Справа № 2508/5949/12
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

10 грудня 2014 року м. Київ
В/800/5398/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Головуючого судді Малиніна
В.В.,суддів Головчук С.В., Бутенка
В.І., Ситникова О.Ф., Швеця В.В.

розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 23
жовтня 2014 року у справі
№ 2508/5949/12 за її позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 23 жовтня 2014 року касаційну
скаргу ОСОБА_6 відхилено. Постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 жовтня 2013
року залишено без змін.

У заяві про перегляд судового рішення
заявник посилається на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме: ст. 65 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та ст. 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Як приклад неоднакового застосування
одних і тих самих правових норм,
заявник вказує на ухвали Вищого
адміністративного суду України від
09вересня 2014 року (Вх. № К/9991/51919/11), від
05листопада 2013 року (Вх. № К/800/24225/13) та
від 12 грудня 2012 року (Вх. № К/9991/75619/11).

Розглянувши заяву про перегляд ухвали
суду касаційної інстанції та додані до
неї матеріали, Вищий адміністративний
суд України не вбачає підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України, враховуючи
таке.

Згідно із статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом;
3) порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
171-1 цього Кодексу.

У судових рішеннях, на які посилається
заявник, відсутнє різне
правозастосування в подібних
правовідносинах, яке відповідно до
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України може бути
підставою для перегляду судових рішень
в адміністративній справі Верховним
Судом України.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи (пункт 4
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року №2 «Про судову практику
застосування статей 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України»).

При вирішенні питання допуску справи
до провадження Верховного Суду України
враховується сукупність всіх наявних
складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Колегія суддів не розцінює як доказ
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах ухвали Вищого
адміністративного суду України від 09
вересня 2014 року (Вх. № К/9991/51919/11), від 05
листопада 2013 року (Вх. № К/800/24225/13) та
від 12 грудня 2012 року (Вх. № К/9991/75619/11),
оскільки зазначені судові рішення не
підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, а свідчить про різні
обставини справ, за наслідками оцінки
яких суд дійшов різних правових
висновків.

Оскільки чинне законодавство
підставою для подання заяви про
перегляд судових рішень та допуску
адміністративної справи для перегляду
Верховним Судом України визначає різне
застосування судом (судами) касаційної
інстанції норм матеріального права в
подібних правовідносинах, колегія
суддів дійшла висновку про відмову в
допуску даної справи до провадження.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити в допуску до перегляду
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 23
жовтня 2014 року за заявою ОСОБА_6 у
справі № 2508/5949/12 за її позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та не може бути
оскаржена.

Головуючий суддя
В.В. Малинін

Судді:
В.І. Бутенко

С.В. Головчук

О.Ф. Ситников

В.В. Швець