Справа № 2а-4322/12/2670
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року
м.Київ
К/800/460/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Заступника прокурора Київської
області на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13 серпня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21 листопада 2013 року у справі за
позовом Партії Зелених України до
Київської обласної ради, треті особи
без самостійних вимог на предмет спору:
Державне підприємство «Київське
лісове господарство», Козинська
сільська рада Обухівського району
Київської області, Державне управління
охорони навколишнього природного
середовища в Київській області,
Обухівська районна державна
адміністрація, про визнання незаконним
та скасування рішення від 19 лютого 2004
року,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2012 року Партія Зелених
України звернулася до суду з
адміністративним позовом до Київської
обласної ради, треті особи - Державне
підприємство «Київське лісове
господарство», Козинська сільська рада
Обухівського району Київської області,
Державне управління охорони
навколишнього природного середовища в
Київській області, Обухівська районна
державна адміністрація, в якому
просила визнати незаконним та
скасувати рішення відповідача від 19
лютого 2004 року №161-12-XXIV.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що оскаржуване рішення
суперечить вимогам чинного
законодавства та Конституції України,
прийнято без погодження з первинними
користувачами природних ресурсів у
межах територій, рекомендованих для
заповідання. Крім того, зазначав, що
відповідачем не розроблені відповідні
проекти землеустрою з організації та
встановлення зміни меж території
ландшафтних заказників місцевого
значення «Обухівський» та «Заплавний».
Проекти землеустрою не проходили
державну експертизу відповідно до
законодавства. Всупереч ст.52 Закону
України «Про природно-заповідний фонд
України» в додатках до оскаржуваного
рішення немає жодного документу про
схвалення пропозиції (клопотань)
державним управлінням екології та
природних ресурсів в Київській області
щодо вилучення земельних ділянок зі
складу заказника «Заплавний».

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13 серпня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 листопада
2013 року, позовні вимоги задоволені;
визнано незаконним та скасовано
рішення Київської обласної ради від 19
лютого 2004 року №161-12-XXIV «Про зміну меж
об'єктів природно-заповідного фонду
місцевого значення Київської області».

Не погоджуючись з рішеннями судів,
заступник прокурора Київської області
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального права, просить судові
рішення скасувати, прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, рішенням Київської обласної
ради від 05 березня 2002 року №327-20-ХХІІІ
створено заказник місцевого значення
«Обухівський» на землях Київського
держлісгоспу Козинського лісництва
площею 298,5 га.

Рішенням Київської обласної ради від 01
квітня 2003 року №83-07-ХХIV «Про
нововиявлені території та об'єкти
природно-заповідного фонду місцевого
значення Київської області» оголошено
заказником місцевого значення
«Заплавний» на землях Козинської
селищної ради в межах Обухівського
району без вилучення земель у
землекористувачів.

Положенням про ландшафтний заказник
місцевого значення «Обухівський»
передбачено, що даний об'єкт
природоохоронного значення площею 298,5
га в межах Обухівського району на
території Київського держлісгоспу
Козинського лісництва був оголошений
рішенням Київської обласної ради від 05
березня 2002 року №327-20-ХХІІІ. Межі
заказника виносяться в натуру із
встановленням межових,
інформаційно-охоронних знаків,
інформаційних щитів. Його контури
наносяться на планово-картографічні
матеріали землеустрою. Зміна меж
категорії та скасування статусу
території заказника проводиться
згідно з ст.ст.51-53 Закону України «Про
природно-заповідний фонд України».

Київський держлісгосп, Київське
державне лісогосподарське об'єднання
«Київліс», як землекористувачі, на
підставі Охоронного зобов'язання від 25
березня 2002 року прийняли на себе
обов'язок дотримуватись вимог
заповідного режиму на території
ландшафтного заказника місцевого
значення «Обухівський».

Положенням про ландшафтний заказник
місцевого значення «Заплавний»
передбачено, що його оголошено об'єктом
природно-заповідного фонду рішенням
Київської обласної ради від 01 квітня 2003
року №89-07-ХХIV. Його площа становить 52,0
га, розташований в адміністративних
межах смт.Козин Обухівського району.
Межі заказника виносяться в натуру із
встановленням межових,
інформаційно-охоронних знаків,
інформаційних щитів. Його контури
наносяться на планово-картографічні
матеріали землеустрою. Зміна меж
категорії та скасування статусу
території заказника проводиться
згідно з ст.ст.51-53 Закону України «Про
природно-заповідний фонд України».

Охоронним зобов'язанням Козинська
селищна рада прийняла на себе обов'язки
забезпечувати додержання вимог
природоохоронного законодавства.

19 лютого 2004 року Київською обласною
радою прийнято рішення №161-12-XXIV «Про
зміну меж об'єктів
природно-заповідного фонду місцевого
значення Київської області»,
відповідно до п.1 якого обласна рада
вирішила змінити межі ландшафтного
заказника місцевого значення
«Обухівський», затверджених рішенням
Київської обласної ради від 05 липня 2002
року №327-20-ХХІІІ, шляхом включення до
його складу лісових кварталів згідно з
додатком до цього даного рішення, та
затверджено його загальну площу в
розмірі 625,5 га.

Пунктом 2 рішення №161-12-XXIV внесено зміни
до меж ландшафтного заказника
місцевого значення «Заплавний»,
затверджених рішенням Київської
обласної ради від 01 квітня 2003 року №
89-07-ХХІV, а саме:

- включено до складу заказника
«Заплавний» острів Ольжин та
придамбову територію загальною площею
213,0 га згідно зі схемою ділянок без
вилучення земель у землекористувачів;

- вилучено зі складу заказника
«Заплавний» земельні ділянки площею 42,0
га, що втратили наукову та екологічну
цінність згідно зі схемою розташування
земельних ділянок, зі скасуванням щодо
цих ділянок статусу територій
природно-заповідного фонду.

