Справа № 816/4598/14
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2014 року м. ПолтаваСправа
№816/4598/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Кукоби О.О.,

суддів: Петрової Л.М., Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Шевченко О.С.

та представників сторін:

від позивача - Бобрицький А.В.,

від відповідачів - Мосієнко В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Магнітопровід" до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області, Державної фіскальної служби
України про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Магнітопровід"
(надалі - позивач, ТОВ
"Магнітопровід", платник податків)
звернулось до суду з позовом до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області (надалі - Кременчуцька ОДПІ,
контролюючий орган) про:

- визнання протиправними дій щодо
висновків перевіряючих, зроблених в
Акті перевірки від 17 жовтня 2014 року
№2459/16-03-22-03-08/30130963, про відсутність
фактичних господарських операцій ТОВ
"Магнітопровід" з ТОВ "Мелана" за період
червень-липень 2014 року;

- визнання протиправними дій щодо
внесення коригувань до
автоматизованої інформаційної системи
"Податковий блок", зокрема, до
підсистеми "Аналітична система",
показників податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість за період
червень-липень 2014 року загалом в
розмірі 71 528 грн, зроблених на підставі
Акта перевірки від 17 жовтня 2014 року
№2459/16-03-22-03-08/30130963;

- зобов'язання відновити в
автоматизованій інформаційній системі
"Податковий блок", зокрема, у підсистемі
"Аналітична система", показники
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість за
період червень-липень 2014 року загалом в
розмірі 71 528 грн, відкориговані на
підставі Акта перевірки від 17 жовтня
2014 року №2459/16-03-22-03-08/30130963.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що будь-які зміни до
електронних баз даних можуть бути
внесені податковою інспекцією лише на
підставі самостійно складеної та
поданої платником податків до
контролюючого органу за місцем
реєстрації податкової звітності або на
підставі сформованого останнім за
результатами документальної перевірки
та узгодженого у встановленому законом
порядку податкового
повідомлення-рішення. Оскільки у
спірних відносинах Кременчуцькою ОДПІ
жодних рішень про збільшення
(зменшення) грошових зобов'язань
позивача зі сплати податків не
приймалось, здійснені відповідачем, на
підставі акта документальної
перевірки, коригування показників
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з ПДВ не відповідають обсягу
повноважень контролюючого органу.

Відповідачі позов не визнали. У
письмових запереченнях представник
відповідачів посилалась на те, що дії
щодо проведення документальних
перевірок, оформлення та відображення
їх результатів в інформаційних
системах для службового користування є
лише реалізацією органом доходів і
зборів визначених Податковим кодексом
України повноважень стосовно
отримання інформації, необхідної для
виконання покладених на контролюючі
органи функцій. Такі дії, на
переконання представника
відповідачів, не створюють для
платника податків жодних правових
наслідків у вигляді виникнення, зміни
або припинення його прав та не
породжують обов'язкових юридичних
наслідків.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити з підстав,
наведених у позовній заяві.

Представник відповідачів в судовому
засіданні проти позову заперечувала,
просила відмовити у задоволенні
позовних вимог з мотивів, викладених у
письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, колегія суддів встановила
наступні факти та відповідні до них
правовідносини.

ТОВ "Магнітопровід" у встановленому
законодавством порядку зареєстроване
як юридична особа, ,
перебуває на обліку платників податків
в Кременчуцькій ОДПІ та є платником
податку на додану вартість /а.с. 23/.

Співробітником Кременчуцької ОДПІ
проведено виїзну позапланову
перевірку ТОВ "Магнітопровід" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за червень-липень 2014
року та за наслідками перевірки ТОВ
"Мелана" ().

За результатами перевірки складено акт
від 17 жовтня 2014 року №2459/16-03-22-03-08/30130963
/а.с. 10-22/, у висновках якого зазначено
про порушення платником податків
вимог:

- пункту 187.1 статті 187 Податкового
кодексу України, наслідком чого
визначено завищення позивачем
податкових зобов'язань за
червень-липень 2014 року загалом в
розмірі 71 528 грн;

- пунктів 198.1, 198.6 статті 198, пунктів 201.1,
201.10 статті 201 Податкового кодексу
України, що призвело до завищення
податкового кредиту за червень-липень
2014 року загалом в розмірі 71 528 грн.

Наведені доводи контролюючий орган
мотивував посиланнями на
невідповідність між задекларованими
та фактичними видами діяльності ТОВ
"Мелана". Крім того, зазначив, що
позивачем на перевірку не надано
документів, які підтверджували б
наявність у ТОВ "Мелана"
необхідної кількості працівників та
здійснення допуску до виконання
будівельно-монтажних робіт.

Будь-яких рішень про донарахування
платнику податків грошових
зобов'язань, збільшення (зменшення)
суми від'ємного значення податку на
додану вартість контролюючий орган не
формував.

