Справа № 2а-15340/11
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 р.Справа № 2а-15340/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області на ухвалу Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 10.11.2014р. по
справі № 2а-15340/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України Автозаводського району м.
Кременчука Полтавської області

про визнання дій протиправними та
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату допомоги дітям війни,

ВСТАНОВИЛА:

02.08.2011 року позивач - ОСОБА_1 -
звернулась до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України
Автозаводського району в м. Кременчуці,
в якому просила суд визнати
протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України
Автозаводського району в м. Кременчуці
в частині не нарахування підвищення до
пенсії ОСОБА_1, передбаченого ст.6
Закону України «Про статус та
соціальний захист дітей війни», за
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з
22.08.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року
по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 21.07.2010
року; зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України
Автозаводського району в м. Кременчуці
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком з розміру, встановленого ч.1
ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати за 2007 рік з 09.07.2007 року по 31.12.2007
року, за 2008 рік з 22.05.2008 року по 31.12.2008
року, за 2009 рік з 01.01.2009 року по 31.12.2009
року та за 2010 рік з 01.01.2010 року по 21.07.2010
року з урахуванням проведених виплат,
починаючи з 25.03.2011 року довічно, чи до
зміни розміру вказаної державної
соціальної підтримки дітей війни у
встановленому законодавством порядку.

Постановою Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 19.09.2011 року по
справі № 2а-15340/11 адміністративний
позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
Фонду України в Автозаводському районі
м. Кременчука - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного Фонду України в
Автозаводському районі м. Кременчука в
частині ненарахування та невиплати
підвищення до пенсії, передбаченої ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» у період з 25 березня 2011 р.
по 22 липня 2011 р.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Автозаводському районі
м. Кременчука здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30%
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
„Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати за період 25 березня 2011 р. по 22
липня 2011 р. з урахуванням проведених
виплат.

В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати
судового збору у розмірі 3 (три) гривні 40
копійок.

Постанову звернуто до негайного
виконання.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.09.2012 року
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України
Автозаовдського району в м. Кременчуці
залишено без задоволення.

Постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 19.09.2011 року по
справі № 1601/2а-15340/11 залишено без змін.

11.01.2013 року позивачем отримано
виконавчий лист по справі.

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 04.03.2013 року
задоволено заяву державного виконавця
Автозаводського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
Міського управління юстиції Мокрої О.В.
про заміну сторони виконавчого
провадження. Замінено сторону
виконавчого провадження по справі №
2а-15340/11 за позовом ОСОБА_1 до УПФУ
Автозаводського району в м. Кременчуці
про визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії з Управління Пенсійного фонду
України Автозаводського району в м.
Кременчуці на Управління Пенсійного
фонду України м. Кременчука.

28.10.2014 року державний виконавець
Автозаводського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції Докійчук
Т.В. звернувся до суду із заявою, в якому
просив суд змінити спосіб виконання
рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука по справі № 2а-15340/11
із «зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України Автозаводського району
м. Кременчука здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її розміру
на 30% мінімальної пенсії за віком у
розмірі, встановленому ч. 1 ст. 28 Закону
України „Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування", та провести
відповідні виплати за період з 25.03.2011
року по 22.07.2011 року - день розгляду
справи з урахуванням раніше виплачених
сум» на таке формулювання: «стягнути з
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці на користь ОСОБА_1 кошти
здійсненого перерахунку за рішенням
суду в сумі 689,50 грн.».

В обґрунтування заяви зазначив, що УПФУ
в м. Кременчуці проведено перерахунок
пенсії згідно з постановою суду, однак,
виплати не проведено, з посиланням на
відсутність коштів, що, на думку
державного виконавця, є поважною
причиною невиконання рішення суду. З
посиланням на ст.263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, положення Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень", ст.36 Закону України
"Про виконавче провадження", ст.3 Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» вказує, що
оскільки обставини, зазначені УПФУ в м.
Кременчуці у повідомленні державному
виконавцю, унеможливлюють виконання
судового рішення на користь ОСОБА_1,
наявні підстави для зміни способу і
порядку виконання рішення.

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 10.11.2014 року по
справі № 2а-15340/11 задоволено заяву
Автозаводського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції. Змінено
спосіб і порядок виконання постанови
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
19.09.2011 року по справі № 2а-15340/11 за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України
Автозаводського району в м. Кременчуці
про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії, а саме визначено наступний
порядок виконання рішення: стягнути з
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області на
користь ОСОБА_1 нараховану, але не
виплачену пенсію в сумі 689,50 грн. за
період з 25.03.2011 року по 22.07.2011 року.

Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області (далі
по тексту - УПФУ в м. Кременчуці), не
погодившись із вказаною ухвалою суду
першої інстанції, подало апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати ухвалу Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 10.11.2014
року по справі № 2а-15340/11 та прийняти
нову, якою відмовити Автозаводському
відділу державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції у задоволенні заяви про зміну
способу і порядку виконання постанови
Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 19.09.2011 року.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги стверджує, що у заяві державного
виконавця не наведені підстави для
зміни порядку і способу виконання
постанови суду від 19.09.2011 року,
передбачені статтею 263 КАС України. При
цьому державний виконавець,
звертаючись до суду з даною заявою,
фактично пропонує не зміну способу
виконання, а зміну резолютивної
частини постанови Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 19.09.2011
року. Крім того, вказує, що Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» набрав
чинності з 01.01.2013 року і регулює
особливості виконання судових рішень
на майбутнє, а тому не застосовується
до спірних відносин.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, клопотання
позивача про розгляд справи за його
відсутності, клопотання другого
відповідача про розгляд справи за
відсутності його представника, колегія
суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про зміну порядку і
способу виконання постанови
Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 19.09.2011 року по справі №
2а-15340/11, суд першої інстанції виходив з
фактичної неможливості виконання
зазначеного судового рішення іншим
шляхом, окрім безспірного списання з
Державного бюджету України
перерахованих сум.

Колегія суддів не погоджується з таким
рішенням суду першої інстанції, та
вважає, що ухвала Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 10.11.2014
року по справі № 2а-15340/11 про зміну
способу і порядку виконання рішення
прийнята судом першої інстанції з
порушенням норм процесуального права,
а тому підлягає скасуванню, виходячи з
наступного.

У відповідності до ч.1 ст.263 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

Колегія суддів зазначає, що порядок
виконання судових рішень про стягнення
з Державного бюджету України коштів,
боржником за якими є державний орган
(підприємство, установа, організація),
визначено Законом України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" від 05.06.2012 року № 4901-VІ.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" встановлено, що держава
гарантує виконання судових рішень про
стягнення коштів та зобов'язання
вчинити певні дії щодо майна, боржником
за яким є: державний орган; державні
підприємство, установа, організація
(далі - державне підприємство); юридична
особа, примусова реалізація майна якої
забороняється відповідно до
законодавства (далі - юридична особа).

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про
стягнення коштів з державного органу
звертається до Державної
казначейської служби України у строки,
встановлені Законом України "Про
виконавче провадження", із заявою про
виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, документи та
відомості, необхідні для перерахування
коштів, згідно з переліком,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України (ч.ч.2, 3 ст.3 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень").

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень" перерахування коштів
стягувачу здійснюється у тримісячний
строк з дня надходження до центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, необхідних для цього
документів та відомостей.

Положеннями ч.1 ст.4 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" встановлено, що
виконання рішень суду про стягнення
коштів з державного підприємства або
юридичної особи здійснюється в
порядку, визначеному Законом України
"Про виконавче провадження", з
урахуванням особливостей,
встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду про стягнення
коштів з державного підприємства або
юридичної особи не виконано протягом
шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, його виконання
здійснюється за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень суду
(ч.2 ст.4 Закону України "Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень").

Як встановлено частиною 5 статті 4
Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень"
протягом десяти днів з дня
встановлення державним виконавцем
факту наявності підстав для повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до пунктів 2 - 4, 9 частини
першої статті 47 Закону України "Про
виконавче провадження", крім випадків,
коли стягувач перешкоджає провадженню
виконавчих дій, але не пізніше строку,
встановленого частиною другою цієї
статті, керівник відповідного органу
державної виконавчої служби подає до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, документи та
відомості, необхідні для перерахування
стягувачу коштів, згідно з переліком,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, про що повідомляє в
установленому порядку стягувача.

У разі відсутності необхідних
документів та відомостей кошти
перераховуються на відповідний
рахунок Державної виконавчої служби
України, про порядок виплати коштів з
якого державний виконавець повідомляє
в установленому порядку стягувача не
пізніше наступного дня після
перерахування коштів.

Згідно з ч.5 ст.4 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" кошти, що надійшли на
відповідний рахунок Державної
виконавчої служби України,
перераховуються стягувачу протягом
десяти днів з дня надходження всіх
необхідних для цього документів та
відомостей.

Перерахування коштів за рішенням суду
здійснюється центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, у
тримісячний строк з дня надходження
документів та відомостей, необхідних
для цього, з одночасним направленням
повідомлення про виплату коштів
державному виконавцю, державному
підприємству або юридичній особі (ч.6
ст.4 Закону України "Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень").

Державний виконавець протягом десяти
днів з дня отримання такого
повідомлення виносить постанову про
заміну стягувача на центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, з
одночасним направленням повідомлення
такому органу (ч.7 ст.4 Закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень").

Механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників (далі -
рішення про стягнення коштів),
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення,
унормовано Порядком виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845
(далі по тексту - Порядок № 845).

Пунктом 2 зазначеного Порядку
визначено, що безспірним списанням є
операції з коштами державного та
місцевих бюджетів, що здійснюються з
метою виконання Казначейством та його
територіальними органами (далі - органи
Казначейства) рішень про стягнення
коштів без згоди (подання) органів, що
контролюють справляння надходжень
бюджету, боржників, органів місцевого
самоврядування та/або державних
органів на підставі виконавчих
документів.

У відповідності до п.п.24, 25 Порядку № 845
стягувачі, на користь яких прийняті
рішення про стягнення коштів з
рахунків боржника, подають до органу
Казначейства, в якому обслуговується
боржник, документи, зазначені у пункті 6
цього Порядку.

Безспірне списання коштів з рахунка
боржника здійснюється в
першочерговому порядку. Проведення
платежів за його платіжними
дорученнями здійснюється після
безспірного списання у разі наявності
коштів на рахунку.

З огляду на наведене, колегія суддів
зазначає, що Законом України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень", на який посилається
державний виконавець в обґрунтування
свого подання, а також Порядком № 845
встановлено певний механізм виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників -
державних підприємств, установ,
організацій, яким не передбачено
стягнення коштів з вказаних боржників
шляхом звернення стягувача до суду із
заявою про зміну способу і порядку
виконання рішення.

За змістом вищевикладених норм, для
безспірного списання коштів з
Державного бюджету України на підставі
судового рішення стягувач або
державний виконавець повинні
звертатись безпосередньо до органу
Казначейства.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що державним виконавцем при
зверненні до суду із заявою про зміну
способу і порядку виконання постанови
Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 19.09.2011 року не дотримано
порядку виконання рішень шляхом
безспірного списання коштів
державного бюджету, встановленого
Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень" та
Порядком № 845.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне вказати на те, що державний
виконавець у вказаній заяві просить
суд змінити зміст судового рішення, яке
виконується, тим самим ухваливши
фактично нове судове рішення, що
законом віднесено до компетенції
касаційного суду.

З огляду на викладене, у суду першої
інстанції були відсутні підстави для
задоволення заяви позивача про зміну
порядку і способу виконання постанови
Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 19.09.2011 року по справі №
2а-15340/11.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 КАС України
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення питання, є
підставою для скасування ухвали суду
першої інстанції та прийняття нового
рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала
Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 10.11.2014 року по справі №
2а-15340/11підлягає скасуванню з
прийняттям нової ухвали про відмову в
задоволенні заяви державного
виконавця Автозаводського відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції Докійчук Т.В. про зміну порядку
і способу виконання постанови
постанови Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 19.09.2011 року по
справі № 2а-15340/11.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 199, 202, 205, 206,
209, 263 Кодексу адміністративного
судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду
м. Кременчука від 10.11.2014 року по справі
№ 2а-15340/11 - скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою відмовити у
задоволенні заяви державного
виконавця Автозаводського відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції Докійчук Т.В. про зміну порядку
і способу виконання постанови
постанови Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 19.09.2011 року по
справі № 2а-15340/11.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Жигилій С.П.