Справа № П/811/3965/14
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2014-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № П/811/3965/14
Кіровоградський окружний
адміністративний суд
у складі: головуючого - судді
за участю секретаря -
за участю представника позивача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Кіровограді справу за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агрородина" до Управління
Укртрансінспекції у Кіровоградській
області про скасування постанови, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить скасувати постанову
Управління Укртрансінспекції у
Кіровоградській області від 27.10.2014 року
№027528 про застосування
адміністративно-господарського
В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, 27.10.2014 р. начальником
Управління Укртрансінспекції у
Кіровоградській області було винесено
постанову №027528 про застосування
адміністративно-господарського штрафу
та зобов'язано ТОВ "Агрородина"
сплатити 1700 грн. штрафу. Підставою
винесення даної постанови став акт про
перевищення транспортним засобом
нормативно вагових параметрів від
27.03.2014 р. №002008 згідно якого вбачається,
що суб'єктом який перевірявся був
ОСОБА_2. Водночас, жодного згадування
про ТОВ "Агрородина" в даному акті не
має. Отже, в Акті від 27.03.14р. відсутня
інформація про те, що автомобільним
перевізником є ТОВ "Агрородина". За
таких обставин, ТОВ "Агрородина" не може
бути притягнена до відповідальності.
Також, як зазначив позивач, посадовою
особою Укртрансінспекції було
складено акт про виявлене порушення
щодо перевищення транспортним засобом
нормативно вагових параметрів 27.03.2014 р.,
натомість, розгляд справи проведено
27.10.2014 року, тобто через 7 місяців після
складання матеріалів перевірки, що є
грубим порушенням п. 25 Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 08.11.2006 року №1567. З
огляду на вищевказане, ТОВ "Агрородина"
не погоджується із спірною постановою
від 27.10.2014 р. №027528 та вважає, що вона
винесена з порушенням діючого
законодавства та є протиправною.
Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі та просив суд їх
Відповідач позовні вимоги не визнав,
подав суду заперечення згідно якого
зазначив, що посадовими особами
Управління Укртрансінспекції у
Кіровоградській області 27.03.2014 р.
виявлено факт перевезення ТОВ
"Агрородина" вантажу із перевищенням
вагових обмежень, встановлених
Правилами дорожнього руху України, при
цьому, без відповідного дозволу,
виданого Державтоінспекцією, за
наслідками якої складено Акт № 098858 від
27.03.2014 р., яким було зафіксовано
порушення, відповідальність за які
передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України
"Про автомобільний транспорт" - надання
послуг з перевезення вантажів без
оформлення документів, перелік яких
визначений ст.48 Закону України "Про
автомобільний транспорт", а саме не
оформлений дозвіл, який дає право на
рух автомобільними дорогами України,
виданий компетентними уповноваженими
органами. Відтак, на підставі
вказаного, начальником Управління
винесено постанову, якою на підставі
абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про
автомобільний транспорт" за надання
послуг з перевезення вантажів без
оформлення документів, перелік яких
визначений ст.48 Закону, до позивача
адміністративно-господарський штраф в
розмірі 1700 грн. Крім того, зазначав про
те, що порушення вчинено саме ТОВ
"Агрородина" встановлено за
результатами розгляду Кіровоградським
окружним адміністративним судом
справи №П/811/1290/14. (а.с.15-21).
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
вчасно та належним чином.
Заслухавши думку представника
позивача, суд приходить до висновку про
можливість розгляду справи у судовому
засіданні за даної явки сторін.
Дослідивши подані суду документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов та оцінивши докази,
які мають значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд дійшов
наступних висновків.
Предметом спору в даній справі є
постанова начальника Управління
Укртрансінспекції у Кіровоградській
області від 27.10.2014 р. №027528, згідно якої
до позивача за порушення вимог ст.48
Закону України "Про автомобільний
транспорт" у відповідності до абз.3 ч.1
ст.60 даного Закону застосовано
адміністративно-господарські санкції
у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн..

Вирішуючи даний спір по суті та надаючи
правову оцінку спірним
правовідносинам, суд зазначає наступні
фактичні обставини у справі.

