Справа № 826/12343/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року
м.Київ
К/800/3288/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Заяць
В.С.,

Стрелець Т.Г.,

секретар судового засідання -
Загородня М.О.,

за участю представника позивача -
Литвиненко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 09 вересня 2013 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «АТА» до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування рішення від 08 лютого 2013
року №100270000/2013/400105/2 та зобов'язання
вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «АТА» звернулось до
суду з адміністративним позовом до
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України,
в якому просило визнати протиправним
та скасувати рішення про коригування
митної вартості товарів від 08 лютого 2013
року № 100270000/2013/400105/2; зобов'язати
відповідача визнати заявлену
позивачем митну вартість за основним
методом; стягнути з Державного бюджету
України на користь позивача мито в сумі
81156,84 грн. та податку на додану вартість
в сумі 51094,10 грн., у загальній сумі 136250,94
грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив про неправомірність
прийняття відповідачем рішень про
коригування митної вартості та її
визначення за резервним методом, що
завдало йому шкоду у формі
необґрунтованої надмірної сплати мита
та податку на додану вартість; вказував
про надання всіх необхідних документів
для визначення митної вартості товару
за основним методом - за ціною договору.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
09 вересня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року, позов задоволено частково;
визнано протиправним та скасовано
рішення Київської регіональної
митниці від 08 лютого 2013 року №
100270000/2013/400105/2; в задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

В частині задоволення позовних вимог
рішення судів попередніх інстанцій
мотивовані безпідставністю
коригування митним органом заявленої
позивачем митної вартості, оскільки на
підставі аналізу поданих та додатково
наданих документів відповідач мав
можливість визначити митну вартість
товару за основним методом - за ціною
договору. Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог щодо зобов'язання
відповідача визнати заявлену
Товариством з обмеженою
відповідальністю «АТА» митну вартість
за основним методом за ціною контракту,
суди зазначили, що товар за
вищезазначеним контрактом вже
випущено у вільний обіг за вантажною
митною декларацією від 18 лютого 2013 року
№10027000/2013/241719, а тому відносно цього
вантажу відповідач не може приймати
рішення про визначення митної
вартості. Щодо вимог про стягнення сум
з Державного бюджету України, суди,
відмовляючи у позові, зазначили про
недотримання позивачем встановленого
Митним кодексом України порядку щодо
повернення мита та податку на додану
вартість, надміру сплаченого внаслідок
винесення рішення про визначення
митної вартості.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Київська міжрегіональна митниця
Міндоходів звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального права,
просить судові рішення скасувати,
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні адміністративного позову
відмовити повністю.

У касаційній скарзі відповідач
зазначає про правомірність дій та
рішення митниці щодо коригування
заявленої позивачем митної вартості
товару.

Позивач Товариство з обмеженою
відповідальністю «АТА» проти
касаційної скарги заперечує, просить
залишити її без задоволення, рішення
судів - без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, 04 грудня 2012 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «АТА» та Mauritius Sugar
Syndicate укладено контракт № MSS/ATA001 на
поставку цукру - сирцю тростинного Dry
Demerara в кількості 22099 кг., вартістю 0,9215
доларів США за 1 кг на умовах поставки CIF
Україна, м. Одеса.

06 лютого 2013 року позивачем
подано до митного посту «Столичний»
Київської регіональної митниці
вантажно-митну декларацію
№100270000/2013/217312 та декларацію митної
вартості №100270000/2013/217312.

ТОВ «АТА» митна вартість товарів
визначена за ціною контракту, тобто за
основним методом визначення митної
вартості товарів.

До вантажної митної декларації
позивачем додано: контракт від 04 грудня
2012 року №MSS/ATA001 та специфікація від 04
грудня 2012 року № 1; інвойс від 10 січня 2013
року №SI0005621; підтвердження про
здійснення повного розрахунку за
товар, зокрема: б/н від 06 грудня 2012 року,
б/н від 19 грудня 2012 року, б/н 11 січня 2013
року; висновок ДП
«Укрпромзовнішекспертиза» від 25 січня
2013 року вих. № 329 про відповідність
цінових умов контракту; коносамент
MSCUQ5451946 від 18 грудня 2012 року; експортна
декларація від 12 грудня 2012 року №
9/2; сертифікат походження від 09
січня 2013 року; пакувальний лист б/н від
09 січня 2013 року; CMR№ 17682 від 04 лютого 2013
року.

