Справа № 815/6054/14
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6054/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Соколенко О.М.

при секретарі - Гаврилюк І.С.

за участю: позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача -
Шевченка Д.В. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до відділу державної
виконавчої служби Біляївського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області, за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - державної податкової
інспекції у Біляївському районі
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного
адміністративного суду, з урахуванням
наданих уточнень, надійшов
адміністративний позов ОСОБА_1 до
відділу державної виконавчої служби
Біляївського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
про:

- визнання неправомірними дій відділу
ДВС Біляївського МУЮ в Одеській
області в частині відкриття
виконавчого провадження № 45124572 та
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження від 17.10.2014 року
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
держави в особі ДПІ у Біляївському
районі заборгованості у розмірі 1837,27
грн. на підставі вимоги № Ф-821, виданої
08.07.2014 року ДПІ у Біляївському районі,
яка не є виконавчим документом;

- скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження № 45124572 про
стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в
особі ДПІ у Біляївському районі
заборгованості у розмірі 1837,27 грн.,
винесеної 17.10.2014 року державним
виконавцем відділу ДВС Біляївського
МУЮ в Одеській області ОСОБА_3

Позивач мотивує свої позовні вимоги
тим, що державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Біляївського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
ОСОБА_3 на підставі вимоги № Ф-821 від
08.07.2014 року, виданої ДПІ у Біляївському
районі Одеської області, 17.10.2014 року
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП №45124572 про
стягнення з позивача на користь
держави в особі ДПІ у Біляївському
районі заборгованості у розмірі 1837,27
грн.

На думку позивача, дії відповідача щодо
відкриття виконавчого провадження та
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП № 45124572 від
17.10.2014 року є неправомірними, а сама
постанова про відкриття виконавчого
провадження підлягає скасуванню,
оскільки в переліку документів, які
підлягають примусовому виконанню
державною виконавчою службою та
визначені в ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження», вимога ДПІ як
виконавчий документ відсутня.

Таким чином, позивач вважає, що
відділом ДВС Біляївського МУЮ в
Одеській області незаконно відкрито
виконавче провадження по
вищезазначеній вимозі ДПІ, яка не є
виконавчим документом, що призвело до
порушення вимог чинного законодавства
та прав позивача.

Відповідач 02.12.2014 року надав до суду
письмові заперечення на
адміністративний позов (а.с.61-63), в яких,
посилаючись на безпідставність та
необґрунтованість заявлених позовних
вимог, просив суд відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі, з наступних підстав.

Як вказує відповідач, 14.10.2014 року до
відділу державної виконавчої служби
Біляївського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
надійшла заява ДПІ у Біляївському
районі ГУ Міндоходів в Одеській
області про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
вимоги про сплату боргу (недоїмки) №
Ф-821 від 08.07.2014 року про стягнення з
ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 1837,27
грн. Постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Біляївського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
ВП № 45124572 від 17.10.2014 року на підставі
ст.ст.17,19,20,25 Закону України «Про
виконавче провадження» відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання вимоги про сплату боргу
(недоїмки) № Ф-821 від 08.07.2014 року, виданої
ДПІ у Біляївському районі ГУ
Міндоходів в Одеській області про
стягнення ОСОБА_1 заборгованості у
розмірі 1837,27 грн. Відповідач зазначає,
що станом на теперішній час, ОСОБА_1
вимоги виконавчого документа жодним
чином не виконав.

Обґрунтовуючи правомірність дій
відповідача щодо відкриття
виконавчого провадження та
правомірність прийняття оскаржуваної
постанови, відповідач, посилаючись на
положення п.8 ч.2 ст.17 Закону України "Про
виконавче провадження" та ч.4, ч.5 ст. 25
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування",
зазначає, що вимога про сплату недоїмки
є виконавчим документом, який
виконується державною виконавчою
службою в порядку, встановленому
законом.

Таким чином, відповідач зазначає, що
державним виконавцем правомірно, на
підставі вищевказаних положень
чинного законодавства відкрито
виконавче провадження ВП №
45124572 з примусового виконання вимоги
про сплату боргу (недоїмки) № Ф-821 від
08.07.2014 року, виданої ДПІ у Біляївському
районі ГУ Міндоходів в Одеській
області про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості у розмірі 1837,27 грн., у
зв'язку з чим, оскаржувана постанова є
правомірною та скасуванню не підлягає.