Указом Президента України від 06.04.2011
року № 387 затверджено Положення про
Державну інспекцію України з безпеки
на наземному транспорті, п. 1 якого
зазначає, що Державна інспекція
України з безпеки на наземному
транспорті (Укртрансінспекція) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України.

Укртрансінспекція входить до системи
органів виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
безпеки на автомобільному транспорті
загального користування, на
перевезення яким видано ліцензію,
міському електричному, залізничному
транспорті, експлуатації
автомобільних доріг загального
користування.

Відповідно п.7 Положення,
Укртрансінспекція України реалізовує
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи -
управління в областях тощо.

Статтею 6 Закону України "Про
автомобільний транспорт" передбачено,
що державному контролю підлягають усі
транспортні засоби перевізників, що
здійснюють автомобільні перевезення
пасажирів та вантажів на території
України; державний контроль
здійснюється шляхом проведення
планових, позапланових та рейдових
перевірок. При проведенні позапланових
та рейдових перевірок автомобільний
перевізник, що буде перевірятися,
стосовно терміну проведення перевірки
не інформується.

Згідно п.14 Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 08.11.06 р.
№1567 (далі Порядок № 1567) рейдова
перевірка транспортних засобів
проводиться на окремо визначених
ділянках дороги, маршрутах,
автовокзалах, автостанціях, автобусних
зупинках, місцях посадки та висадки
пасажирів, стоянках таксі і
транспортних засобах тощо.

При цьому, у відповідності до п. 21
Порядку №1567 у разі виявлення в ході
перевірки транспортних засобів
порушень законодавства про
автомобільний транспорт посадовими
особами, що провели перевірку,
складається відповідний акт.

Відповідно до п.15 Порядку №1567 під час
проведення рейдової перевірки
перевіряється наявність визначених
ст.39 і ст.48 Закону України "Про
автомобільний транспорт" документів,
на підставі яких здійснюються
перевезення автомобільним
транспортом.

Судом встановлено, що на підставі
направлення на перевірку від 26.03.2014 р.
№020629 посадовими особами Управління
Укртрансінспекції у Кіровоградській
області 27.03.2014 р. було виявлено факт
перевезення вантажу із перевищенням
вагових обмежень, встановлених
Правилами дорожнього руху України, без
дозволу виданого Державтоінспекцією.
(а.с.22-23)

У пункті габаритно-вагового контролю
а/д Н-14
Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв 75
км+812м було проведено габаритно-ваговий
контроль вантажного автомобіля марки
КамАЗ, моделі 53212, реєстраційний номер
НОМЕР_1, із причепом марки ГКБ, моделі
8350, державний номер НОМЕР_2 (чек
зважування від 27.03.14 р.). За результатами
проведення зважування було складено
довідку про результати здійснення
габаритно-вагового контролю (а.с.24-25).

Так, за наслідками перевірки
посадовими особами відповідача
складено Акт №098858 від 27.03.2014 р.
проведення перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом, яким було зафіксовано
порушення, відповідальність за яке
передбачена абзацом 3 ч. 1 ст. 60 Закону
України "Про автомобільний транспорт" -
надання послуг з перевезення вантажів
без оформлення документів, перелік
яких визначений ст.48 Закону України
"Про автомобільний транспорт", а саме:
не оформлений дозвіл, який дає право на
рух автомобільними дорогами України,
виданий компетентними уповноваженими
органами (а.с.26).

Листом від 16.10.2014 р. №02-22-2808 на адресу
позивача направлено повідомлення про
розгляд справи на 27.10.2014 р., згідно якого
повідомлено, що розгляд справи про
порушення ТОВ "Агрородина"
автомобільного законодавства
відбудеться 27.10.2014 р. (а.с.41).
Повідомлення отримано позивачем 21.10.2014
р. (а.с.42).

За результатами розгляду справи про
порушення законодавства про
автомобільний транспорт, начальником
Управління Укртрансінспекції у
Кіровоградській області 27.10.2014 р.
винесено постанову №027528, згідно якої
на підставі абз.3 частини 1 ст.60 Закону
України "Про автомобільний транспорт"
за надання послуг з перевезення
вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений ст.48 Закону
України "Про автомобільний транспорт",
до позивача застосовано
адміністративно-господарський штраф у
розмірі 1700 грн. (а.с.45).

Постанову направлено на адресу
позивача листом від 28.10.2014 р. №01-01-12-2830,
яку отримано останнім 01.11.2014 р. (а.с.46).

Згідно зі ст.3 Закону України "Про
автомобільний транспорт" від 05.04.2001 р.
№2344-III (далі Закон №2344-III) цей Закон
регулює відносини між автомобільними
перевізниками, замовниками
транспортних послуг, органами
виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування, пасажирами, власниками
транспортних засобів, а також їх
відносини з юридичними та фізичними
особами - суб'єктами підприємницької
діяльності, які забезпечують
діяльність автомобільного транспорту
та безпеку перевезень.

У відповідності до абз.1 ч.7 ст.6 Закону
України "Про автомобільний транспорт"
Центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує реалізацію державної
політики з питань безпеки на наземному
транспорті, здійснює державний нагляд
і контроль за дотриманням
автомобільними перевізниками вимог
законодавства, норм та стандартів на
автомобільному транспорті.

На підставі ч.12 статті 6 Закону України
"Про автомобільний транспорт"
державному контролю підлягають усі
транспортні засоби українських та
іноземних перевізників, що здійснюють
автомобільні перевезення пасажирів і
вантажів на території України.

Відповідно до ч.14, 17 ст.6 Закону України
"Про автомобільний транспорт"
державний контроль автомобільних
перевізників на території України
здійснюється шляхом проведення
планових, позапланових і рейдових
перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдові перевірки дотримання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом здійснюються шляхом
зупинки транспортного засобу або без
такої зупинки посадовими особами
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики з питань безпеки на наземному
транспорті, та його територіальних
органів, які мають право зупиняти
транспортний засіб у форменому одязі
за допомогою сигнального диска (жезла)
відповідно до порядку, затвердженого
Кабінетом Міністрів України. У разі
проведення позапланових і рейдових
перевірок автомобільний перевізник, що
буде перевірятися, про час проведення
перевірки не інформується.

У відповідності до абз.3 ч.1 ст.60 Закону
України "Про автомобільний транспорт"
за порушення законодавства про
автомобільний транспорт до
автомобільних перевізників
застосовуються санкції за надання
послуг з перевезень пасажирів та
вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений статтями 39 та 48
цього Закону, - штраф у розмірі ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Таким чином, у відповідності до норм
Закону України "Про автомобільний
транспорт" відповідальності за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт підлягають
автомобільні перевізники.

Згідно до абз.18 ст.1 Закону України "Про
автомобільний транспорт"
автомобільний перевізник - фізична або
юридична особа, яка здійснює на
комерційній основі чи за власний кошт
перевезення пасажирів чи (та) вантажів
транспортними засобами.

У відповідності до абз.2, 7, 10 ч.1 ст.34
Закону України "Про автомобільний
транспорт" автомобільний перевізник
повинен виконувати вимоги цього Закону
та інших законодавчих і
нормативно-правових актів України у
сфері перевезення пасажирів та/чи
вантажів; забезпечувати умови праці та
відпочинку водіїв згідно з вимогами
законодавства; забезпечувати водіїв
відповідною документацією на
перевезення пасажирів.

Згідно вимог ч.1, 2 ст.48 Закону України
"Про автомобільний транспорт"
автомобільні перевізники, водії
повинні мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконують вантажні
перевезення. Документами для
здійснення внутрішніх перевезень
вантажів для водія є - посвідчення
водія відповідної категорії,
реєстраційні документи на
транспортний засіб,
товарно-транспортна накладна або інший
визначений законодавством документ на
вантаж, інші документи, передбачені
законодавством.

У разі перевезення вантажів з
перевищенням габаритних або вагових
обмежень обов'язковим документом також
є дозвіл, який дає право на рух
автомобільними дорогами України,
виданий компетентними уповноваженими
органами, або документ про внесення
плати за проїзд великовагових
(великогабаритних) транспортних
засобів, якщо перевищення вагових або
габаритних обмежень над визначеними
законодавством становить менше семи
відсотків.

