Справа № 826/8890/14
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/8890/14
1-й інстанції: Вєкуа Н.Г.
Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

16 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді
Файдюка В.В.

суддів: Старової
Н.Е.

Чаку Є.В.

При секретарі: Ковтун
І.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Обухівському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 01 жовтня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Державної податкової інспекції в
Обухівському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області до Публічного акціонерного
товариства "Київська пересувна
механізована колона-2" про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 01
жовтня 2014 року адміністративний позов
Державної податкової інспекції в
Обухівському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області до Публічного акціонерного
товариства "Київська пересувна
механізована колона-2" про стягнення
заборгованості - задоволено частково.

Стягнено з ПАТ «Київська пересувна
механізована колона- 2» в рахунок
погашення заборгованості перед
бюджетом податковий борг у сумі 72 422,09
грн. (сімдесят дві тисячі чотириста
двадцять дві гривні 09 коп.) на користь
Держави в особі ДПІ в Обухівському
районі ГУ Міндоходів у Київській
області на розподільчий рахунок
0449 МФО 821018, код 37851055 Банк УДКСУ в
Київській області.

Не погоджуючись з зазначеною
постановою, позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою в якій просить її
скасувати та ухвалити нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, ПАТ «Київська пересувна
механізована колона-2» перебуває на
обліку в ДПІ в Обухівському районі ГУ
Міндоходів у Київській області як
платник окремих податків, відповідно
до вимог п.п.16.1.4 п.16.1 статті 16
Податкового кодексу України несе
обов'язок по сплаті податків та зборів
в строки та у розмірах, встановлених
Податковим кодексом України та
законами з питань митної справи.

На підставі п. 1 та п. 3 статті 10 Закону
України "Про державну податкову службу"
та статті 75, 76, та 86 Податкового кодексу
України було проведено камеральні
перевірки податкової звітності
відповідача з питань своєчасності
сплати орендної плати за землю з
юридичних осіб, про що складено акти: №
96 від 02 березня 2012 року, № 1118/1501/00858473 від
15 травня 2012 року, №1644/1501/00858473 від 20
липня 2013 року, № 1757/1501/00858473 від 02 серпня
2012 року, №1964/1501/00858473 від 03 вересня 2012
року, №3076/1501/00858473 від 03 жовтня 2012 року.

На підставі вказаних Актів перевірки
ДПІ прийняла ряд спірних у даній справі
податкових повідомлень-рішень форми
«Ш».

Також у зв'язку з несплатою
відповідачем податкових зобов'язань з
орендної плати з юридичних осіб,
визначених у декларації № від 23
січня 2014 року за червень 2014 року та
переплати, згідно облікових карток
платника та довідки №680/10/1016-25-25 від 31
липня 2014 року сума боргу платника
становить 6 431,91 грн.

Згідно поданої податкової декларації з
орендної плати за земельні ділянки
державної і комунальної власності,
відповідачем самостійно обчислено
податкові зобов'язання зі сплати
орендної плати за 2013 рік № від 14
лютого 2013 року у розмірі 63 136,68 грн. та 2014
рік у розмірі 36 829,78 грн.

Позивачем проведено камеральну
перевірку податкової звітності
відповідача з питань своєчасності
сплати орендної плати за землю з
юридичних осіб, за результатами якої
складено акт №3478/1501/00858473 від 23
листопада 2012 року. На підставі
вказаного Акта перевірки ДПІ прийняла
спірне податкове повідомлення-рішення
форми «Ш» від 26 листопада 2012 року
№ про визначення суми грошового
зобов'язання за штрафними санкціями на
загальну суму 36 507,85 грн.

Крім того, позивачем пред'явлена вимога
про стягнення залишку несплаченої пені
на підставі п.100.1 статті 100 Податкового
кодексу України у розмірі 454 557,59 грн.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 квітня 2011 року у справі № 2а-12637/10/2670 за
позовом ДПІ в Обухівському районі
Київської області до ПАТ «Київська
пересувна механізована колона-2» позов
задоволено повністю та постановлено
стягнути з ПАТ «Київська пересувна
механізована колона-2» податковий борг
в сумі 1 932 435,71 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12 липня 2012 року у
справі № 2а-12637/10/2670 розстрочено на 2
(два) роки - до 30 червня 2014 року
виконання постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 квітня 2011 року у справі № 2а-12637/10/2670 за
позовом ДПІ в Обухівському районі
Київської області до ПАТ «Київська
пересувна механізована колона-2» про
стягнення 1 932 435,71 грн.

Станом на 24 червня 2014 року сума боргу в
розмірі 1 932 435,71 грн., згідно з умовами
розстрочення за судовим рішенням,
сплачена ПАТ «КПМК-2» своєчасно та у
повному обсязі.

Згідно п.286.2 статті 286 ПК України
платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і не
пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактично
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Відповідно до п.287.3 статті 287 ПК України,
податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Відповідно до п. 288.1 статті 288
Податкового кодексу України підставою
для нарахування орендної плати за
земельну ділянку є договір оренди
такої земельної ділянки.

Податкове зобов'язання, визначене
самостійно платником в податковій
декларації відповідно до п.54.1 статті 54
ПК України не може бути оскаржене
платником податків в
адміністративному або судовому
порядку і вважається узгодженим.

Згідно п.п.14.1.175 п.14.1 статті 14 ПК України,
податковий борг - це сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до п.100.1 статті 100 ПК України,
розстроченням, відстроченням грошових
зобов'язань або податкового боргу є
перенесення строків сплати платником
податків його грошових зобов'язань або
податкового боргу під проценти, розмір
яких дорівнює розміру пені,
визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього
Кодексу. Якщо до складу розстроченої
(відстроченої) суми входить пеня, то для
розрахунку процентів береться сума за
вирахуванням суми пені.

Порядок розстрочення та відстрочення
грошових зобов'язань або податкового
боргу платника регламентується
Наказом Міністерства Доходів і Зборів
України від 10 жовтня 2013 року № 574 «Про
затвердження Порядку розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу) платників
податків».

Згідно з п.1.4 Порядку, розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу) вважається наданим,
якщо на підставі заяви платника
податків прийнято відповідне рішення
органу доходів і зборів та укладено
договір про розстрочення
(відстрочення).

Згідно з п.3.5 Порядку, не пізніше
наступного робочого дня з дня
прийняття або отримання рішення орган
доходів і зборів за місцем обліку
платника податків (або за місцем обліку
його грошового зобов'язання
(податкового боргу)) укладає з цим
платником договір про розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу) (додаток 4).

Строк дії договору починається з дати
його підписання.

Згідно з п.3.6 Порядку, у день укладання
договору про розстрочення
(відстрочення) підрозділ, до функцій
якого належать питання розстрочення
(відстрочення) грошового зобов'язання
(податкового боргу), вносить до журналу
відомості про укладений договір, які
переносяться до ІС органів доходів і
зборів.

Згідно з п.3.8 Порядку, якщо договір про
розстрочення (відстрочення) грошового
зобов'язання (податкового боргу)
укладається пізніше дня прийняття
рішення про розстрочення
(відстрочення) грошового зобов'язання
(податкового боргу), то таке рішення є
підставою для не нарахування:

-пені, нарахованої за несвоєчасну
сплату узгодженого грошового
зобов'язання, сума якого підлягає
розстроченню (відстроченню), за період
з початку дії розстрочення
(відстрочення) до дати підписання
договору;

-штрафу, нарахованого за несвоєчасну
сплату узгодженого грошового
зобов'язання, самостійно визначеного
платником податків, за період з початку
дії розстрочення (відстрочення) до дати
підписання договору.

Проте, судом встановлено, що між
позивачем та відповідачем жодного
договору про розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань або
податкового боргу не укладалося,
сторонами даний факт не заперечується.

З урахуванням наведеного вбачається,
що податковий орган не мав права
нараховувати пеню на суму у розмірі 454
557,59 грн., оскільки відповідачем було
вчасно, у відповідності до судової
ухвали, погашено розстрочений борг,
тому вказана сума не може підлягати
стягненню з товариства.

Щодо правомірності нарахування
орендної плати за землю, слід зазначити
таке.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем винесено податкове
повідомлення-рішення від 03 березня 2012
року №/96 про визначення суми
грошового зобов'язання за штрафними
санкціями на загальну суму 20 154,20 грн.
Відповідач зазначає, що вказана сума не
підлягає сплаті, оскільки вона вже
увійшли до суми 1 932 435,71 грн., яку ПАТ
«КПМК-2» в повному обсязі сплатило.

Однак, встановлено, що податкове
повідомлення-рішення від 03 березня 2012
року №/96 складено після внесення
сум до зазначеної відповідачем
постанови суду. Крім того, зазначене
податкове повідомлення-рішення в
адміністративному чи судовому порядку
не оскаржувалося, тобто вважається
узгодженим, відомостей про сплату
боргу у сумі 20 154,20 грн. суду не надано.