Під час підготовки справи до судового
розгляду, судом на підставі положень
ст.53 КАС України залучено до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача - державну
податкову інспекцію у Біляївському
районі Головного управління
Міндоходів в Одеській області,
оскільки рішення у справі може
вплинути на її права, інтереси чи
обов'язки.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав у повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві та у відзиві
(поясненнях) на заперечення
відповідача на адміністративний позов
(а.с.5-6,15-16,76-78).

Представник відповідача у судовому
засіданні 12.12.2014 року проти задоволення
адміністративного позову заперечував
з підстав, викладених у запереченнях на
адміністративний позов, та зважаючи на
надані до суду докази.

Представник третьої особи - ДПІ у
Біляївському районі ГУ Міндоходів в
Одеській області у судове засідання не
з'явився, третя особа була належним
чином сповіщена про розгляд справи, що
підтверджується звітом про відправку
повістки про виклик до суду
факсимільним зв'язком та відповідною
факсограмою від 05.12.2014 року, які наявні
в матеріалах справи. Жодних клопотань
щодо причин неприбуття до суду з боку
третьої особи до суду не надходило.

Отже, відповідно до положень ст.128 КАС
України, суд розглядав справу за
відсутності третьої особи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення позивача та представника
відповідача, дослідивши обставини,
якими обґрунтовуються вимоги та
заперечення відповідача, та
перевіривши їх доказами, суд, вирішуючи
позовні вимоги щодо неправомірності
дій відповідача в частині відкриття
виконавчого провадження № 45124572 та
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП № 45124572 від
17.10.2014 року, та щодо наявності підстав
для скасування постанови ВП № 45124572 від
17.10.2014 року, зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються
Законом України "Про виконавче
провадження" від 21 квітня 1999 року N 606-XIV
(надалі - Закон, Закон N 606-XIV), Законом
України "Про державну виконавчу
службу", Законом України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" № 2464-VІ від 08
липня 2010 року, в редакціях, чинних на
момент винесення оскаржуваної
постанови.

Закон України "Про виконавче
провадження" визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно ч.1 ст. 2 Закону України "Про
виконавче провадження" примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка
входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
державну виконавчу службу" державна
виконавча служба входить до системи
органів Міністерства юстиції України і
здійснює виконання рішень судів,
третейських судів та інших органів, а
також посадових осіб (далі - рішень)
відповідно до законів України.

Статтями 7 та 8 Закону України "Про
виконавче провадження" визначено, що
учасниками виконавчого провадження є
державний виконавець, сторони,
представники сторін, експерти,
спеціалісти, перекладачі, суб'єкти
оціночної діяльності - суб'єкти
господарювання. Сторонами у
виконавчому провадженні є стягувач і
боржник.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є стороною виконавчого
провадження, а саме є боржником за
виконавчим провадженням ВП № 45124572.

Суд зазначає, що статтею 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
встановлено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Закону
України "Про виконавче провадження"
визначено, що державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа,
зазначеного в статті 17 цього Закону за
заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.17 та п.8
ч.2 ст.17 Закону України "Про виконавче
провадження" примусове виконання
рішень державною виконавчою службою
здійснюється на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону державною
виконавчою службою підлягають
виконанню рішення інших органів
державної влади, якщо їх виконання за
законом покладено на державну
виконавчу службу.

Судом встановлено, що ДПІ у
Біляївському районі ГУ Міндоходів в
Одеській області 08.07.2014 року за № Ф-821
винесено вимогу про сплату боргу
(недоїмки) (а.с.66), якою відповідно до
ст.25 Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" та на
підставі картки особового рахунку
платника ДПІ у Біляївському районі ГУ
Міндоходів в Одеській області вимагає
сплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код
НОМЕР_1) суми недоїмки зі сплати єдиного
внеску у розмірі 1837,27 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 отримав вимогу про сплату боргу
(недоїмки) 24.07.2014 року, що
підтверджується розпискою на
повідомленні про вручення поштового
відправлення, та вказана вимога
набрала чинності 02.08.2014 року (а.с.67).

У зв`язку з несплатою боржником - ОСОБА_1
суми недоїмки зі сплати єдиного внеску
у розмірі 1837,27 грн. на підставі вимоги
про сплату боргу (недоїмки) від 08.07.2014
року № Ф-821, яка набрала чинності 02.08.2014
року, державна податкова інспекція у
Біляївському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області 14.10.2014 року звернулась до
начальника відділу державної
виконавчої служби Біляївського
районного управління юстиції із заявою
про примусове виконання вимоги від
14.10.2014 року за вих. № 12502/9/25-16 (а.с.65).

З наданих з боку відповідача
матеріалів виконавчого провадження,
судом встановлено, що за вказаною
заявою ДПІ у Біляївському районі ГУ
Міндоходів в Одеській області,
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Біляївського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
ОСОБА_3 винесено постанову ВП № 45124572
від 17.10.2014 року про відкриття
виконавчого провадження, якою на
підставі ст.ст.17,19,20,25 Закону України
"Про виконавче провадження" відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання вимоги № Ф-821 від 08.07.2014 року,
виданої ДПІ у Біляївському районі про
стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в
особі ДПІ у Біляївському районі
заборгованості у розмірі 1837,27 грн.
(а.с.9,68).

Листом відділу державної виконавчої
служби Біляївського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
від 17.10.2014 року № 49602 копію вказаної
постанови направлено на адресу
позивача до виконання, та на адресу ДПІ
у Біляївському районі ГУ Міндоходів в
Одеській області до відома (а.с.7,69).

Як зазначив позивач, копію зазначеної
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП №45124572 від 17.10.2014 року
ним отримано 21.10.2014 року, однак, не
погоджуючись із даною постановою та
діями відповідача щодо її винесення,
він звернувся до суду із даним
адміністративним позовом.

Суд вважає, що відповідачем правомірно,
у відповідності до вимог ст. ст. 17, 19, 20, 25
Закону України "Про виконавче
провадження" відкрито виконавче
провадження та винесено оскаржувану
постанову, а твердження позивача щодо
того, що вимога про сплату боргу
(недоїмки) від 08.07.2014 року № Ф-821 не є
виконавчим документом у розумінні
положень ст.17 Закону України "Про
виконавче провадження" є
безпідставними та необґрунтованими,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не

закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Стаття 22 Закону встановлює строки
пред'явлення виконавчих документів до
виконання, та відповідно до частини 1
цієї статті виконавчі документи можуть
бути пред'явлені до виконання в такі
строки:

1) посвідчення комісій по трудових
спорах, постанови судів у справах про
адміністративні правопорушення та
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення, -
протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом
року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.2 вказаної статті
строки, зазначені у частині першій цієї
статті, встановлюються для:

- виконання судових рішень - з
наступного дня після набрання рішенням
законної сили чи закінчення строку,
встановленого у разі відстрочки чи
розстрочки виконання рішення, а в разі
якщо судове рішення підлягає негайному
виконанню, - з наступного дня після
його постановлення;

- виконання рішень комісій по трудових
спорах - з дня видачі посвідчення на
примусове виконання рішення;

- інших виконавчих документів з
наступного дня після набрання ними
юридичної сили, якщо інше не
передбачено законом.

Як вбачається з вимоги про сплату боргу
(недоїмки) зі сплати єдиного внеску від
08.07.2014 року № Ф-821, остання набрала
чинності 02.08.2014 року.

При цьому, у п.4 вказаної вимоги
зазначено, що у разі несплати суми
боргу, зазначеного у п.1 вимоги, ця
вимога передається до органу державної
виконавчої служби або до органів
Державної казначейської служби для
стягнення в примусовому порядку
протягом року з дати, зазначеної у
пункті 6 вимоги.

Судом вже зазначалось, що відповідно до
ч.1 ст.17 та п.8 ч.2 ст.17 Закону України "Про
виконавче провадження" примусове
виконання рішень державною виконавчою
службою здійснюється на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом. Відповідно до цього Закону
державною виконавчою службою
підлягають виконанню рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу.

В свою чергу, такий обов'язок на органи
державної виконавчої служби покладає,
зокрема, Закон України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 року
№2464-VI (надалі - Закон №2464-VI).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (в редакції,
чинній на момент прийняття вимоги від
08.07.2014 року) рішення, прийняті органами
доходів і зборів та органами
Пенсійного фонду з питань, що
належать до їх компетенції відповідно
до цього Закону, є обов'язковими до
виконання платниками єдиного внеску,
посадовими особами і застрахованими
особами.

Так, згідно ч. 4 ст. 25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (в редакції,
чинній на момент прийняття вимоги від
08.07.2014 року) орган доходів і зборів у
порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний
протягом десяти календарних днів з дня
надходження вимоги про сплату недоїмки
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки платник єдиного внеску
узгоджує її з органом доходів і зборів
шляхом оскарження вимоги про сплату
єдиного внеску в адміністративному або
судовому порядку.

Порядок узгодження сум недоїмки з
єдиного внеску встановлюється
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

У разі якщо згоди з органом доходів і
зборів не досягнуто, платник єдиного
внеску зобов'язаний сплатити суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею протягом десяти
календарних днів з дня надходження
рішення відповідного органу доходів і
зборів або оскаржити вимогу до органу
доходів і зборів вищого рівня чи в
судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску
протягом десяти календарних днів з дня
надходження вимоги не сплатив
зазначені у вимозі суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею, не
узгодив вимогу з органом доходів і
зборів, не оскаржив вимогу в судовому
порядку або не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
з дня надходження узгодженої вимоги,
орган доходів і зборів надсилає в
порядку, встановленому законом, до
підрозділу державної виконавчої
служби вимогу про сплату недоїмки. У
випадках, зазначених в абзаці дев'ятому
цієї частини, орган доходів і зборів
також має право звернутися до суду з
позовом про стягнення недоїмки. При
цьому заходи досудового врегулювання
спорів, передбачені законом, не
застосовуються.

Відповідно до частини 5 вказаної статті
25 Закону вимога органу доходів і
зборів про сплату недоїмки або рішення
суду щодо стягнення суми недоїмки
виконується державною виконавчою
службою в порядку, встановленому
законом.

Вказані положення узгоджуються із
вимогами п.6.3, п.6.5, п.6.6, п.6.8 розділу VI
«Порядок стягнення заборгованості з
платників» Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09.09.2013 р. № 455 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 19.09.2013 р. за № 1622/24154.

При цьому, п.1 Положення про
Міністерство доходів і зборів України,
затвердженого Указом Президента
України від 18.03.2013 року №141/2013 (надалі -
Положення №141/2013), визначено, що
Міністерство доходів і зборів України
(Міндоходів України) є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України. В силу пп.
6 п. 4 Положення №141/2013, Міндоходів
України відповідно до покладених на
нього завдань, у тому числі, контролює
своєчасність подання платниками
податків та єдиного внеску
передбаченої законом звітності
(декларації, розрахунки тощо),
своєчасність, достовірність, повноту
нарахування та сплати податків і
зборів, єдиного внеску.

Міндоходів України здійснює
повноваження безпосередньо та через
територіальні органи. До
територіальних органів Міндоходів
України належать його територіальні
органи в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
міжрегіональні територіальні органи
(повноваження яких поширюються на
кілька адміністративно-територіальних
одиниць), митниці, спеціалізовані
департаменти та спеціалізовані органи
Міндоходів України, державні податкові
інспекції в районах, містах (крім міст
Києва та Севастополя), районах у містах,
об'єднані та спеціалізовані державні
податкові інспекції (п. 7 Положення
№141/2013).

Так, Постановою Кабінету Міністрів
України від 20.03.2013 року №229 затверджено
перелік територіальних органів
Міндоходів, які утворюються, серед
яких, зокрема, державна податкова
інспекція у Біляївському районі
Головного управління Міндоходів в
Одеській області.

Отже, з аналізу вказаних положень
діючого законодавства вбачається, що
вимога ДПІ у Біляївському районі ГУ
Міндоходів в Одеській області про
сплату боргу (недоїмки) № Ф-821 від 08.07.2014
року, на підставі якої відкрито
виконавче провадження ВП №45124572,
прийнята на підставі ч. 4 ст. 25 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» та в силу цієї ж
норми є виконавчим документом, який
виконується державною виконавчою
службою відповідно до п.8 ч.2 ст.17 Закону
України "Про виконавче провадження".

При цьому, суд звертає увагу на те, що
зазначена вище вимога про сплату
недоїмки позивачем була отримана ще
24.07.2014 року, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення, копія якого наявна в
матеріалах справи, однак, у
встановлений законодавством строк ні в
адміністративному, ні судовому порядку
позивачем оскаржена не була, що не
заперечувалось останнім під час
розгляду справи.

Разом з цим, судом не беруться до уваги
посилання позивача на те, що саме
вказана вимога про сплату боргу ним
отримана не була, оскільки вказані
твердження позивача спростовуються
матеріалами справи.

