Справа № 344/3728/14-а 2-а/344/222/14
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року
Справа №
876/7707/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі в
колегії суддів:

головуючого судді
Запотічного І.І.,

суддів
Довгої О.І., Ліщинського А.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську на
постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 22.07.2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську про визнання дій
протиправними -

В С Т А Н О В И Л
А :

В березні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську, про
визнання неправомірною відмови у
переводі з дострокової пенсії за віком
за роботу на Крайній півночі на пенсію
за віком на пільгових умовах за Списком
№ 2.

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 22.07.2014 року
адміністративний позов задоволено
частково. Визнано неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську щодо відмови
ОСОБА_1, у призначенні шляхом
перерахунку пенсії за віком на
пільгових умовах з 29.08.2010 року за
Списком № 2, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 16.01.2003
року № 36. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську здійснити
призначення ОСОБА_1, з 29.08.2010 року
пільгової пенсії за Списком № 2,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 16.01.2003 року №36,
шляхом перерахування пенсії з 29.08.2010
року по дату набрання даним рішенням
законної сили. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську здійснити виплату
ОСОБА_1, різниці між отриманою
позивачем в період з 29.08.2010 року по день
набрання цим рішенням законної сили
сумою дострокової пенсії за віком за
роботу на Крайній півночі та пенсії за
віком на пільгових умовах за Списком №
2 за період 29.08.2010 року по день набрання
цим рішенням законної сили. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, зазначену постанову
оскаржило управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську, яке
просить суд апеляційної інстанції
скасувати рішення Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 22.07.2014 року та в задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги мотивовані
тим, що рішення суду першої інстанції
постановлене з неправильним
застосуванням норм матеріального
права та суттєвим порушенням норм
процесуального права з неповним
з'ясуванням судом обставин, що мають
значення для справи, що є підставою для
скасування оскаржуваного рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
скарги в їх сукупності, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Згідно статті 46 Конституції України,
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Це право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Законодавство про пенсійне
забезпечення базується на Конституції
України, складається з Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», закону про
недержавне пенсійне забезпечення,
законів, якими встановлюються умови
пенсійного забезпечення, відмінні від
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування та
недержавного пенсійного забезпечення,
міжнародних договорів з пенсійного
забезпечення, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України
(далі - закони про пенсійне
забезпечення), а також інших законів та
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до законів про пенсійне
забезпечення, що регулюють відносини у
сфері пенсійного забезпечення в
Україні.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач, працював в трест
«Нижневартовскнефтегеофизика»
Управления «Запсибнефтегеофизика» з 01
жовтня 1981 року по 01 січня 1984 року по
професії геофізик, що підтверджується
довідкою № 245 від 16 грудня 2010 року ОАО
«Нижневартовскнефтегеофизика» без
періодів, які не зараховуються в
спеціальний стаж для призначення
дострокової пенсії.Крім того, згідно
довідки № 119 від 27.11.2013 року ПАТ
«Карпатське управління геофізичних
робіт», позивач, з 02.01.1984 року по 16.08.1994
року, тобто 10 років 07 місяців, працював
начальником промислово-геофізичної
партії. Згідно ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:
б) працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць:чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених
роботах;жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах. Працівникам, які
мають не менше половини стажу роботи з
шкідливими і важкими умовами праці,
пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої
роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої
роботи - жінкам.

Крім цього, порядок застосування
зазначеного Списку №2 визначається
«Порядком застосування Списків №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах», затвердженим
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18.11.05 р.
за № 383. Згідно положення п. 3
зазначеного Порядку при визначенні
права на пенсію за віком на пільгових
умовах застосовуються Списки, що чинні
на період роботи особи. При цьому до
пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати
внесення цієї посади чи професії до
Списків.

Як вірно зазначено судом першої
інстанції , що постановами Кабінету
Міністрів СРСР від 26.01.1991 року за № 10 та
Кабінету Міністрів України від 11.03.1994
року за № 162 «Про затвердження списків
виробництв, робіт, професій, посад та
показників, що дають право на пільгове
пенсійне забезпечення», а також
Постановою № 1173 від 1956 року Ради
Міністрів СССР «Про затвердження
списків виробництв, цехів, професій і
посад, робота в яких дає право державну
пенсію на пільгових умовах і в
пільгових розмірах», чинними на час
виникнення спірних правовідносин,
визначені робітники, керівники та
спеціалісти, постійно і безпосередньо
зайняті у роботі з шкідливими та
важкими умовами праці, зайнятість в
яких дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах згідно списку № 2
розділу «Загальні професії».

Крім цього, положеннями п.3 Постанови
Кабінету Міністрів України від 16.01.2003
року за № 36 «Про затвердження списків
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, зайнятість в яких дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах»
визначено, що наведена вище постанова
КМУ від 11.03.1994 року за № 162 втратила
чинність та цією ж постановою
затверджено Список № 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, зайнятість в яких повний
робочий день дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах. Зазначеним
Списком № 2 (розділ XII «Буріння,
видобування та перерорблення нафти,
газу та газового конденсату,
перероблення вугілля та сланцю»)
визначено право на пенсію осіб, які
були зайняті на наступних роботах:
пункт 12.1 керівники та фахівці
промислово-геофізичних партій та
загонів, які виконують геофізичні
дослідження у свердловинах: начальники
промислово-геофізичних партій,
інженери, геофізики, геологи, техніки,
майстри.

Пунктом 6 Порядку визначено, що
працівникам спеціалізованих
підприємств і організацій (ремонтних,
ремонтно-будівельних, монтажних та ін.),
зайнятим повний робочий день на
роботах із шкідливими умовами праці
безпосередньо у виробничих
структурних підрозділах інших
підприємств та організацій за
професіями та на посадах, передбачених
Списками, до стажу, який дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах,
зараховуються періоди роботи,
відпрацьовані на цих підприємствах або
в організаціях, за результатами
атестації відповідних робочих місць.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з судом першої інстанції,
що відсутність уточнюючої довідки за
місцем здійснення безпосередньо
шкідливих робіт не може бути підставою
для відмови в призначенні такої пенсії,
оскільки посада, передбачена списком №
2 (розділ XII «Буріння, видобування та
перерорблення нафти, газу та газового
конденсату, перероблення вугілля та
сланцю») визначено право на пенсію
осіб, які були зайняті на наступних
роботах: начальники
промислово-геофізичних партій,
геофізики зазначена у трудовій книжці
позивача.

З трудової книжки позивача вбачається,
що його трудовий стаж на посаді,
передбаченій Списком № 2, тобто
здійснення позивачем безпосередньо
шкідливих робіт перевищує половину
встановленого строку у 6 років та 3
місяці.

Враховуючи вище викладене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що ОСОБА_1 має право на перевід пенсії
за віком на пільгових умовах за Списком
№ 2.

У відповідності до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Таким чином, судом першої інстанції
правильно встановлені фактичні
обставини справи, а судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права;
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 п. 1 ч. 1 ст.
205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 22.07.2014
року в справі № 344/3728/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
І.І. Запотічний

Судді
О.І. Довга

А.М. Ліщинський