Позивачем також прийнято податкове
повідомлення-рішення від 22 травня 2012
року № /1439 про визначення суми
грошового зобов'язання за штрафними
санкціями на загальну суму 3 471,82 грн.

Згідно платіжного доручення №435 від 08
липня 2014 року, відповідачем було
самостійно сплачено суму 751,37 грн.
Вказане ППР також не було оскаржено,
тому залишок несплаченої суми в
розмірі 2 720,45 грн. підлягає стягненню.

Грошове зобов'язання за штрафними
санкціями на загальну суму 8 221,63 грн. по
податковому повідомленню-рішенню від 22
травня 2012 року № /1440 також не
оскаржувалося та вважається
узгодженим. Відомостей про сплату
боргу у повному обсязі суду не надано.

Податкове повідомлення-рішення від 20
липня 2012 року № /1909 про визначення
суми грошового зобов'язання за
штрафними санкціями на загальну суму
607,09 грн. ПАТ «КПМК-2» вважає узгодженим,
визнає заборгованість та не заперечує,
що вказану суму сплачено не було.

Щодо податкового повідомлення-рішення
від 20 липня 2012 року № /1910 про
визначення суми грошового зобов'язання
за штрафними санкціями на загальну
суму 52 088,66 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем не вірно зазначено суму
стягнення, оскільки відповідно до
вказаного повідомлення-рішення сума
грошового зобов'язання за штрафними
санкціями становить 10 417,72 грн.
Відповідач зазначає, що вказана сума не
підлягає сплаті, оскільки вона вже
увійшли до суми 1 932 435,71 грн., яку ПАТ
«КПМК-2» в повному обсязі сплатило.
Однак, повідомлення-рішення прийняте
на підставі акту про результати
камеральної перевірки податкової
звітності ДПІ в Обухівському районі
Київської області від 20 липня 2012 року №
1644/1501/00858473, після внесення сум до
зазначеної відповідачем постанови
суду, оскаржене в судовому чи
адміністративному порядку не було,
докази сплати відсутні. Таким чином,
сплаті підлягає грошове зобов'язання
за штрафними санкціями в сумі 10 417,72 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення
від 03 серпня 2012 року № на суму 71
510,02 грн., позивачем не правильно
зазначена сума стягнення, оскільки, як
вбачається з наявного в матеріалах
справи податкового
повідомлення-рішення, сума грошового
зобов'язання за штрафними санкціями
становить 14 302,01 грн. Зазначена сума не
входить у виконання рішення окружного
суду у справі № 2а-12637/10/2670, доказів
оскарження чи сплати суду не надано,
тому грошове зобов'язання в розмірі 14
302,01 грн. підлягає стягненню.

Судом встановлено, що відповідач не
отримував від ДПІ в Обухівському
районі ППР від 10 вересня 2012 року №
/2260 на суму 1 716,33 грн., проте
отримало повідомлення-рішення за
зазначеним номером та датою на суму 343,26
грн., яке було самостійно сплачено
ПАТ"КПМК-2" 10 липня 2014 року, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 439.

ДПІ в Обухівському районі надіслано
податкове повідомлення-рішення від 10
вересня 2012 року № /2259 про
визначення суми грошового зобов'язання
за штрафними санкціями на загальну
суму 15 998,99 грн.., яке отримане
відповідачем, а не ППР від 10 вересня 2012
року на суму 79 994,86 грн., як зазначає
позивач. Доказів оскарження в
адміністративному чи судовому порядку
податкового повідомлення-рішення №
/2259 на суму 15 998,99 грн., а також
відомостей про сплату боргу у повному
обсязі суду не надано.

Щодо податкового повідомлення-рішення
від 04 жовтня 2012 року № /2519 про
визначення суми грошового зобов'язання
за штрафними санкціями на загальну
суму 1 264,91 грн., колегія зазначає
наступне. З матеріалів справи
вбачається, що відповідачем отримано
повідомлення-рішення зазначеного
номеру від 04 жовтня 2012 року на суму 252,98
грн. Товариством самостійно сплачено
зазначену суму, що підтверджується
платіжним дорученням №1669 від 16
листопада 2012 року

Також, відповідач не отримував від ДПІ
в Обухівському районі ППР від 04 жовтня
2012 року № /2518 на суму 16 722,89 грн.,
проте отримало повідомлення-рішення за
зазначеним номером та датою на суму 3
3434,58 грн., яке було самостійно сплачено
ПАТ"КПМК-2" 16 листопада 2012 року, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 1668.

Щодо податкового боргу з орендної
плати за земельні ділянки за листопад
2012 року на суму 10 815,51 грн. згідно
Декларації від 21 березня 2012 року № 2822,
судом першої інстанції встановлено
наступне.

Згідно з Уточнюючою Декларацією від 21
березня 2012 року № 2822, річна сума
орендної плати, яка підлягає сплаті за
даними платника податку становить 63
136,68 грн., в тому числі плата за земельні
ділянки за листопад 2012 року становить 5
261,40 грн., а не 10 815,51 грн., як
вказано в позові ДПІ в Обухівському
районі.

Крім того, сплата узгоджених
податкових зобов'язань була проведена
в повному обсязі, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
платіжними дорученнями, зокрема:

Всього нараховано зобов'язань за 2012
згідно Договору оренди земельної
ділянки № 0051 від 16 березня 2006 року на
суму 29 053,40 грн.

Всього сплачено зобов'язань за 2012
згідно Договору оренди земельної
ділянки № 0051 від 16 березня 2006 року на
суму 29 053,40 грн.

Всього нараховано зобов'язань за 2012
згідно Договору оренди земельної
ділянки № 03 від 04 квітня 2007 року
на суму 25 421,73 грн.

Всього сплачено зобов'язань за 2012
згідно Договору оренди земельної
ділянки № 03 від 04 квітня 2007 року
на суму 25 421,73 грн.

Всього нараховано зобов'язань за 2012
згідно Договору оренди земельної
ділянки № 13 від 22 серпня 2007 року
на суму 8 661,55 грн.

Всього сплачено зобов'язань за 2012
згідно Договору оренди земельної
ділянки №13 від 22 серпня 2007 року на
суму 8 661,55 грн.

Таким чином, ПАТ «КПМК-2» в повному
обсязі сплатило задекларовані
податкові зобов'язання за 2012 рік,
згідно з Уточнюючою Декларацією від 21
березня 2012 року № 2822, в розмірі 63 136,68
грн.

Щодо заборгованості сплати
податкового зобов'язання з орендної
плати за земельні ділянки за 2014 року на
суму 36 829,78 грн., згідно Декларації від 27
січня 2014 року № .
Сплата податкових зобов'язань
підтверджується наявними в матеріалах
справи платіжними дорученнями.

Так, всього нараховано зобов'язань за
2014 згідно Договору оренди земельної
ділянки № 0051 від 16 березня 2006 року на
суму 16 947,84 грн.

Всього сплачено зобов'язань за 2014
згідно Договору оренди земельної
ділянки № 0051 від 16 березня 2006 року на
суму 16 947,84 грн.

Всього нараховано зобов'язань за 2014
згідно Договору оренди земельної
ділянки № 03 від 04 квітня 2007 року
на суму 14 829,36 грн.

Всього сплачено зобов'язань за 2014
згідно Договору оренди земельної
ділянки № 03 від 04 квітня 2007 року
на суму 14 829,36 грн.

Всього нараховано зобов'язань за 2014
згідно Договору оренди земельної
ділянки № 13 від 22 серпня 2007 року
на суму 5 052,65 грн.

Всього сплачено зобов'язань за 2014
згідно Договору оренди земельної
ділянки № 13 від 22 серпня 2007 року
на суму 5 052,65 грн.

Отже, з наведеного вбачається, що ПАТ
«КПМК-2» в повному обсязі сплатило
задекларовані податкові зобов'язання
за 2014 рік, згідно Декларації від 27 січня
2014 року № , в розмірі 36 829,85 грн.

Додатково слід зазначити, що позивач
зазначає, що за відповідачем рахується
заборгованість в сумі 21 427,61 грн.

Однак, колегія суддів зазначає, що
позивач не мав права перекидати кошти з
одного рахунку на інший, а саме з
орендної плати до Обухівської міської
ради до Козинської селищної ради.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів приходить до висновку про
правомірність висновків частини із
зазначених актів податкової перевірки,
та прийнятих на їх основі податкових
повідомлень-рішень.

Таким чином, вірним є висновок суду
першої інстанції про задоволення
даного адміністративного позову
частково.

Отже при винесенні постанови судом
було дотримано всіх вимог
законодавства, а тому відсутні
підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України -
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Обухівському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 01 жовтня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Файдюк В.В.

Судді:
Чаку Є.В.

Старова Н.Е.