Справа № 756/6645/14
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" листопада 2014 р. м. Київ
К/800/45775/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Швеця В.В.,

Малиніна В.В.,

Ситникова
О.Ф.,

провівши у порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі міста Києва про
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії про стягнення коштів,

провадження в якій відкрито за
касаційними скаргами ОСОБА_4 та
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі міста Києва на
постанови Оболонського районного суду
міста Києва від 28 травня 2014
року та Київського апеляційного
адміністративного суду від 5
серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до
суду із позовом, в якому просила
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Оболонському районі
міста Києва (далі - Управління ПФУ)
скасувати його рішення про відмову в
перерахунку пенсії та зобов'язати
здійснити перерахунок розміру її
пенсії, з урахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань,
а також індексації заробітної плати,
які вона отримувала до виходу на
пенсію, і з яких сплачено внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, з моменту її призначення,
а саме з 12 березня 2014 року, згідно
довідок про складові заробітної плати
Міністерства доходів і зборів від 6
березня 2014 року № 184 та № 185, а також
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової служби України від 5 лютого
2014 року № 60/21-6015.

Обґрунтовуючи позов зазначила, що з 12
березня 2014 року їй призначено пенсію по
інвалідності, відповідно до Закону
України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII
«Про державну службу» (далі - Закон №
3723-XII). 16 квітня 2014 року вона звернулася
до Управління ПФУ з заявою про
перерахунок цієї пенсії, у зв'язку з
невключенням при обрахунку її розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань, а також індексації заробітної
плати, які вона отримувала до виходу на
пенсію, і з яких сплачено внески на
загальнообов'язкове держане пенсійне
страхування. Проте, їй було відмовлено,
оскільки зазначені виплати були
разовими та не включаються до
заробітку, що враховується при
призначенні пенсії державним
службовцям. Вважаючи відмову
відповідача протиправною, просить
позовні вимоги задовольнити.

Постановою Оболонського районного
суду міста Києва від 28 травня 2014 року
позов задоволено. Визнано дії
відповідача щодо відмови в перерахунку
пенсії позивачу з урахуванням інших
виплат (матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань
та індексації) протиправними та
зобов'язано здійснити ОСОБА_4 з 14 травня
2014 року перерахунок та виплату розміру
пенсії державного службовця з
урахуванням у складі заробітної плати
сум індексації заробітної плати, на які
нараховувалися внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, відповідно до довідки
Міністерства доходів і зборів від 6
березня 2014 року.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 5
серпня 2014 року постанову суду першої
інстанції змінено в частині дати
здійснення перерахунку пенсії -
визначено, що такий перерахунок
необхідно з здійснити з 12 березня 2014
року. В іншій частині постанову суду
першої інстанції залишено без змін.

В обґрунтування касаційних скарг
сторони посилаються на порушення
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим ставлять питання про
скасування ухвалених ними рішень та
прийняття нового, ОСОБА_4 - про
задоволення позову в повному обсязі, а
Управління ПФУ - про відмову в
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційних скарг, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час їх розгляду, колегія
суддів вважає, що касаційні скарги
підлягають частковому задоволенню з
огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що з 12 березня 2014 року
ОСОБА_4 призначена пенсія по
інвалідності (II група), відповідно до
Закону № 3723-XII. 16 квітня 2014 року позивач
звернулась до Управління ПФУ про
перерахунок пенсії з урахування
матеріальної допомоги на оздоровлення,
на вирішення соціально-побутових
питань та індексації заробітної плати.
28 квітня 2014 року Управління ПФУ
відмовило позивачу у перерахунку
пенсії, у зв'язку з чим вона звернулась
за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи позов в повному обсязі,
суд першої інстанції, визнав дії
Управління ПФУ щодо відмови в
перерахунку пенсії позивачу з
урахуванням інших виплат (матеріальна
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації) протиправними та
зобов'язав здійснити ОСОБА_4 з 14 травня
2014 року перерахунок та виплату розміру
пенсії державного службовця з
урахуванням у складі заробітної плати
сум індексації заробітної плати, на які
нараховувалися внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, відповідно до довідки
Міністерства доходів і зборів від 6
березня 2014 року.

За матеріалами справи, поряд з
вказаними вимогами, позивач просила
зобов'язати Управління ПФУ здійснити
перерахунок розміру її пенсії, з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань, які вона
отримувала до виходу на пенсію, і з яких
сплачено внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, з
моменту її призначення, а саме з 12
березня 2014 року, згідно довідок про
складові заробітної плати
Міністерства доходів і зборів від 6
березня 2014 року № 184 та № 185, а також
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової служби України від 5 лютого
2014 року № 60/21-6015.

Однак, як вбачається, суд першої
інстанції ухвалюючи рішення у даній
справі, взагалі, залишив ці вимоги поза
увагою, не з'ясовував їх під час
розгляду справи, та, відповідно, не
обґрунтовував у своєму рішенні, про що
свідчить мотивувальна та резолютивна
частина його рішення.

Апеляційний суд, змінюючи постанову
суду першої інстанції в частині дати
перерахунку, дійшов правильного
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4
підлягають задоволенню з дня
призначення їй пенсії - з 12 березня
2014 року, оскільки з адміністративним
позовом до суду звернулася в межах
шестимісячного строку звернення до
суду, встановленого частиною другою
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС
України).

Втім, переглядаючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд не звернув
увагу на допущені судом першої
інстанції порушення, не перевірив та не
з'ясував змісту та обсягу заявлених у
справі позовних вимог, та не надав їм
належної юридичної оцінки.

Наведене свідчить про те, що суди не
визначились зі змістом та обсягом
позовних вимог ОСОБА_4 не з'ясували
правовідносини, які виникли між
сторонами, та передчасно ухвалили
рішення, які залишатися в силі не
можуть.

Визначальним же для вирішення даної
справи є, насамперед, правильне
визначення змісту та обсягу позовних
вимог, що судами встановлено не було, а
тому призвело до прийняття передчасних
рішень, без повного та всебічного
з'ясування усіх обставин.

Крім того, за перевіркою матеріалів
справи, суди також не надали оцінки
всім довідкам про складові заробітної
плати позивача.

Відповідно до частини першої статті 220
КАС України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно положення статті 159 КАС України,
законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Оскільки суди не розглянули усі вимоги,
і цей недолік не може бути усунутий
судом касаційної інстанції, їх рішення
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий розгляд.

Відповідно до статті 227 КАС України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судові
рішення підлягають скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду слід
врахувати наведене і, в залежності від
встановленого, вирішити спір.

Згідно з частинами першою та четвертою
статті 2201 Кодексу адміністративного
судочинства України, за наявності
підстав, які тягнуть за собою
обов'язкове скасування судового
рішення, суд касаційної інстанції
ухвалює рішення за наслідком
попереднього розгляду справи, без
повідомлення осіб, які беруть участь у
справі.

Керуючись статтями 2201, 227, 231 КАС
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі міста Києва
задовольнити частково.

Постанови Оболонського районного суду
міста Києва від 28 травня 2014 року
та Київського апеляційного
адміністративного суду від 5 серпня
2014 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам та оскарженню не підлягає.

Судді
В.В.Швець

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников