Справа № 872/8222/13
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2014 рокусправа № 201/2520/13-а
(2а/201/101/2013) Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді: Сафронової С.В.

суддів: Чепурнова
Д.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 15 жовтня 2013 року у
справі №201/2520/13-а (провадження
№2а/201/101/2013) за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Жовтневої
районної у місті Дніпропетровську
ради, за участю третьої особи -
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «ЖБК-414» про
визнання незаконним та скасування
рішення, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2013 року позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просив визнати
незаконним та скасувати рішення
виконавчого комітету Жовтневої
районної у місті Дніпропетровську ради
від 19.10.07р. №720 «Про затвердження актів
районної технічної комісії «Про
обстеження житлового будинку
(приміщення) з метою встановлення їх
відповідності санітарним і технічним
вимогам та визнання житлового будинку
(приміщення) непридатним для
проживання та списків сімей, що
підлягають переселенню з будинків по
АДРЕСА_1» в частині затвердження акту
районної технічної комісії обстеження
квартир будинку АДРЕСА_1, якими визнано
цей будинок аварійним, не придатним для
проживання (пункт 1 рішення) та
затверджені списки сімей, що
підлягають переселенню з будинків по
АДРЕСА_1 (пункт 6 рішення).

Постановою Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2013
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
про задоволення позову у повному
обсязі.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що районною
технічною комісією Жовтневої районною
у м. Дніпропетровську ради було
обстежено будинок по АДРЕСА_1 та
складено Акт від 13.10.2007 року, яким
встановлено, що 13.10.2007р. в житловому
будинку стався вибух побутового газу. В
результаті вибуху зруйновані
конструкції квартир під'їздів 3 та 4
будинку та у зв'язку з аварійним станом
будинку дослідити квартири під'їздів 1
та 2 неможливо. Висновками даного Акту
будинок по АДРЕСА_1 визнано аварійним
та непридатним для проживання.

Рішенням виконкому Жовтневої районної
у м. Дніпропетровську ради № 720 від 19
жовтня 2007 року «Про затвердження актів
районної технічної комісії «Про
обстеження житлового будинку
(приміщення) з метою встановлення їх
відповідності санітарним і технічним
вимогам та визнання житлового будинку
(приміщення) непридатним для
проживання та списків сімей, що
підлягають переселенню з будинків по
АДРЕСА_1» затверджено Акт районної
технічної комісії обстеження квартир у
вказаному будинку, та затверджені
списки сімей, що підлягають
переселенню з будинків по АДРЕСА_1.

Протоколом № 1 від 24 жовтня 2007 року
засідання комісії з питань
використання коштів резервного фонду
державного бюджету на компенсацію на
придбання житла за втрачене житло
затверджено зразки документів та
порядок отримання компенсації на
придбання житла за втрачене житло.

18 грудня 2007 року позивачем була
складена заява про відмову від права
власності на квартиру АДРЕСА_1, що
належали йому на праві особистої
власності та були втрачені внаслідок
вибуху побутового газу 13 жовтня 2007
року. Згідно ст.ст. 346, 347, 349 ЦК України,
позивач просив Комунальне
підприємство «Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» внести відповідний
запис до державного реєстру, після
виплати грошової компенсації. Дані
заяви були посвідчені приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
та зареєстровані в реєстрі за № 3075.

Після сплати компенсації власникам,
які знаходилися в буд. АДРЕСА_1 (під'їзди
1 та 2) та згідно їх нотаріально
посвідчених заяв про відмову від права
власності на квартири, було скасовано
реєстраційні записи та анульовано
право власності на квартири в будинку
АДРЕСА_1.

21.09.2011 року рішенням Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
заяву Комунального підприємства «Бюро
обліку майнових прав та діяльності з
нерухомістю» Дніпропетровської
міської ради, заінтересована особа -
Дніпропетровська міська рада,
комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації» про
передачу об'єкта в комунальну
власність було задоволено та
присуджено передати до комунальної
власності територіальної громади м.
Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради
безхазяйне нерухоме майно, а саме
житловий будинок (літ. А - 10) в цілому, у
тому числі квартир № №1-80, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

24 липня 2012 року виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради було
прийнято рішення «Про надання
департаменту комунального
господарства Дніпропетровської
міської ради дозволу на проектування
та реконструкцію об'єкта
«Реконструкція багатоповерхового
житлового будинку по АДРЕСА_1» №859.

Вважаючи, що такими діями виконавчий
комітет Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради порушив право
власності позивача на майно, визнавши
його непридатним для подальшого
проживання, в той час, як дане житло
підлягає реконструкції, позивач
звернувся з даним позовом до суду,
посилаючись, зокрема, на численні
порушення відповідачем процедури
прийняття оскаржуваного рішення.

Вирішуючи спір між сторонами та
відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що оскаржуване рішення прийнято
відповідачем в межах його повноважень
та у спосіб, визначений чинним
законодавством України. Позивачем у
добровільному порядку було здійснено
припинення володіння ним квартирою,
яка належала йому на праві власності,
дане відчуження позивачем оскаржене не
було, після припинення права власності
на квартиру, автоматично припинилось і
членство позивача в Об'єднанні
співвласників багатоквартирного
будинку «ЖБК-414». Таким чином, позивач
звертається до суду, як колишній
власник квартири АДРЕСА_1 з позовною
заявою про скасування рішення
відповідача в цілому, дія якого
розповсюджується на будинок АДРЕСА_1,
що свідчить про не співмірність
позовної вимоги з оскаржуваним
рішенням та з урахуванням інтересів та
прав інших осіб.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України
орган державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, у
межах повноважень та у спосіб
передбачений Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч.3 ст.41 Закону України
«Про місцеве самоврядування» обсяг і
межі повноважень районних у містах рад
та їх виконавчих органів визначаються
відповідними міськими радами за
узгодженням з районними у містах
радами з урахуванням загальноміських
інтересів та колективних потреб
територіальних громад районів у
містах.

Рішення сесії Дніпропетровської
міської ради «Про обсяг і межі
повноважень районних у містах рад та їх
виконавчих органів» від 18 лютого 2004
року №18/15 визначені обсяги та межі
повноважень районних у містах рад та їх
виконавчих органів.

Відповідно до п. 19 розділу II додатку 3 до
рішення сесії Дніпропетровської
міської ради від 18 лютого 2004 року № 18/15,
до повноважень виконавчих органів
районних рад у галузі
житлово-комунального господарства,
побутового, торговельного
обслуговування, громадського
харчування, транспорту і зв'язку
належить, зокрема, право прийняття
рішення щодо визнання будинків району
непридатними для проживання чи
аварійними.

Пунктом 8 Положення про порядок
обстеження стану жилих будинків з
метою встановлення їх відповідності
санітарним і технічним вимогам та
визнання жилих будинків і жилих
приміщень непридатними для проживання,
затвердженого постановою Ради
Міністрів Української PCP від 26 квітня
1984 року № 189, виконавчий комітет
відповідної місцевої ради народних
депутатів розглядає подані комісією
матеріали і приймає рішення щодо
придатності жилого будинку (жилого
приміщення) для проживання.

Статтею 73 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» передбачено,
що акти ради, сільського, селищного,
міського голови, голови районної в
місті ради, виконавчого комітету
сільської, селищної, міської, районної
у місті (у разі її створення) ради,
прийняті в межах наданих їм
повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Аналогічне закріплено й в п. 1 розділу 1
додатку 1 до рішення від 18 лютого 2004
року №18/15, згідно якого рішення
райради, розпорядження голови райради,
рішення виконавчого комітету райради,
прийняті в межах наданих їм
повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
території району органи виконавчої
влади, об'єднаннями громадян,
підприємствами, установами та
організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на територію
району.

На виконання вищевказаних делегованих
Дніпропетровською міською радою
повноважень, районними у містах радами
створюються постійно діючі технічні
комісії, повноваження та склад яких
затверджується рішенням виконавчого
комітету відповідної районної у місті
ради.

Судом встановлено, що до складу
технічної комісії увійшли спеціалісти
з відповідних спеціалізованих
державних установ району. Окрім
представників відділів та управлінь
відповідача, до складу технічної
комісії увійшли також спеціалісти KB
ЖРЕП Жовтневого району м.
Дніпропетровська, CEC Жовтневого району
м. Дніпропетровська, СДПЧ - 1 Жовтневого
району м. Дніпропетровська.

Посилаючись на неправомочність даного
складу комісії, позивач зазначає, що до
складу комісії мав бути залучений
власник будинку, яким є Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «ЖБК-414».

Такі доводи суд першої інстанції вірно
визнав безпідставними, з огляду на
наступне.

Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «ЖБК-414» по
АДРЕСА_1 було зареєстровано 26 жовтня 2001
року.

У відповідності до ст.4 Закону України
«Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» об'єднання
створюється для забезпечення і захисту
прав його членів та дотримання їхніх
обов'язків, належного утримання та
використання неподільного і
загального майна, забезпечення
своєчасного надходження коштів для
сплати всіх платежів, передбачених
законодавством та статутними
документами. Основна діяльність
об'єднання полягає у здійсненні
функцій, що забезпечують реалізацію
прав власників приміщень на володіння
та користування спільним майном членів
об'єднання, належне утримання будинку
та прибудинкової території, сприяння
членам об'єднання в отриманні
житлово-комунальних та інших послуг
належної якості за обґрунтованими
цінами та виконання ними своїх
зобов'язань, пов'язаних з діяльністю
об'єднання. Об'єднання є юридичною
особою, яка створюється відповідно до
закону, має печатку із своїм
найменуванням та інші необхідні
реквізити, а також розрахункові
рахунки в установах банку. Об'єднання
відповідає за своїми зобов'язаннями
коштами і майном об'єднання, від свого
імені набуває майнові і немайнові
права та обов'язки, виступає позивачем
та відповідачем у суді. Майно
об'єднання утворюється з: майна,
переданого йому членами об'єднання у
власність; одержаних доходів; іншого
майна, набутого на підставах, не
заборонених законом.

Відповідно до Статуту об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «ЖБК-414» по АДРЕСА_1, об'єднання
створене виключно для обслуговування,
ремонту і реконструкції жилого будинку
та утримання прибудинкової території
за кошти членів об'єднання (п.1.4).
Власники квартир, частин квартир і
нежилих приміщень будинку є
співвласниками на праві спільної
часткової власності, допоміжних
приміщень будинку, його конструктивних
елементів і технічного обладнання
(п.3.1). Власники квартир, жилих і нежилих
приміщень будинку мають право на свій
розсуд розпоряджатися цим нерухомим
майном: продати, подарувати, заповісти,
здати в оренду, обміняти, закласти,
укладати інші угоди, що не заборонені
законом. Порядок здійснення цих прав
власниками регулюється Цивільним
законодавством України (п.3.3). Главою 7
Статуту визначені права і обов'язки
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «ЖБК-414» по
АДРЕСА_1.

Аналізуючи викладене, суд дійшов
висновку про безпідставність
твердження позивача про те, що
безпосередньо власником будинку
АДРЕСА_1 є об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «ЖБК-414»,
оскільки ані нормами матеріального
права, ані Статутом таких повноважень
Об'єднанням не надано.

Матеріали справи не містять відомостей
про передачу членами даного об'єднання
будь-якого майна у власність об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «ЖБК-414».

Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «ЖБК-414»
створене виключно з метою
обслуговування, ремонту і
реконструкції жилого будинку та
утримання прибудинкової території за
кошти членів об'єднання, тобто з метою
вирішення побутових питань, які
виникають, а не з метою володіння,
користування та розпорядження жилим
будинком, що є змістом права власності
згідно ст.317 ЦК України.

Більш того, жодним нормативно-правовим
актом не передбачено обов'язкового
залучення Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку до складу
районних технічних комісій, які
здійснюють обстеження будинку.

Рішенням Дніпропетровської міської
ради передбачено, що районними у містах
радами створюються постійнодіючі
технічні комісії, повноваження та
склад яких затверджується рішенням
виконавчого комітету відповідної
районної у місті ради.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що
позивачем не було надано суду жодних
письмових підтверджень звернень до
відповідача з боку мешканців будинку,
які були членами ОСББ «ЖБК-414» з приводу
бажання прийняти участь у діяльності
технічної комісії при обстеженні
вищевказаного будинку по АДРЕСА_1.

Оскаржуваним Актом технічної комісії
було зафіксовано факт аварійності та
непридатності для проживання в
будинку, з урахуванням наявних
пошкоджень будівельних конструкцій
споруди, які були спричинені вибухом
побутового газу 13 жовтня 2007 року, та які
унеможливлюють з огляду на наявну
загрозу життю та здоров'ю подальше
безпечне проживання мешканців будинку.

До повноважень технічної районної
комісії, висновок якої був
затверджений рішенням відповідача, з
урахуванням вимог п. 19 розділу II
додатку 3 до рішення сесії
Дніпропетровської міської ради від 18
лютого 2004 року № 18/15, згідно якого до
повноважень виконавчих органів
районних рад належить, зокрема, право
прийняття рішення щодо визнання
будинків району непридатними для
проживання чи аварійними, належить
лише право надавати будинку статус
аварійного чи непридатного до
проживання. Розгляд питання щодо
можливості або не можливості
проведення в подальшому реконструкції
пошкодженого будинку до компетенції
даної комісії не належить.

З метою спростування висновків
технічної комісії позивачем було
надано суду експертний висновок,
затверджений проректором по науковій
роботі Придніпровської державної
академії будівництва Н.В. Ставицьким
від 10 грудня 2007 року та висновок
комісії про результати проведення
експертизи технічного стану житлового
будинку по АДРЕСА_1 від 28 травня 2008 року,
які за своєю суттю не спростовують
правильність висновків спеціалістів
технічної районної комісії щодо
наявних пошкоджень конструкції
будинку АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровськ
внаслідок вибуху побутового газу (а.с.16,
101 - 103), оскільки Актом лише встановлено
наявність непридатного для проживання
та належної експлуатації стану
конструкцій будівлі на момент
здійснення його обстеження комісією, з
огляду на що будинку надано статус
аварійного та непридатного для
проживання.

Таким чином, вказані доводи позивача є
безпідставними.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку», власники
приміщень володіють, користуються і у
встановлених цим Законом та цивільним
законодавством межах розпоряджаються
спільним майном. При відчуженні
приміщення в жилому будинку право на
частку неподільного майна підлягає
відчуженню разом з приміщенням без
виділення частки в натурі.

Згідно ст. 346 ЦК України право власності
припиняється у разі відчуження
власником свого майна; відмови
власника від права власності;
припинення права власності на майно,
яке за законом не може належати цій
особі; знищення майна тощо.

Як вбачається з матеріалів справи,
18.12.2007 року позивачем була складена
заява про відмову від права власності
на квартиру АДРЕСА_1, що належала йому
на праві особистої власності та була
втрачена внаслідок вибуху побутового
газу 13 жовтня 2007 року. Згідно ст.ст. 346,
347, 349 ЦК України, позивач просив
Комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації» внести
відповідний запис до державного
реєстру, після виплати грошової
компенсації. Дана заява була
посвідчена приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та
зареєстрована в реєстрі за № 3075.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська по справі № 2о-233/11 від
21.09.2011 року було встановлено, що за
даними Комунального підприємства
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Дніпропетровської обласної ради були
скасовані реєстраційні записи та
анульовано право власності на квартири
АДРЕСА_1, на підставі заяв власників,
після чого право власності на такі
квартири не реєструвалось.

З урахуванням вищевикладеного, суд
першої інстанції вірно зазначив, що
позивачем у добровільному порядку було
здійснено припинення володіння ним
квартирою, яка належала йому на праві
власності, дане відчуження позивачем
оскаржене не було, після припинення
права власності на квартиру,
автоматично припинилось і членство
позивача в Об'єднанні співвласників
багатоквартирного будинку «ЖБК-414».

Таким чином, звертаючись до суду, як
колишній власник квартири АДРЕСА_1,
тобто зачіпає права та інтереси інших
осіб, позивач не вказує ані підстав, ані
обґрунтувань таких позовних вимог, в
той час, як відповідно до вимог ст.71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову і доводи апеляційної скарги не
спростовують таких висновків суду.

Фактично, як вбачається з матеріалів
справи, підставою для звернення до суду
стало те, що рішенням
Дніпропетровської міської ради №859 від
24.07.2012р. надано дозвіл департаменту
комунального господарства та
капітального будівництва
Дніпропетровської міської ради на
проектування та реконструкцію будинку
АДРЕСА_1, проте така обставина не є
підставою для скасування рішення
відповідача №720 від 19.10.2007 року.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що
зазначені рішення є окремими
нормативно-правовими актами
локального характеру, які хоч і
стосуються одного нерухомого об'єкту,
проте прийняті різними органами
владних повноважень, в різний проміжок
часу та регулюють різні за своєю суттю
питання.

Отже, оскаржуване рішення відповідача
винесене останнім в межах, у спосіб та в
порядку делегованих йому
Дніпропетровською міською радою як
районному органу місцевого
самоврядування повноважень та не
порушує прав позивача.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому підстави для
задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити
без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 15 жовтня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський