Справа № 750/10714/14
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Логвіна Т.В.
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуюча суддя : Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові на постанову Деснянського
районного суду м. Чернігова від 10.11.14р. у
справі №750/10714/14 за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити дії

В С Т А Н О
В И В:

Позивач звернулась з позовом до суду та
з урахуванням уточнених позовних вимог
просила визнати дії відповідача щодо
відмови у включенні матеріальної
допомоги на оздоровлення, на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати для нарахування
пенсії неправомірними, зобов'язати
відповідача перерахувати пенсію,
призначену відповідно до ч. 2 ст. 38
Закону України «Про Державну службу»,
виходячи з 84 % від суми середнього
заробітку за останні 24 місяці роботи на
момент її призначення з включенням до
розрахунку заробітної плати для
обчислення пенсії сум матеріальної
допомоги на оздоровлення - 3545 грн.,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань - 6921,60 грн.
та індексації - 3647,34 грн.,
прокоригованими відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 31.03.2000 року №865 в редакції на момент
призначення пенсії та зобов'язати
відповідача виплатити різницю між
нарахованим розміром пенсії та
фактично отримуваними пенсійними
виплатами з дня призначення пенсії
15.04.2011 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Чернігова від 10.11.14р. позовні вимоги в
частині за період з 15.04.11р. по 16.04.14р.
залишено без розгляду.

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 10.11.14р.
адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить суд скасувати постанову з
мотивів порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим,
що судом першої інстанції не враховано,
що матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань
та індексація заробітної плати не є
складовими заробітної плати, а відтак
не враховуються при призначені пенсії
державним службовцям.

Враховуючи вимоги пункту третього
частини першої статті 1832 КАС України,
розгляд апеляційної скарги було
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами у відповідності до статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу відповідача, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
позивач перебуває на обліку в
Управлінні та отримує пенсію за віком
відповідно до Закону №3723-ХП.

Позивач звернулась до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії по
заробітку з урахуванням матеріальної
допомоги, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань
та індексації: включити до складу
заробітної плати матеріальну допомогу
на оздоровлення, матеріальну допомогу
на вирішення соціально-побутових
питань та індексацію заробітної плати.

Листом від 02.10.14р. №16535/07 пенсійний
орган відмовив у перерахунку з тих
підстав, що матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань
та індексації заробітної плати не є
складовими заробітної плати, а є
одноразовими виплатами, а відтак не
враховуються при призначені пенсії
державним службовцям.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
отримувані застрахованою особою
виплати, з яких фактично були
нараховані та сплачені внески або збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються у заробіток
(доход) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

За змістом статті 37 Закону України
«Про державну службу» №3723-XII від 16.12.93р.
(надалі Закон №3723-XII; у редакції, чинній
на час виникнення спірних відносин)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці» від 24
березня 1995 року №108/95ВР (далі - Закон
№108/95-ВР) встановлено, що заробітна
плата це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
№3723-XII передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України від 5
листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне
забезпечення» врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону, до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Наведене дає підстави вважати, що
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Отже, вірним є висновок суду першої
інстанцій про необхідність врахування
при перерахунку пенсії позивачу сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати, з яких
були фактично нараховані та сплачені
страхові внески.

Аналогічна правова позиція
узгоджується з практикою ВАСУ,
викладеною в ухвалі від 12.02.14р. у справі
№К/800/34455/13 з аналогічних правовідносин.

Приймаючи до уваги те, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів дійшла
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст.195, 197, 200, 205, 206 КАС
України, Київський апеляційний
адміністративний суд

У Х
В А Л И В:

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
на постанову Деснянського районного
суду м. Чернігова від 10.11.14р. у справі
№750/10714/14 - залишити без задоволення, а
постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 10.11.14р. у справі
№750/10714/14 - без змін.

Дана ухвала, відповідно до ч. 10 ст. 1832,
ст. 254 КАС України, є остаточною,
оскарженню не підлягає та набирає
законної сили з моменту постановлення.

Головуюча суддя
Шелест С.Б.

Судді :
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.

.

Головуючий суддя
Шелест С.Б.

Судді:
Романчук О.М

Пилипенко О.Є.