Водночас, на підставі зазначених вище
висновків, контролюючим органом у
електронній базі даних "Автоматизована
система співставлення Інформаційної
системи Міністерства доходів і зборів
України "Податковий блок" здійснено
коригування до зменшення відомостей
про задекларовані ТОВ "Магнітопровід"
податкові зобов'язання та податковий
кредит за червень 2014 року в розмірі 60 146
грн та липень 2014 року в розмірі 11 383 грн,
а загалом - 71 528 грн /а.с. 88-92/.

Не погоджуючись з проведеними
контролюючим органом коригуваннями,
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, що склались між
сторонами, колегія суддів виходить з
наступного.

З приводу позовних вимог в частині
визнання протиправними дій щодо
висновків перевіряючих, зроблених в
Акті перевірки від 17 жовтня 2014 року
№2459/16-03-22-03-08/30130963, про відсутність
фактичних господарських операцій ТОВ
"Магнітопровід" з ТОВ "Мелана" за період
червень-липень 2014 року, колегія суддів
звертає увагу на наступне.

Системний аналіз положень статті 2,
пункту 1 частини другої статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України дає підстави вважати, що до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо платник податків вважає, що цими
рішеннями, діями його права чи свободи
порушені або порушуються, створено або
створюються перешкоди для їх
реалізації або мають місце інші
обмеження прав чи свобод.

Підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17
Податкового кодексу України надано
право платникам податків оскаржувати в
порядку, встановленому цим Кодексом,
рішення, дії (бездіяльність)
контролюючих органів (посадових осіб).

Диспозиція цієї статті передбачає
оскарження дій службової особи
контролюючого органу, що пов'язані з
порушенням порядку проведення
перевірки; дій, що полягають у
перевищенні повноважень службовою
особою щодо обмеження прав у
можливості ознайомлення з
результатами контрольного заходу; дій
щодо проведення перевірки без
установлених законом підстав та/або з
порушенням вимог чинного
законодавства тощо.

Водночас, обов'язковою ознакою дій
суб'єкта владних повноважень, які
можуть бути оскаржені до суду, є те, що
вони безпосередньо породжують певні
правові наслідки для суб'єктів
відповідних правовідносин і мають
обов'язковий характер. Відповідну
правову позицію наведено у постанові
Верховного Суду України від 10 вересня
2013 року у справі №21-237а13.

Виходячи із загальних засад
адміністративного судочинства,
задоволені можуть бути лише ті вимоги,
що фактично відновлюють порушене право
особи у взаємовідносинах з суб'єктом
владних повноважень.

Викладені у акті від 17 жовтня 2014 року
№2459/16-03-22-03-08/30130963 висновки, так само, як
і дії посадової особи контролюючого
органу щодо їх формування, не можуть
бути предметом оскарження в
адміністративному суді, оскільки самі
по собі не є обов'язковими ані для
платника податків, ані для керівника
контролюючого органу. Такі висновки є
суб'єктивною думкою ревізора та
результатом його службової діяльності
і жодним чином не породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення позову в даній
частині.

Стосовно позовних вимог про визнання
протиправними дій щодо внесення
коригувань до автоматизованої
інформаційної системи "Податковий
блок", зокрема, до підсистеми
"Аналітична система", та зобов'язання
відновити в автоматизованій
інформаційній системі "Податковий
блок", зокрема, у підсистемі "Аналітична
система", показники податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
податку на додану вартість за період
червень-липень 2014 року загалом в
розмірі 71 528 грн, відкориговані на
підставі Акта перевірки від 17 жовтня 2014
року №2459/16-03-22-03-08/30130963, колегія суддів
враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до підпункту 21.1.1 пункту 21.1
статті 21 Податкового кодексу України
посадові особи контролюючих органів
зобов'язані дотримуватися Конституції
України та діяти виключно у
відповідності з цим Кодексом та іншими
законами України, іншими нормативними
актами.

Отже, суб'єкт владних повноважень має
діяти виключно в межах та у спосіб, що
встановлені законом, оскільки він
виконує державні функції, і лише
держава шляхом законодавчого
регулювання визначає його завдання,
межі його повноважень та спосіб, у який
він здійснює ці повноваження.
Розширене тлумачення суб'єктом владних
повноважень способів здійснення своїх
повноважень не допускається.

Спосіб дій відповідачів при реалізації
владної управлінської функції -
контролю за правильністю та повнотою
справляння податків визначено
Податковим кодексом України від 02
грудня 2010 року №2755-VI.

Згідно зі статті 74 Податкового кодексу
України податкова інформація, зібрана
відповідно до цього Кодексу, може
зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах контролюючих
органів або безпосередньо посадовими
(службовими) особами контролюючих
органів. Перелік інформаційних баз, а
також форми і методи опрацювання
інформації визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.
Зібрана податкова інформація та
результати її опрацювання
використовуються для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій та завдань.

