Справа № 804/9085/14
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2014 рокусправа № 804/9085/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Нагорної
Л.М. Олефіренко Н.А.

за участю секретаря судового
засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду

від 07 липня 2014 року

у справі № 804/9085/14

за позовом ОСОБА_1,

АДРЕСА_1

до відповідача Держави Україна в
особі судді Тернівського районного
суду

міста Кривого Рогу
Демиденка Юрія Юрійовича,

АДРЕСА_2

про визнання
неправомірними дії,

відшкодування
моральної шкоди, -

встановив: ОСОБА_1 подано позов до
Держави України в особі судді
Тернівського районного суду міста
Кривого Рогу Демиденка Юрія Юрійовича
про:

визнання неправомірними дій при
відмові зобов'язати відділ ведення
державного реєстру виборців
виконавчого комітету Тернівської
районної у м. Кривий Ріг ради
забезпечити для ОСОБА_1 тимчасову зміну
місця голосування на позачергових
виборах Президента України 25.05.2014 р.;

визнання дії такими, що порушили права
на ефективний судовий захист, тим
більше що йшлося про визнання
загального, рівного і прямого
виборчого права позивача для обирання
25.05.2014 р. Президента України.

стягнення на користь позивача витрат,
які пов'язані з витратами у зв'язку з
провадженнями у національних судах та
державних установах, включаючи витрати
на копіювання, друк, папір, поїздки та
поштові послуги у сумі 60 грн.

стягнення за рахунок Державного
бюджету на користь позивача в рахунок
відшкодування завданої позивачу
моральної шкоди в сумі 600 грн.

допущення негайне виконання рішення
суду, але не більше ніж за один місяць.

встановлення для відповідача строк
подання суду звіту про виконання
Постанови суду

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд (суддя Неклеса
О.М.) своєю ухвалою від 07 липня 2014 року
відмовив у відкритті провадження.

Ухвала суду мотивована тим, що
оскаржувані дії судді не управлінські,
а процесуальні і законність їх
вчинення або не вчинення може
перевірятися лише судом вищої
інстанції в порядку, передбаченому
процесуальним законодавством.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, у поданій апеляційній
скарзі ОСОБА_1, Позивач, вказує на
порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
позов подано до Держави Україна, в
особі судді, що є органом державної
влади, яка не виконала гарантії прав та
інтересів громадянина. Позивач має
право за рахунок державного бюджету на
відшкодування завданої моральної
шкоди за бездіяльність Держави України
в особі судді.

Просить ухвалу окружного
адміністративного суду скасувати та
постановити нову ухвалу, з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду
справи.

Процесуальним правом на участь
представника в судовому засіданні
сторони не скористались. Про дату, час
та місце судового розгляду були
повідомлені належним чином.

З огляду на приписи статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при винесенні оскарженої ухвали,
виходить з наступного.

З огляду на приписи статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
справа адміністративної юрисдикції -
це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Отже, під адміністративною юстицією
розуміється особливий вид правосуддя,
предметом якого є конфлікти
публічно-правового характеру.

Суб'єктом владних повноважень є орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (пункт 7 частини першої
статті 3 КАС України).

Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 12 червня 2009 року №6
роз'яснено, що у розумінні положень
частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9
статті 3, статті 17, частини третьої
статті 50 Кодексу адміністративного
судочинства України суди та судді при
розгляді ними цивільних,
господарських, кримінальних,
адміністративних справ та справ про
адміністративні правопорушення не є
суб'єктами владних повноважень, які
здійснюють владні управлінські
функції, і не можуть бути відповідачами
у справах про оскарження їх рішень, дій
чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з
розглядом судових справ.

Як правильно зазначив суд першої
інстанції вимоги, заявлені позивачем
не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства, так як
вони є не управлінськими, а
процесуальними і повинні вчинятися при
виконанні судді своїх обов'язків по
здійсненню правосуддя.

Законність і обґрунтованість таких дій
може перевірятися лише судом вищої
інстанції в порядку, передбаченому
процесуальним законом.

Законність процесуальних актів і дій
(бездіяльності) суду, вчинених при
розгляді конкретної справи, не може
перевірятися за межами передбаченого
законом процесуального контролю.
Намагання зробити це в конкретній
справі шляхом подання окремого позову
проти судді є протиправним втручанням
у здійснення правосуддя і посяганням
на процесуальну незалежність суду.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, а доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і така
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1, ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 07 липня 2014
року у справі № 804/9085/14 залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції у порядку та
у строки, визначені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
Н.А. Олефіренко