Справа № 806/3342/14
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"10" грудня 2014 р.
Справа № 806/3342/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Кузьменко Л.В.

суддів:
Іваненко Т.В.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі
Зеліковій О.В. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"25" вересня 2014 р. у справі за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду
з позовом до відповідача, в якому з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просив визнати протиправним і
скасувати податкове - повідомлення
рішення Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області від 10 липня 2014
року №, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 9363 грн. та
нараховано штрафні (фінансові)
санкції в сумі 4558 грн.

На обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що відповідач дійшов
помилкового висновку про завищення
позивачем податкового кредиту,
оскільки безпідставно не врахував
податкові накладні, що оформлені
відповідно до наказу ДПА України від
12.12.2010 року №969 "Про затвердження форм
податкової накладної та порядку її
заповнення", який був чинним на час їх
видачі. Крім того, зазначав, що при
визначенні розміру податкового
кредиту відповідачем не були враховані
податкові накладні, отри мані від ТОВ
"Кримська водочна компанія" та від ТОВ
"Торгівельна компанія
"Полісся-продукт", які були неправильно
через технічну помилку відображені у
реєстрі податкових накладних, але
надані до початку перевірки ревізору.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2014 року позов задоволено.

Суд першої інстанції визнав
протиправним і скасував податкове -
повідомлення рішення Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
10 липня 2014 року № .

З постановою суду першої інстанції
відповідач не погодився, подав
апеляційну скаргу, в якій з підстав
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, неповноти
з"ясування обставин, що мають значення
для справи, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нову про відмову в
задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з таких
підстав.

З матеріалів справи слідує, що
Житомирською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області в період з 10.06.2014р. по 23.06.2014р.
проведено документальну планову
виїзну перевірку суб"єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_3 щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів, дотримання
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками,
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообов"язкове державне
соціальне страхування, виконання вимог
валютного та іншого за період з 1 січня
2011 року по 31 грудня 2013 року, про що
складено Акт №417/17-2/ від 26.06.2014
року.

З Акту перевірки слідує, що відповідач,
в числі інших порушень, встановив
порушення позивачем п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України, що
полягає у включенні до складу
податкового кредиту сум податку,
відображених в податкових накладних,
оформлених з порушенням вимог ст.201 ПКУ.
Зокрема, відповідач вважає, що
недотримання позивачем приписів ст.201
ПКУ полягає у відсутності в податкових
накладних, наданих до перевірки, коду
УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та
товарів, ввезених на територію
України). Крім того, в порушення п.198.6
ст.198 ПКУ позивачем включно до складу
податкового кредиту суму податку на
додану вартість в розмірі 1215 грн., які
не підтверджені податковими
накладними.

За результатами перевірки
відповідачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 10 липня 2014
року №, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 9363 грн. та
нараховано штрафні (фінансові)
санкції в сумі 4558 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
при перевірці суми зобов'язань з
податку на додану вартість відповідач
безпідставно не врахував податкових
накладних за серпень-вересень 2011 року,
в яких не містилось відомостей про код
товару згідно з УКТ ЗЕД.

Такий висновок є правильним з огляду на
таке.

Зміни до пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України,
відповідно до яких податкова накладна
була доповнена таким обов'язковим
реквізитом як "код товару згідно з УКТ
ЗЕД", були внесені Законом України від
07.07.2011 р. №3609-VI, який набрав чинності 6
серпня 2011 року. Проте раніше
затверджені форма та порядок
заповнення податкової накладної (пункт
201.1) станом на 6 серпня 2011 року (дату
видачі податкової накладної) таких
приписів не містив і продовжував діяти
наказ ДПА України від 12.12.2010 року № 969
"Про затвердження форм податкової
накладної та порядку її заповнення". У
затвердженій цим наказом формі
податкової накладної такий реквізит як
"код товару згідно з УКТ ЗЕД"
передбачений не був..

Нову форму податкової накладної, якою
запроваджено відображення "коду товару
згідно з УКТ ЗЕД", та Порядок заповнення
податкової накладної було затверджено
1 листопада 2011 року наказом
Міністерства фінансів України №1379,
який зареєстрований в Міністерстві
юстиції України 22 листопада 2011 року і
набув чинності 16 грудня 2011 року.

Таким чином, з огляду на приписи закону,
який діяв на момент виникнення спірних
правовідносин, суд першої інстанції
правильно вказав, що відповідач при
проведенні перевірки у позивача дійшов
помилкового висновку щодо того, що
відсутність у податкових накладних за
серпень-вересень 2011 року такого
реквізита як "код товару згідно з УКТ
ЗЕД" є недоліком, що не дає права
покупцю на віднесення сум ПДВ до
податкового кредиту.

На думку колегії суддів, суд першої
інстанції також обґрунтовано не
прийняв до уваги посилання відповідача
на роз'яснення ДПА України, викладені у
листі ДПА України від 8 вересня 2011 року,
з огляду на те, що такі роз"яснення не
було оприлюднено як того вимагає
порядок оприлюднення
нормативно-правового акта, та з
урахуванням того, що з 6 серпня 2011 року
повноваження щодо визначення форми і
порядку заповнення податкової
накладної перейшли до Мінфіну України,
як головного органа у системі
центральних органів виконавчої влади з
формування та забезпечення реалізації
державної податкової і митної
політики, яким і виданий наказ №1379 від 1
листопада 2011 року на виконання вимог
ст.201 Податкового кодексу України.

Як встановлено судом першої інстанції
та слідує з акта перевірки, що при
складанні реєстру податкових
накладних позивач допустив технічну
помилку, неправильно вказав назви
постачальників: 21 та 29 листопада 2011
року замість ТОВ "Кримська водочна
компанія", Житомирська філія ТОВ
"Кримська водочна компанія"
постачальником вказав ТОВ "Баядера
логістік", а 19 червня 2012 року замість
ТОВ "Торгівельна компанія
"Полісся-продукт" - ФОП "Пшеничний
Віталій Андрійович". Виявивши
помилку, до початку перевірки позивач
надав податкові накладні, які
підтверджують відображені ним у
звітності показники, проте ці
податкові накладні ревізором були
проігноровані. Вдруге позивач
наголошував на цьому у запереченнях на
акт перевірки, що узгоджується з
приписами п.44.6 п.44.7 ст.44 ПКУ, проте вони
також були проігноровані. Разом з тим
ці податкові накладні зареєстровані
контрагентами позивача у
встановленому законом порядку у
Єдиному реєстрі податкових накладних,
відображають реальність господарських
операцій, відтак, обґрунтованим є
висновок суду першої інстанції щодо
правомірності формування позивачем
податкового кредиту та протиправності
спірного податкового повідомлення-
рішення.

Таким чином, колегія суддів не
знаходить підстав для задоволення
апеляційної скарги, оскільки судом
першої інстанції було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам та прийнято законне рішення. В
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області - залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "25" вересня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.В. Кузьменко

судді:
Т.В. Іваненко

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "10" грудня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10020

3- відповідачу: Житомирська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області м-н
Перемоги,2,м.Житомир,10014

- ,