Справа № 823/321/14
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
справа № 823/321/14

м. Черкаси

10 год. 00 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Мишенка В.В.,

при секретарі Гордієнку Ю.П.,

розглядаючи у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області про визнання неправомірною та
скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного
адміністративного суду звернувся
ОСОБА_1 (далі-позивач) з позовом, в якому
просить, визнати неправомірною та
скасувати постанову управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області (далі-відповідач) від 26 грудня
2013 року про стягнення виконавчого
збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
постанова про відкриття виконавчого
провадження від 15.11.2013 № 40888227 винесена
без врахування обставин, що впливають
на можливість виконання судового
рішення, а тому є незаконною та
підлягає скасуванню. Крім того, при
відкритті виконавчого провадження
були порушені вимоги Закону України
"Про виконавче провадження" та
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від
02.04.2012р. №512/5. Позивач наголошує, що дана
постанова оскаржується в судовому
порядку. Таким чином, стягнення
виконавчого збору, згідно постанови
від 26.12.2013 ВП № 40888227 в розмірі 10 % є
протиправним, оскільки постанова про
відкриття виконавчого провадження
неузгоджена, а тому винесення рішення
про стягнення виконавчого збору
можливо лише за наявності виконавчого
провадження.

Клопотанням від 09.12.2014 представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю, а також просив розгляд справи
здійснювати без участі позивача та
його представника.

Представник відповідача заперечував
щодо задоволення адміністративного
позову з підстав викладених у наданих
суду письмових запереченнях проти
позову, посилаючись на те, що
оскаржуване рішення повністю
відповідає нормам Закону України "Про
виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 15.11.2013р. до
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області на виконання
надійшов виконавчий напис виданий
23.08.2013р. про звернення стягнення на
нерухоме майно - нежиле приміщення, а
саме приміщення магазину, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1.

Постановами від 15.11.2013р. старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області Тимошенко А.Г.
відкрито виконавче провадження № 40888227
про звернення стягнення на нерухоме
майно - нежиле приміщення, а саме -
приміщення магазину, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_1 та постанову про
арешт майна боржника і оголошення
заборони на його відчуження. Боржником
згідно винесених постанов є ОСОБА_1, а
стягувачем ОТП Банк. Сума, яка підлягає
до стягнення з боржника в постанові про
відкриття виконавчого провадження не
вказана. Підставою для винесення даних
постанов стало звернення заступника
начальника відділу Київського регіону
Управління по роботі з проблемною
заборгованістю ТОВ "ОТП Факторинг
Україна" Зажоми І.В. з заявою про
прийняття до виконання виконавчого
напису, вчиненого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 до
договору іпотеки укладеного між ЗАТ
"ОТП Банк" та ОСОБА_1 Згідно з виконавчим
написом стягувачем є ТОВ "ОТП Факторинг
Україна".

Крім того, постановою про відкриття
виконавчого провадження старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області Тимошенком А.Г. -
боржника зобов'язано добровільно
виконати виконавчий напис у термін 7
днів з дня винесення постанови.

Після чого 26.12.2013 старшим державним
виконавцем Тимошенком А.Г. винесено
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору у ВП № 40888227 в зв'язку
з невиконанням боржником рішення у
термін наданий для самостійного
виконання.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню, у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, регламентується Законом
України "Про виконавче провадження".

Суд зазначає, що згідно зі статтею1
Закону України "Про виконавче
провадження" від 21.04.1999 року № 606-XIV (далі
- Закон №606), виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону № 606
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Постанова про відкриття виконавчого
провадження може бути оскаржена
сторонами у десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.(ч. 6
ст. 25 Закону № 606).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач скористався своїм правом та
оскаржив постанову від 15.11.2013 року про
відкриття виконавчого провадження №
40888227.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 27.01.2014 у
справі № 823/3896/13-а адміністративний
позов задоволено повністю, а ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 20.11.2014
залишено без змін, якою зокрема визнано
неправомірними та скасовані постанови
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області Тимошенка А.Г. від
15.11.2013 про відкриття виконавчого
провадження № 40888227 та від 15.11.2013 про
арешт майна боржника і оголошення
заборони його відчуження.

Відповідно до статті 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Статею 72 КАС України передбачено, що
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, судом встановлено, що постанова
про відкриття виконавчого провадження
від 15.11.2013 у ВП № 40888227 скасована та
вважається такою, що не має жодної
юридичної сили.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 28 Закону № 606
у разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Крім того, ч. 6 ст. 28 Закону № 606
зазначено, що у разі закінчення
виконавчого провадження у зв'язку із
скасуванням рішення, що підлягало
виконанню на основі виконавчого
документа, виконавчий збір
повертається боржникові.

Тобто, виходячи з аналізу
Законодавства, суд вказує, що оскільки
скасовано постанову про відкриття
виконавчого провадження, а Законом № 606
чітко передбачено, що у разі скасування
рішення, що підлягало виконанню
виконавчий збір не стягується, то і
оскаржувана постанова ВП № 40888227 від
26.12.2013 підлягає до скасування.

Стаття 71 КАС України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно частиною 3 статті 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Отже, судом встановлено, що суб'єкт
владних повноважень, діяв з
перевищенням меж закону, а тому
зважаючи на обставини, якими
обгрунтовуються вимоги та заперечення,
докази щодо їх підтвердження,
керуючись актами законодавства щодо
цих правовідносин суд дійшов висновку,
що заявлені в адміністративному позові
вимоги підлягають задоволенню
повністю.

Керуючись ст.ст.11,14,70,71,89,94,159 - 163, 181 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати незаконною та скасувати
постанову старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Черкаській області Тимошенко А.Г. від
26.12.2013р. № 40888227 про стягнення
виконавчого збору у сумі 311909, 50 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) в сумі 73 (сімдесят три)
грн. 08 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд в порядку передбаченому ст.ст. 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.В. Мишенко

Повний текст постанови виготовлено
16.12.2014