Відповідно до п.3 Правил проїзду
великогабаритних та великовагових
транспортних засобів автомобільними
дорогами, вулицями та залізничними
переїздами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 р.
№30 (далі за текстом - Правила),
транспортний засіб чи автопоїзд з
вантажем або без вантажу вважається
великоваговим, якщо максимальна маса
або осьова маса перевищує хоча б один з
параметрів, зазначених у пункті 22.5
Правил дорожнього руху

У відповідності до змісту п.22.5 Правил
дорожнього руху, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 10.10.2001 р. №306, рух транспортних
засобів та їх составів фактична маса
яких більше 36 т здійснюється за
спеціальними правилами.

Згідно вимог п.4 Правил, рух
великовагових та великогабаритних
транспортних засобів автомобільними
дорогами, вулицями та залізничними
переїздами здійснюється на підставі
виданого перевізникові
Державтоінспекцією за наявності
погодження з дорожніми, комунальними,
залізничними та іншими підприємствами
і організаціями дозволу, в якому
визначаються умови і режим проїзду
зазначених транспортних засобів, або
документа про внесення плати за проїзд
великовагових транспортних засобів.

Відтак, адміністративно-господарські
штрафи за порушення вимог
законодавства про автомобільний
транспорт застосовуються відносно
автомобільних перевізників, якими є
фізичні або юридичні особи, що
здійснюють на комерційній основі чи за
власний кошт перевезення пасажирів чи
(та) вантажів транспортними засобами.

Так, розглянувши позов та заслухавши
пояснення представника позивача
вбачається, що ТОВ "Агрородина" не
заперечує щодо самого факту порушення
вимог Закону України "Про
автомобільний транспорт". Водночас, на
думку позивача товариство не може бути
притягнено до відповідальності,
передбаченої ст. 60 вказаного Закону,
оскільки не було автомобільним
перевізником. Крім того, на що
посилається позивач, порушення
виявлено посадовими особами
відповідача 27.03.2014 р., натомість,
розгляд справи було проведено 27.10.2014 р.,
а отже, через 7 місяців після складання
матеріалів перевірки, що є грубим
порушенням пункту 25 Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 08.11.06 р.
№1567.

Суд не погоджується з позивачем, вважає
вказані вище обставини
необґрунтованими з огляду на наступне.

Як зазначалось судом, посадовими
особами Управління Укртрансінспекції
у Кіровоградській області 27.03.2014 р. було
виявлено факт перевезення вантажу із
перевищенням вагових обмежень,
встановлених Правилами дорожнього
руху України, без дозволу виданого
Державтоінспекцією, про що було
складено акт №098858 від 27.03.2014 року
проведення перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом, яким було зафіксовано
порушення, відповідальність за яке
передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України
"Про автомобільний транспорт".

При цьому, в акті №098858 від 27.03.2014 року
автомобільним перевізником було
зазначено ФОП ОСОБА_2 (а.с.26-27). З огляду
на це, постановою про застосування
адміністративно-господарського штрафу
від 02.04.2014 року № 027218 до ФОП ОСОБА_2
застосовано штраф у розмірі 1700 грн.
(а.с.28-29).

Судом встановлено, що відповідно до
Діловодства спеціалізованого суду в
проваджені Кіровоградського окружного
адміністративного суду знаходилась
справа № П/811/1290/14 за адміністративним
позовом фізичної особи ОСОБА_2 до
Управління Укртрансінспекції у
Кіровоградській області про
скасування постанови про застосування
адміністративно-господарського штрафу
№027218 від 02.04.2014р., за результатами
розгляду якої постановою суду від
12.08.2014 р. адміністративний позов
задоволено у повному обсязі. (а.с.36-40)

Постанова суду від 12.08.2014 р. набрала
законної сили 14.10.2014 р..