З посиланням на встановлення під час
здійснення митного контролю, перевірки
МД та поданих до митного оформлення
разом з МД документами неповноти
поданих документів, які не містять всіх
даних до обраного методу визначення
митної вартості та містили
розбіжності, а саме інформація в
декларації країни відправлення
різниться з документами поданими до
митного оформлення, а саме умови
поставки, митницею запропоновано
позивачу надати додаткові документи на
підтвердження митної вартості:
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

На вимоги митниці позивачем подано
митному органу наступні документи:
прайс-лист фірми виробника;
калькуляцію вартості товару виробника,
підтвердження про здійснення повного
розрахунку за товар; свідоцтво про
страхування; калькуляцію та видаткову
накладну.

08 лютого 2013 року митним органом
прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів №100270000/2013/400105/2,
відповідно до якого митну вартість
визначено за резервним методом
визначення митної вартості товару,
який ґрунтується на раніше визначених
митними органами митних вартостях. У
рішення зазначено, що метод визначення
митної вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, відповідно
до п.2 ст.58 не може бути прийнятий у
зв'язку з тим, що використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально. Метод визначення митної
вартості за ціною договору щодо
ідентичних товарів не може бути
прийнятий у зв'язку з відсутністю даних
щодо вартості операцій з ідентичними
товарами, скоригованими відповідно до
комерційних умов поставки та партії
товару (кількості). Метод визначення
митної вартості за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів не може
бути прийнятий у зв'язку з відсутністю
даних щодо вартості операцій з
подібними (аналогічними) товарами,
скоригованими відповідно до
комерційних умов поставки та партії
товару (кількості). Метод визначення
митної вартості на основі віднімання
вартості не може бути використаний у
зв'язку з відсутністю даних, необхідних
для проведення розрахунків. Метод
визначення митної вартості на основі
додавання вартості не може бути
використаний у зв'язку з відсутністю
даних, необхідних для проведення
розрахунків. Митну вартість товару, що
імпортується, скориговано із
застосуванням резервного методу
відповідно до ст.64 Митного кодексу
України. Визначена митна вартість
товарів ґрунтується на митній вартості
товарів, подібних за якісними
характеристиками, митне оформлення
яких уже здійснене за митною
декларацією від 30 серпня 2012 року
№100190000/2012/331771.

11 лютого 2013 року товар випущено у
вільний обіг під гарантійні
зобов'язання згідно вантажно-митної
декларації №100270000/2013/217551.

Відповідно до ст.ст.49, 50 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.
Відомості про митну вартість товарів
використовуються, зокрема, для
нарахування митних платежів.

Згідно ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 Митного кодексу
України митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу;
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 Митного кодексу
України, декларант зобов'язаний:
заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з митним
органом; подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням митному органу додаткової
інформації.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.53 Митного кодексу
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, зокрема, є:
декларація митної вартості та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу
України у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) додаткові документи.

Згідно ст.54 Митного кодексу України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною ч.5 ст.54 Митного кодексу
України передбачено право митного
органу з метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів упевнюватися в
достовірності або точності будь-якої
заяви, документа чи розрахунку, поданих
для цілей визначення митної вартості, а
у випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

Згідно ч.1 ст.55 Митного кодексу України
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за основним методом
(тобто за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції)) та другорядними: за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); за резервним. Основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 ст.58 Митного кодексу
України передбачено, що метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні. У разі якщо митна вартість
не може бути визначена за основним
методом, застосовуються другорядні
методи.

Відповідно до ч. ч.4, 5 ст.58 Митного
кодексу України митною вартістю
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби з урахуванням положень частини
десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, позивачем надано
відповідачу для митного оформлення
товару всі необхідні основні та
додаткові документи, що передбачені
ст.53 Митного кодексу України. Подані
документи містили достовірні дані, які
підтверджували митну вартість товарів
за ціною договору згідно з вимогами
ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України.

Колегія суддів вважає обґрунтованим
висновок судів попередніх інстанцій,
що позивачем подано відповідачу повний
та достатній пакет документів на
підтвердження кількісних і вартісних
показників імпортованого товару,
повноти і достовірності митної
вартості товару, заявленої позивачем
за основним методом, заявлена
позивачем митна вартість товарів за
ціною договору відповідає вимогам ст.58
Митного кодексу України; відповідачем
не підтверджено належними доводами
наявність у поданих позивачем
документах розбіжностей, ознак
підробки або відсутність всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товару, чи відомостей щодо ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за цей товар; правильність визначення
митної вартості позивачем за основним
методом відповідачем не спростована,
наявність належних підстав для
коригування митної вартості
відповідачем не доведена.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 09 вересня 2013 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строки та в порядку, передбачених
статтями 237 - 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді