Справа № 2а-2504/11
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
Справа № 75511/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Судової-Хомюк Н.М.

суддів:
Шинкар Т.І., Коваля Р.Й.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу управління пенсійного фонду
України в Маневицькому районі
Волинської області на постанову
Маневицького районного суду
Волинської області від 16 серпня 2011 року
в справі за позовом ОСОБА_1 до
управління пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області про стягнення заборгованості,-

встановив :

У липні 2011 року позивач звернулася в
суд з адміністративним позовом до
відповідача про зобов'язання
перерахувати та виплатити державну та
додаткову пенсії, виплату яких
передбачено ст.ст.50, 54, 67 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», згідно
ст.39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка повинна бути
встановлена в розмірі 2 мінімальних
заробітних плат з 01.04.2011 року по 14.07.2011
року і в подальшому проводити такі
нарахування і виплати довічно.

Оскаржуваною постановою суду позов
задоволено частково. Зобов'язано
відповідача провести перерахунок та
виплату позивачу державної пенсії в
розмірі 10 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 100%
мінімальної пенсії за віком за період з
01.04.2011 року по 14.07.2011 року на підставі
положень ст.ст. 50, 54, 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи
із розміру мінімальної пенсії за віком
у відповідності до ч.1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», ч.3 ст.4
Закону України «Про прожитковий
мінімум», з урахуванням виплачених сум.

Зобов'язано відповідача провести
перерахунок та виплату позивачу
доплати до пенсії в розмірі 2
мінімальних заробітних плат на час
виплати за період з 01.04.2011 року по 14.07.2011
року на підставі положень ст.39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з урахуванням виплачених сум, в решті
позовних вимог відмовлено. Постанову
допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з порушенням норма
матеріального та процесуального права.
Просить скасувати рішення суду першої
інстанції та винести нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову
повністю.

Колегія суддів, у відповідності до п.3
ч.1 ст.197 КАС України, вважає за можливе
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач є особою,
яка постраждала від наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що
підтверджується відповідним
посвідченням та визнаний інвалідом І
групи.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Ст. 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Ст.50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначено, що особам,
віднесеним до 1 категорії, інвалідам І
групи призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 100% мінімальної
пенсії за віком.

Ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими, по ІІ групі інвалідності -
8 мінімальних пенсій за віком. Порядок
обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ст.39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" непрацюючим пенсіонерам,
які проживають в посиленого
радіологічного контролю, проводиться
доплата до пенсії в розмірі однієї
мінімальної заробітної плати.

Постановами КМ України №530 від 28 травня
2008 року та №654 від 16 липня 2008р року
всупереч положень ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
КМ України установив розміри сум, з
яких проводиться розрахунок пенсій,
при тому, що ці суми не відповідають
розмірам мінімальної пенсії за віком.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачу доплата до пенсії
виплачувалась згідно постанови
Кабінету Міністрів України № 836 від
26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали від наслідків
Чорнобильської катастрофи» в розмірі
5,20 грн. Тобто така доплата проводилась
не на рівні мінімальної заробітної
плати, як це передбачено Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із положеннями ч.4 ст.9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Таким чином, за конституційними
нормами, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами суд
першої інстанції правильно дійшов
висновку, що при визначенні розміру
пенсій позивачеві застосуванню
підлягає ст..39., ст.50 та ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а не постанови Кабінету Міністрів
України, яка істотно звужує обсяг
встановлених законом прав.

Ч. 3 ст.67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що у разі
збільшення визначеного законом
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
підвищується розмір пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним
до категорій 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи, перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
а перерахунок проводиться з дня
встановлення цього мінімуму.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Положення ч.3 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", на
думку колегії суддів не є перешкодою
для застосування даної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
до обрахування інших пенсій чи доплат
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого крім
передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

Разом з тим суд апеляційної інстанції
приходить до висновку щодо задоволення
позовних вимог по 22.07.2011 року, виходячи
з наступного.

Пунктом 7 Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 р.» від 14.06.2011 р.
(Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011 р.»
доповнено п. 4), який набрав законної
сили 19.06.2011 р., встановлено, що у 2011 р. ст.
6 Закону № № 2195 застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених КМ
України,виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету УПФ
України на 2011 р.

На виконання даної норми закону КМ
України 06.07.2011 р. прийнято постанову №745
«Про постановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету», яка
набрала чинності 23.07.2011 р.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплат пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць.

За таких обставин судом першої
інстанції при винесенні оскаржуваної
постанови неповно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи, порушено
норми процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи. Наведене в силу вимог ст. 202 КАС
України є підставою для скасування
постанови, що оскаржується, та
прийняття нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1
ст.202, ч.2 ст.205, 207, 254 КАС України, суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу управління
пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області - задовольнити частково, а
постанову Маневицького районного суду
Волинської області від 16 серпня 2011 року
справі №2а-2504/11 - скасувати та прийняти
нову постанову, якою адміністративний
позов - задовольнити частково.

Зобов'язати управління пенсійного
фонду України в Маневицькому районі
Волинської області здійснити
перерахунок та виплату основної та
додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до
ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», основної пенсії в розмірі
10 мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії в розмірі 100%
мінімальної пенсії за віком визначеної
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням проведених
раніше виплат, за період з 01.04.2011 року по
22 .07.2011 року.

Зобов'язати управління пенсійного
фонду України в Маневицькому районі
Волинської області здійснити
перерахунок та виплату доплати до
пенсії як непрацюючому пенсіонеру
ОСОБА_1 за проживання в зоні посиленого
радіологічного контролю в розмірі
однієї мінімальної заробітної плати за
період з 01.04.2011 року по 22 .07.2011 року
включно на підставі положень ст.39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з врахуванням виплачених
сум.

Допустити зазначену постанову до
негайного виконання - у межах суми
стягнення за один місяць.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
Н.М. Судова-Хомюк

Судді :
Т.І. Шинкар

Р.Й. Коваль