Так, в ході розгляду справи
встановлено, що згідно з договором
оренди транспортного засобу №2 від
02.12.2013 року, укладеним між ФОП ОСОБА_2
(Орендодавець) та ТОВ "Агрородина"
(Орендар), ФОП ОСОБА_2 передав у строкове
платне користування вантажний
автомобіль марки: КАМАЗ, модель 53212,
державний номер НОМЕР_1 терміном на 2
роки, що підтверджується актом
приймання-передачі №2 від 02.12.2013 р..
(а.с.32-35)

27.03.2014 р. транспортним засобом КАМАЗ,
державний номерний знак НОМЕР_3 керував
водій ОСОБА_3, який відповідно до наказу
№ 8 від 30.10.2012 р. працює водієм ТОВ
"Агрородина", що підтверджується
записом №19 у трудовій книжці серії
НОМЕР_4 ОСОБА_3.

Зі змісту товарно-транспортної
накладної серія 12ААД №018711 від 27.03.2014 р.,
яка надавалася на перевірку,
вбачається, що 27 березня 2014 року
перевезення вантажу (ячмінь)
здійснював автомобільний перевізник
ФОП ОСОБА_2 (водій ОСОБА_3) на замовлення
ТОВ "Зерно Дім". Водночас, у
відповідності до листів №264 від 01.07.2014
р. та №268 від 08.08.2014 р. встановлено, що
ТОВ "Зерно Дім" придбало у ТОВ
"Агрородина" 33 080 кг ячменю, який
відповідно до контракту від 28.03.2014 р.
№К14 03-1491, укладеного між ТОВ "Зерно Дім"
та ТОВ "Луї Дрейфус Комодітіз Україна
ЛТД" поставлявся до пункту призначення:
Південний морський торговий порт
(експедитор ТОВ "ТІС-Зерно"). При цьому
усі витрати із перевезення товару
здійснювалися ТОВ "Агрородина".

Окрім того, листом №38 від 05.08.2014 року
ТОВ "Агрородина" підтвердило факт
використання у власній господарській
діяльності автомобіля КАМАЗ 53212,
державний знак НОМЕР_1 та пояснило, що у
товарно-транспортній накладній
перевізником вказано ФОП ОСОБА_2,
оскільки свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу видано на ім'я
позивача.

Відтак, судом в ході розгляду справи №
П/811/1290/14 було встановлено, що під час
здійснення 27.03.2014 р. перевезення
вантажу транспортним засобом КАМАЗ,
державний номерний знак НОМЕР_3, ФОП
ОСОБА_2 не був автомобільним
перевізником в розумінні абз.18 ст.1
Закону України "Про автомобільний
транспорт". Таким чином, доводи
позивача, що ТОВ "Агрородина" не є
автомобільним перевізником є
необґрунтованими, оскільки
спростовані рішенням суду, що набрало
законної сили.

Щодо строків застосування
адміністративно-господарських санкцій
суд зазначає.

Так, дійсно пунктом 25 Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 08.11.2006 р. №1567
передбачено, що справа про порушення
розглядається в органі державного
контролю за місцезнаходженням суб'єкта
господарювання або за місцем виявлення
порушення (за письмовою заявою
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання) не пізніше ніж
протягом двох місяців з дня його
виявлення.

Натомість, як зазначалось, судом в ході
розгляду справи № П/811/1290/14 було
встановлено, що під час здійснення
27.03.2014 року перевезення вантажу
транспортним засобом КАМАЗ, державний
номерний знак НОМЕР_3, ФОП ОСОБА_2 не був
автомобільним перевізником (в той же
час, відповідальність до ФОП ОСОБА_2
була застосована у строки, передбачені
Порядком №1567). Вказані вище обставини
послугували викликом ТОВ "Агрородина"
на 27.10.2014 р. до Управління
Укртрансінспекції про можливе
порушення законодавства про
автомобільний транспорт та
запропоновано надати документи, на
підставі яких здійснювалося
перевезення (а.с.41-42).

27.10.2014 р. винесено постанову №027528,
згідно якої на підставі абз.3 частини 1
ст.60 Закону України "Про автомобільний
транспорт" за надання послуг з
перевезення вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтею 48 Закону України "Про
автомобільний транспорт", до позивача
застосовано
адміністративно-господарський штраф у
розмірі 1700 грн. (а.с.45).

Відтак, справу не було розглянуто у
строк, передбачений пунктом 25 Порядку
№1567, з об'єктивних причин.

