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
Вищий адміністративний суд України
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення касаційної
скарги, з огляду на наступне.

Пунктом 11.5 ст. 11 Закону України від
03.04.1997 № 168/97-ВР «Про податок на додану
вартість» (в редакції, що була чинною на
момент виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що з
моменту набрання чинності цим Законом
платники податку при імпорті товарів
на митну територію України, за умови
оформлення митної декларації можуть за
власним бажанням видавати органам
митного контролю податковий вексель на
суму податкового зобов'язання зі
строком погашення на 30 календарний
день з дня його поставки органу митного
контролю, один примірник якого
залишається в органі митного контролю,
другий надсилається органом митного
контролю на адресу органу державної
податкової служби за місцем реєстрації
платника податку, а третій залишається
платнику податку.

Податковий вексель підлягає
обов'язковому підтвердженню
комерційними банками шляхом авалю;
комерційні банки зобов'язані оплатити
податковий вексель у разі його
непогашення платником у строк; платник
податку може за самостійним рішенням
достроково погасити вексель шляхом
перерахування коштів до бюджету або
шляхом заліку сум бюджетного
відшкодування, підтвердженого
податковим органом; якщо термін сплати
зобов'язань по податковому векселю
виникає до закінчення терміну подачі
декларації до податкового органу за
звітній період, у якому відбулася його
поставка органу митного контролю,
платник податку не включає суму
зобов'язань по векселю до складу
податкових зобов'язань та погашає
вексель шляхом перерахування коштів до
бюджету. При цьому, платник податку має
право на включення перерахованої суми
зобов'язань по векселю до складу
податкового кредиту у звітному
періоді, в якому відбувалася така
сплата; якщо термін сплати зобов'язань
по податковому векселю виникає після
закінчення терміну подачі декларації
до податкового органу за звітній
період, в якому відбулася його поставка
органу митного контролю, сума
зобов'язань по такому податковому
векселю включається до складу
податкових зобов'язань платника в
звітному періоді, в якому відбувалася
його поставка органу митного контролю.
При цьому, платник податку має право на
включення до складу податкового
кредиту суми зобов'язань по
податковому векселю у наступному
звітному періоді за умови погашення
суми податкових зобов'язань шляхом
перерахування коштів до бюджету; якщо
платник податку на дату поставки
податкового векселя органу митного
контролю має підтверджену податковим
органом суму бюджетного відшкодування,
яка дорівнює або більша, ніж сума
зобов'язання по такому векселю, платник
податку має право включити суму
зобов'язань по податковому векселю до
складу податкових зобов'язань за
звітний (податковий) період, в якому
відбувалася його поставка органу
митного контролю. При цьому, податковий
вексель вважається погашеним та
платник податку має право на включення
до складу податкового кредиту суми
зобов'язань по податковому векселю у
наступному звітному періоді; порядок
випуску, обігу і погашення податкових
векселів встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Згідно п.6 Порядку випуску, обігу та
погашення векселів, які видаються на
суму податку на додану вартість при
імпорті (пересиланні) товарів на митну
територію України, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1104 від 01.10.1997, видача податкового
векселя здійснюється за бажанням
платника податку на додану вартість.
Векселедержателем є державна
податкова адміністрація (інспекція) за
місцем реєстрації векселедавця як
платника податку на додану вартість.

Пункт 19 даного Порядку визначає, що
якщо платнику податку на дату подання
податкового векселя органові митного
контролю органом державної податкової
служби підтверджено суму бюджетного
відшкодування, яка дорівнює або більша
від суми зобов'язання за векселем,
платник податку має право включити
суму зобов'язань за векселем до складу
податкових зобов'язань за звітний
(податковий) період, в якому він був
поданий органові митного контролю. При
цьому, податковий вексель вважається
погашеним, а платник податку має право
на включення суми зобов'язань за
векселем до складу податкового кредиту
у наступному звітному періоді. Сума
податку на додану вартість, зазначена у
податковому векселі, відображається у
податковій декларації окремим рядком.
Комерційні банки зобов'язані оплатити
податковий вексель у разі його
непогашення платником у строк.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, податкові векселі були
поставлені Київській регіональній
митниці 30.07.2007, термін сплати
зобов'язань за зазначеними векселями
був визначений 28.08.2007.

Третя особа вчасно подала декларацію з
ПДВ за базовий період, що дорівнює
календарному місяцю. При цьому, термін
сплати зобов'язань по податкових
векселях, поставлених третьою особою
митному органу у липні 2007 року, виникає
після закінчення терміну подачі
декларації до податкового органу за
липень 2007 року.

Відповідно до вимог чинного
законодавства, третя особа подала до
ДПІ у Голосіївському районі м. Києва
податкову декларацію з податку на
додану вартість за липень 2007 року, де:

- у рядку 6 зазначено суму векселів,
виданих за липень 2007 року, обсяг
поставки (без ПДВ) - 1 998 679 грн., сума ПДВ -
399 736 грн.;

- у рядку 19.1 вказано суми ПДВ, які
не підлягають включенню до складу
податкових зобов'язань у поточному
звітному періоді (податкові векселі,
видані у поточному звітному періоді)
(рядок 6 податкової декларації), сума
ПДВ - 399 736 грн.;

- у рядку 19.2 вказана сума векселів,
термін погашення яких припадає на
28.08.2007, сума ПДВ - 399 736 грн.

Отже, суми податку на додану вартість
із рядків 6,19.1,19.2 декларації третьої
особи з ПДВ за липень 2007 року
дорівнюють розміру зобов'язань за
податковими векселями, поставленими
третьою особою митному органу в липні
2007 року.

Відповідно до п. 5 Порядку випуску,
обігу та погашення векселів, які
видаються на суму податку на додану
вартість при імпорті товарів через
митну територію України, протест
податкового векселя не здійснюється,
сума, зазначена у непогашеному векселі,
розглядається як податкова
заборгованість, яка погашається у
порядку, передбаченому законодавством
для погашення податкового боргу.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України погоджується із висновком
судів першої та апеляційної інстанцій
про те, що вищезазначені податкові
векселі, поставлені Київській
регіональній митниці 30.07.2007, були
погашені третьою особою шляхом
включення суми зобов'язань по
податковим векселям до складу
податкових зобов'язань за звітний
період, в якому відбулася його
поставка, шляхом зарахування
підтвердженої податковим органом суми
бюджетного відшкодування, яка дорівнює
сумі зобов'язання за податковими
векселями.

Суди попередніх інстанцій також
доречно звернули увагу на ту обставину,
що ДПІ у Голосіївському районі м. Києва,
заявляючи вимогу про стягнення
податкової заборгованості, не було
надано доказів надсилання третій особі
чи відповідачу податкових вимог в
порядку, встановленому чинним
законодавством, як і не надано доказів
перебування активів третьої особи у
податковій заставі.

За таких підстав, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
підтверджує позицію судів першої та
апеляційної інстанцій про
необхідність відмовити ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва в
задоволенні позову про стягнення з ВАТ
«Державний експортно-імпортний банк
України» податкового боргу у розмірі 399
735,70 грн.

Оскільки доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів
попередніх інстанцій, колегія суддів
вважає, що судові рішення по справі
ухвалено відповідно до приписів
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для їх скасування або зміни
відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 220-1
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 210, 214, 215, 220, 220-1, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі м. Києва залишити без
задоволення.

2. Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
07.09.2011 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28.02.2012 у справі № 10/61 (2а-10/61) залишити
без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя(підпис) А.М.
Лосєв Судді:(підпис) Л.І. Бившева
(підпис) Т.М. Шипуліна