Також, судом не беруться до уваги
посилання позивача на те, що вимога ДПІ
у Біляївському районі ГУ Міндоходів в
Одеській області про сплату боргу
(недоїмки) № Ф-821 від 08.07.2014 року не
відповідає вимогам виконавчого
документу, оскільки вказана вимога
складена у точній відповідності із
затвердженою формою вимоги про сплату
боргу (недоїмки), згідно додатку 5 до
Інструкції про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (абзац перший
пункту 6.4 розділу VI) із зазначенням усіх
необхідних даних, визначених для її
складення згідно цього додатку та
згідно вимог ч.1 та ч.4 ст.18 Закону
України "Про виконавче провадження".

Крім того, суд не приймає до уваги
посилання позивача як на підставу
неправомірності дій відповідача та
протиправності винесення оскаржуваної
постанови на те, що згідно вимоги ДПІ у
Біляївському районі ГУ Міндоходів в
Одеській області про сплату боргу
(недоїмки) № Ф-821 від 08.07.2014 року від
нього вимагалось сплатити суму
недоїмки зі сплати єдиного внеску,
однак згідно оскаржуваної постанови
про відкриття виконавчого провадження
ВП №45124572 від 17.10.2014 року державний
виконавець на свій власний розсуд
зазначив у ній про стягнення з позивача
як з боржника на користь держави в
особі ДПІ у Біляївському районі
заборгованості у розмірі 1837,27 грн., з
огляду на наступне.

Так, у п.4 вказаної вимоги № Ф-821 від
08.07.2014 року зазначено, що у разі
несплати суми боргу, зазначеного у п.1
вимоги, ця вимога передається до органу
державної виконавчої служби або до
органів Державної казначейської
служби для стягнення в примусовому
порядку протягом року з дати,
зазначеної у пункті 6 вимоги.

Зміст даного пункту 4 повністю
відповідає змісту пункту 4 форми вимоги
про сплату боргу (недоїмки), наведеної у
додатку 5 до Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Отже, враховуючи викладене та вимоги
ст.17 та ст.18 Закону України "Про
виконавче провадження", суд вважає, що
державним виконавцем в оскаржуваній
постанові про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
вимоги № Ф-821 від 08.07.2014 року, виданої
ДПІ у Біляївському районі ГУ
Міндоходів в Одеській області
правомірно зазначено про стягнення з
ОСОБА_1 на користь держави в особі ДПІ у
Біляївському районі заборгованості у
розмірі 1837,27 грн.

Також, суд не приймає до уваги
посилання позивача на те, що до
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП №45124572 від 17.10.2014 року
державним виконавцем внесено
неправдиву інформацію щодо
надходження до відділу ДВС заяви
стягувача, як на підставу
неправомірності прийняття
оскаржуваної постанови, з огляду на
наступне.

Як вже зазначено судом, державна
податкова інспекція у Біляївському
районі Головного управління
Міндоходів в Одеській області
звернулась до начальника відділу
державної виконавчої служби
Біляївського районного управління
юстиції із заявою про примусове
виконання вимоги від 14.10.2014 року за вих.
№ 12502/9/25-16, яка надійшла до відділу
державної виконавчої служби
Біляївського районного управління
юстиції в Одеській області 14.10.2014 року
за № 63453/03. На вказаній заяві міститься
резолюція керівника «В-2 до вирішення
питання щодо виконання» із датою «
15.10.2014 року».

В свою чергу, у постанові про відкриття
виконавчого провадження ВП №45124572 від
17.10.2014 року державним виконавцем
зазначено, що заява про примусове
виконання подана 15.10.2014 року.

З огляду на викладене, суд вважає, що
зазначення в оскаржуваній постанові
дати подання заяви про примусове
виконання 15.10.2014 року, замість 14.10.2014
року не свідчить про внесення
неправдивих відомостей до цієї
постанови, а лише може свідчити про
допущення державним виконавцем
технічної помилки (описки) у даті
надходження заяви стягувача. Більш
того, зазначення дати подання заяви про
примусове виконання 15.10.2014 року,
замість 14.10.2014 року, з урахуванням
вищенаведених висновків суду, жодним
чином не свідчить про протиправність
оскаржуваної постанови та про
наявність підстав для її скасування.

Водночас, щодо посилання позивача на
те, що державним виконавцем із
порушенням строку, визначеного ч.2 ст.25
Закону України "Про виконавче
провадження", винесено оскаржувану
постанову, суд зазначає наступне.

Як вже зазначено судом, заява ДПІ у
Біляївському районі ГУ Міндоходів в
Одеській області про примусове
виконання вимоги від 14.10.2014 року за вих.
№ 12502/9/25-16, надійшла до відділу
державної виконавчої служби
Біляївського районного управління
юстиції в Одеській області 14.10.2014 року
за № 63453/03, про що свідчить вхідний штам
відділу ДВС. При цьому, на вказаній
заяві міститься резолюція керівника:
«В-2 до вирішення питання щодо
виконання» із датою « 15.10.2014 року».

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець протягом трьох робочих
днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Згідно обкладинки на заведене
виконавче провадження №1600/2 (номер за
ЄДРВП 45124572) по примусовому виконанню
вимоги № Ф-821 від 08.07.2014 року, виданої
ДПІ у Біляївському районі ГУ
Міндоходів в Одеській області, у графі
«Інформація про виконавче
провадження» зазначено, що виконавчий
документ передано до виконання 15.10.2014
року (а.с.64).

Отже, зважаючи на положення ч.2 ст.25
Закону України "Про виконавче
провадження", оскільки до державного
виконавця вказаний виконавчий
документ (вимога № Ф-821 від 08.07.2014 року)
надійшов (переданий) 15.10.2014 року, то
відповідно, державним виконавцем
винесено оскаржувану постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№45124572 від 17.10.2014 року у встановлений
законом строк.

Крім того, судом не приймаються до
уваги посилання позивача на положення
Закону України "Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України" в частині
того, що фінансові санкції (штраф, пеня)
та адміністративні стягнення, а також
примусові стягнення органами
виконавчої служби за несплату внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування фізичними
особами - суб'єктами підприємницької
діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування, не
застосовуються, оскільки, по-перше, це
не стосується предмету розгляду даної
адміністративної справи, у зв'язку із
тим, що вимога про сплату боргу
(недоїмки) № Ф-821 від 08.07.2014 року, видана
ДПІ у Біляївському районі ГУ
Міндоходів в Одеській області у зв'язку
із наявністю у позивача станом на 01.07.2014
року заборгованості (недоїмки) зі
сплати єдиного внеску у розмірі 1837,27
грн. без нарахування штрафів та пені; а
по-друге, позивачем не надано суду
жодних доказів того, що вимога про
сплату боргу № Ф-821 від 08.07.2014 року, яка є
виконавчим документом, за яким
відкривалось виконавче провадження, на
момент прийняття оскаржуваної
постанови була відкликаною в
адміністративному порядку або
скасованою в судовому порядку.
Водночас, жодних доказів того, що ця
вимога є скасованою станом на момент
розгляду справи, до суду також не
надано.

Таким чином, пред'явлена на примусове
виконання вимога № Ф-821 від 08.07.2014 року є
виконавчим документом, який відповідав
вимогам чинного законодавства, був
пред'явлений у встановленому порядку
та у визначений законом строк.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ст.86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що державний виконавець
відділу ДВС Біляївського МУЮ в
Одеській області при винесенні
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП № 45124572 від 17.10.2014 року
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
держави в особі ДПІ у Біляївському
районі заборгованості у розмірі
1837,27 грн. на підставі вимоги № Ф-821 від
08.07.2014 року, діяв відповідно до норм
чинного законодавства України, в межах
та на підставі, наданих йому законом
повноважень, у зв'язку із чим постанова
про відкриття виконавчого провадження
ВП № 45124572 від 17.10.2014 року прийнята
відповідно до вимог чинного
законодавства та скасуванню не
підлягає.

Таким чином, вимоги позивача про
визнання неправомірними дій відділу
ДВС Біляївського МУЮ в Одеській
області в частині відкриття
виконавчого провадження №
45124572 та винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження від
17.10.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на
користь держави в особі ДПІ у
Біляївському районі заборгованості у
розмірі 1837,27 грн. на підставі вимоги №
Ф-821, виданої 08.07.2014 року ДПІ у
Біляївському районі, та про скасування
постанови ВП №45124572 від 17.10.2014 року є
безпідставними, необґрунтованими,
документально не доведеними, у зв'язку
із чим не підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 14, 70, 71, 72, 79, 86, 94,
128, 158 - 163, 167, 181, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до відділу державної
виконавчої служби Біляївського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області, за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - державної податкової
інспекції у Біляївському районі
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги на постанову
суду одночасно надсилається особою,
яка її подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Повний текст постанови складений та
підписаний суддею 16.12.2014 року.

Суддя
О.М.
Соколенко

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до відділу державної
виконавчої служби Біляївського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області, за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - державної податкової
інспекції у Біляївському районі
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови - відмовити повністю.

16 грудня 2014 року.