При цьому, згідно ч.1 статті 238
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) за порушення встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності
до суб'єктів господарювання можуть
бути застосовані уповноваженими
органами державної влади або органами
місцевого самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

При цьому, статтею 239 ГК України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування
відповідно до своїх повноважень та у
порядку, встановленому законом, можуть
застосовувати до суб'єктів
господарювання такі
адміністративно-господарські санкції,
зокрема:
адміністративно-господарський штраф.

Адміністративно-господарський штраф -
це грошова сума, що сплачується
суб'єктом господарювання до
відповідного бюджету у разі порушення
ним встановлених правил здійснення
господарської діяльності (ч.1 ст.241 ГК
України).

Таким чином, суд дійшов висновку, що
штраф, передбачений ст.60 Закону України
"Про автомобільний транспорт"
відноситься до
адміністративно-господарських
санкцій.

За приписами ч.1 ст.250 ГК України
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Отже, закінчення встановленого ст.250 ГК
України строку виключає застосування
таких санкцій до суб'єкта
підприємницької діяльності за вчинене
ним порушення правил здійснення
господарської діяльності, навіть за
умови визнання даного порушення.

Факт правопорушення було виявлено
27.03.2014 року, а
адміністративно-господарські санкції
(штраф) застосовано до позивача 27.10.2014
року, тобто в межах строків, визначених
ст.250 ГК України.

Крім того, відповідно до п.27 Порядку у
разі неявки уповноваженої особи
суб'єкта господарювання справа про
порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу
державного контролю або його заступник
виносить постанову про застосування
адміністративно-господарських
штрафів, яка оформляється згідно з
додатком 5.

Відповідно до п.15 Порядку під час
проведення рейдової перевірки
перевіряється виключно, зокрема:
наявність визначених статтями 39 і 48
Закону документів, на підставі яких
здійснюються перевезення
автомобільним транспортом; додержання
вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;
додержання водієм вимог Європейської
угоди щодо роботи екіпажів
транспортних засобів, які виконують
міжнародні автомобільні перевезення
(ЄУТР) (далі - Європейська угода);
відповідність зовнішнього і
внутрішнього спорядження
(екіпірування) транспортного засобу
встановленим вимогам; виконання водієм
інших вимог Правил надання послуг
пасажирського автомобільного
транспорту та Правил перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, інших нормативно-правових
актів.

Так, факт порушення перевезення
вантажу із перевищенням вагових
обмежень виявлено 27.03.2014р. в рамках
рейдової перевірки, яка спрямована на
виявлення самого факту порушення. До
того ж, з пояснень наданих водієм,
перевіряючі зазначили, що порушення
вчинено ФОП ОСОБА_2. Водночас рішенням
суду встановлено, що автомобільним
перевізником був не ФОП ОСОБА_2, а ТОВ
"Агрородина", тобто встановлені
обставини, на підставі яких
відповідачем до позивача застосовано
адміністративно-господарський штраф.

Таким чином, з огляду на вищевикладене,
на підставі аналізу встановлених
обставин та правовідносин, що їм
відповідають, суд дійшов висновку, що
відповідач з урахуванням усіх
обставин, які мають значення для
прийняття рішення, зокрема акту
перевірки та рішення суду, на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України правомірно прийняв
оскаржувану постанову, тому позовні
вимоги є необґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню.

Згідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу. При
цьому, за приписами частини другої
статті 71 цього Кодексу в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно до ч.2 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону
України "Про судовий збір", під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

За подання до суду адміністративного
позову з майновими вимогами на
загальну суму 1700 грн. позивачем
сплачено судовий збір в сумі 182,70 грн.,
що підтверджується квитанцією №990 від
13.11.2014 року (а.с.2), а тому з позивача
належить стягнути судовий збір у
розмірі 1644,30 грн. (1827 - 182,70).

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову - відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрородина" судовий
збір у сумі 1644,30 грн. до Державного
бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку, встановленому ст.254 КАС
України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подання в
10-денний строк з дня її проголошення, а
у разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України - протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови, апеляційної скарги, копія
якої одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Повний текст постанови складено - 12.12.2014
р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
Т.М.
Кармазина