Наказом Державної податкової служби
України від 24 грудня 2012 року №1197 "Про
введення в експлуатацію інформаційної
системи "Податковий блок" з 1 січня 2013
року введено в експлуатацію ІС
"Податковий блок" в органах державної
податкової служби всіх рівнів.

Відповідно до наведених вище приписів
статті 74 Податкового кодексу України
інформаційна система "Податковий блок"
повинна відображати фактично
задекларовані позивачем показники
своєї господарської діяльності, її
коригування можливе лише за наслідками
узгодження податкових зобов'язань та
податкового кредиту, а органи ДПС
України використовують вказану
систему у своїй роботі, в тому числі, й
для співставлення показників, які
задекларовані позивачем та його
контрагентами, розбіжності в яких
призводять до створення штучних
підстав для проведення перевірок
суб'єктів господарської діяльності.

Враховуючи викладене, колегія суддів
зазначає, що висновок щодо
правильності (або недостовірності)
задекларованих платником даних
податкового обліку, як підстави для
внесення змін до бази даних, може бути
зроблений контролюючим органом після
визначення платникові податкових
зобов'язань та їх узгодження у
встановленому законом порядку, а не на
підставі висновків ревізора.

Зокрема, за приписами підпункту 54.3.2
пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу
України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо дані
перевірок результатів діяльності
платника податків, крім електронної
перевірки, свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58
Податкового кодексу України у разі
коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у разі
коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V цього
Кодексу, такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення.

При цьому, як визначено пунктом 58.2
статті 58 Податкового кодексу України,
податкове повідомлення-рішення
надсилається (вручається) за кожним
окремим податком, збором та/або разом
із штрафними санкціями, передбаченими
цим Кодексом, а також за кожною
штрафною (фінансовою) санкцією за
порушення норм іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на такий контролюючий орган,
та/або пенею за порушення строків
розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності. У
разі зменшення (збільшення)
контролюючим органом суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платнику податків
надсилаються (вручаються) окремі
податкові повідомлення-рішення.

Наведене є підставою для висновку про
те, що результатом виявлених в ході
проведення документальної перевірки
порушень платником податків вимог
податкового законодавства є
формування контролюючим органом
податкових повідомлень-рішень.

Однак, як підтверджено в судовому
засіданні представником відповідачів,
за результатами перевірки ТОВ
"Магнітопровід" податкові
повідомлення-рішення Кременчуцькою
ОДПІ не формувались.

Колегія суддів акцентує увагу на тому,
що у податковому праві визнається
критерій добросовісності платника
податків, який передбачає законність
дій платника у сфері податкових
правовідносин (у тому числі і щодо
формування даних податкового обліку),
доки це не спростовано у порядку,
встановленому Податковим кодексом
України. Наведене також виключає
можливість застосування до платника
негативних правових наслідків
(зокрема, у вигляді вилучення з
електронної бази даних задекларованих
ним показників) до моменту
донарахування платникові податкового
зобов'язання та його узгодження.

Отже, будь-які зміни до інформаційних
баз є протиправними, якщо відповідні
дані не співпадають з узгодженими
сумами (або іншими показниками)
податкового обліку.

Аналогічна правова позиція
неодноразово висловлювалась Вищим
адміністративним судом України у даній
категорії справ (справа №К/800/10888/14,
номер судового рішення в ЄДРСР 39778113;
справа №К/800/35356/13, номер судового
рішення в ЄДРСР 36992573; справа №К/800/42050/13,
номер судового рішення в ЄДРСР 39834133;
справа №К/800/7581/14, номер судового
рішення в ЄДРСР 39471958; справа №К/800/35437/13,
номер судового рішення в ЄДРСР 39107809;
справа №К/9991/45776/12, номер судового
рішення в ЄДРСР 36041826).

Представник відповідачів в судовому
засіданні підтвердила, що будь-яких
рішень про донарахування позивачу
податкових (грошових) зобов'язань на
підставі висновків акта від 17 жовтня 2014
року №2459/16-03-22-03-08/30130963 Кременчуцькою
ОДПІ не приймалось.

Оскільки за наслідками документальної
перевірки ТОВ "Магнітопровід"
податкові зобов'язання не
нараховувались, здійснення коригувань
в автоматизованій системі "Податковий
блок" на підставі акта від 17 жовтня 2014
року №2459/16-03-22-03-08/30130963 є передчасним.

При цьому, в межах даного провадження
колегія суддів не перевіряє
правомірність доводів контролюючого
органу щодо наявності в діях платника
податків порушень вимог податкового
законодавства, адже оцінка таким
доводам має надаватись в ході розгляду
спору про правомірність рішення
контролюючого органу, прийнятого в
порядку статті 58 Податкового кодексу
України.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що
зміна відповідачем в підсистемі
"Аналітична система" системи
"Податковий блок" показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань позивача на підставі актів
документальних перевірок, без зміни
цих показників самим позивачем шляхом
подання декларацій (розрахунків), без
визначення платникові податків
зобов'язань та їх узгодження у
встановленому законом порядку, порушує
права та законні інтереси позивача,
оскільки останній, як добросовісний
платник податків, має право
розраховувати на те, що задекларовані
ним в податкових деклараціях показники
податкового кредиту та податкових
зобов'язань відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності.

Невідповідність показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань, що задекларовані
позивачем в деклараціях з ПДВ,
показникам в централізованій базі
даних податкової звітності,
безпосередньо впливає на права та
законні інтереси позивача, оскільки
зазначені розбіжності призводять до
створення штучних підстав для
проведення перевірок суб'єктів
господарської діяльності та, як
наслідок, впливають на господарську
діяльність позивача, зокрема, його
ділову репутацію.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
відхиляє як необґрунтовані доводи
представника відповідачів про те, що
відображення результатів
документальних перевірок (а саме -
проведення односторонніх коригувань
показників податкової звітності) в
інформаційних системах контролюючого
органу є лише реалізацією таким
органом визначених Податковим
кодексом України повноважень стосовно
отримання інформації, необхідної для
виконання покладених на контролюючі
органи функцій.

Враховуючи наведені вище фактичні
обставини, колегія суддів дійшла
висновку про те, що провівши
коригування показників податкової
звітності ТОВ "Магнітопровід" з податку
на додану вартість на підставі акта
документальної перевірки Кременчуцька
ОДПІ порушила права та законні
інтереси позивача у сфері
публічно-правових відносин. А відтак,
такі права та законні інтереси
потребують судового захисту.

При цьому, колегія суддів враховує
правову позицію Вищого
адміністративного суду України,
відповідно до якої відповідачем у
справі за позовом платника податків
про зобов'язання поновити дані
податкового обліку має бути Державна
фіскальна служба України, оскільки
саме останній належать повноваження
щодо виключення з бази попередньо
внесених недостовірних даних.

Разом з цим, колегія суддів вважає
безпідставними посилання представника
відповідачів на те, що програмні
можливості системи "Податковий блок" не
дозволяють проводити коригування
попередньо внесених відомостей чи їх
виключення, оскільки дана обставина не
може бути визнана достатньою для
відмови в задоволенні позову платника
податків.

За таких обставин, колегія суддів,
відповідно до положень частини другої
статті 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, вважає за
необхідне вийти за межі позовних вимог
та зобов'язати Державну фіскальну
службу України відновити в
автоматизованій інформаційній системі
"Податковий блок", підсистемі
"Аналітична система", показники
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість
ТОВ "Магнітопровід" за червень-липень
2014 року загалом в розмірі 71 528 грн,
відкориговані на підставі акта від 17
жовтня 2014 року №2459/16-03-22-03-08/30130963.

Отже, позов ТОВ "Магнітопровід" в даній
частині необхідно задовольнити.

Водночас, колегія суддів зазначає, що
дії контролюючого органу щодо внесення
коригувань до інформаційної бази даних
безпосередньо не створюють юридично
значимих наслідків, а відтак, визнання
таких дій неправомірними не призведе
до відновлення прав і законних
інтересів позивача у сфері
публічно-правових відносин, у зв'язку з
чим, в задоволенні позову в цій частині
необхідно відмовити.

На підставі наведеного вище, колегія
суддів дійшла висновку про задоволення
позову частково.

Згідно з частиною третьою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Отже, з Державного бюджету України на
користь ТОВ "Магнітопровід" має бути
стягнуто витрати зі сплати останнім
судового збору пропорційно до
задоволених позовних вимог, а саме - 24
грн 36 коп.

Керуючись статтями 2, 7-11, 69-71, 86, 94, 128, 138,
158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Магнітопровід" до Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області,
Державної фіскальної служби України
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії задовольнити
частково.

Зобов'язати Державну фіскальну службу
України відновити в автоматизованій
інформаційній системі "Податковий
блок", підсистемі "Аналітична система",
показники податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість Товариства з обмеженою
відповідальністю "Магнітопровід" () за червень-липень 2014
року загалом в розмірі 71 528 грн,
відкориговані на підставі Акта
перевірки від 17 жовтня 2014 року
№2459/16-03-22-03-08/30130963.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Магнітопровід" () витрати зі сплати судового
збору в розмірі 24 (двадцять чотири)
гривні 36 (тридцять шість) копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання її
копії з одночасним надісланням копії
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції.

Повний текст постанови складено 16
грудня 2014 року.

Головуючий суддя
О.О. Кукоба

суддя
Л.М. Петрова

суддя
Є.Б. Супрун