Пунктом 3 рішення №161-12-XXIV затверджено
межі ландшафтних заказників місцевого
значення «Обухівський», «Заплавний»
без вилучення земель у
землекористувачів згідно з
відповідними проектами землеустрою.

Пунктами 4-6 доручено Державному
управлінню екології та природних
ресурсів в Київській області,
Обухівській районній державній
адміністрації, Київському державному
лісогосподарському об'єднанню
«Київліс» відповідно забезпечити
внесення змін до положень про
заказники «Обухівський», «Заплавний»;
забезпечити передачу їх територій під
охорону підприємств, установ,
організацій, у віданні яких вони
перебувають з оформленням охоронних
зобов'язань; внести зміни щодо площ
природно-заповідного фонду до
відповідних планово-картографічних
матеріалів землевпорядкування та
лісовпорядкування.

На підставі рішення Київської обласної
ради від 19 лютого 2004 року №161-12-XXIV
Київський держлісгосп, Київське
державне лісогосподарське об'єднання
«Київліс» 02 серпня 2004 року склали нове
охоронне зобов'язання, яким прийняли на
себе обов'язок забезпечити додержання
вимог заповідного режиму на території
ландшафтного заказника місцевого
значення «Обухівський».

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Земельні відносини регулюються
Конституцією України, Земельним
Кодексом України, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
виключно на пленарних засіданнях
обласної ради вирішуються питання:
прийняття рішень про організацію
територій і об'єктів
природно-заповідного фонду місцевого
значення та інших територій, що
підлягають особливій охороні; внесення
пропозицій до відповідних державних
органів про оголошення природних та
інших об'єктів, що мають екологічну,
історичну, культурну або наукову
цінність, пам'ятками історії або
культури, які охороняються законом.

Згідно ст.19 Земельного кодексу України
землі за основним цільовим
призначенням поділяються на такі
категорії, зокрема, землі
природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення, землі
лісогосподарського призначення, землі
водного фонду.

Переведення земель з однієї категорії
до іншої здійснюється у разі зміни
цільового призначення цих земель.

Як встановлено ст.20 Земельного кодексу
України (в редакції, чинній на момент
прийняття оскаржуваного рішення)
віднесення земель до тієї чи іншої
категорії здійснюється на підставі
рішень органів державної влади та
органів місцевого самоврядування
відповідно до їх повноважень. Зміна
цільового призначення земель
провадиться органами виконавчої влади
або органами місцевого самоврядування,
які приймають рішення про передачу цих
земель у власність або надання у
користування, вилучення (викуп) земель
і затверджують проекти землеустрою або
приймають рішення про створення
об'єктів природоохоронного та
історико-культурного призначення.

Відповідно до ст.ст.25, 26 Закону України
«Про природно-заповідний фонд України»
заказниками оголошуються природні
території (акваторії) з метою
збереження і відтворення природних
комплексів чи їх окремих компонентів.
Оголошення заказників провадиться без
вилучення земельних ділянок, водних та
інших природних об'єктів у їх власників
або користувачів. На території
заказника обмежується або
забороняється діяльність, що
суперечить цілям і завданням,
передбаченим положенням про заказник.
Господарська, наукова та інша
діяльність, що не суперечить цілям і
завданням заказника, проводиться з
додержанням загальних вимог охорони
навколишнього природного середовища.
Власники або користувачі земельних
ділянок, водних та інших природних
об'єктів, оголошених заказником, беруть
на себе зобов'язання щодо забезпечення
режиму їх охорони та збереження.

Відповідно до ст.54 Закону України «Про
природно-заповідний фонд України»
зміна меж, категорії та скасування
статусу територій об'єктів
природно-заповідного фонду
проводиться відповідно до статей 51-53
цього Закону.

Згідно ст.52 Закону України «Про
природно-заповідний фонд України» у
разі схвалення клопотань центральним
органом виконавчої влади в галузі
охорони навколишнього природного
середовища та його органами на місцях
про зміну меж об'єктів
природно-заповідного фонду
проводиться їх погодження з власниками
та первинними користувачами природних
ресурсів у межах територій,
рекомендованих для заповідання.

На підставі результатів погодження
клопотань органи центрального органу
виконавчої влади в галузі охорони
навколишнього природного середовища
на місцях забезпечують розробку
проектів змін меж об'єктів
природно-заповідного фонду.

Розробка проектів змін меж
регіональних ландшафтних парків,
заповідних урочищ, а також заказників,
пам'яток природи та парків-пам'яток
садово-паркового мистецтва місцевого
значення забезпечується органами
центрального органу виконавчої влади в
галузі охорони навколишнього
природного середовища на місцях.

У відповідності до ст.7 Закону України
«Про природно-заповідний фонд України»
(в редакції, чинній станом на день
прийняття оскаржуваного рішення) землі
природно-заповідного фонду - це ділянки
суші і водного простору з природними
комплексами та об'єктами, що мають
особливу природоохоронну, екологічну,
наукову, естетичну, рекреаційну та іншу
цінність, яким відповідно до закону
надано статус територій та об'єктів
природно-заповідного фонду. Землі
природно-заповідного фонду України, а
також землі територій та об'єктів, що
мають особливу екологічну, наукову,
естетичну, господарську цінність і є
відповідно до статті 6 цього Закону
об'єктами комплексної охорони,
належать до земель природоохоронного
та історико-культурного призначення.

З метою забезпечення раціонального
використання та охорони земель,
створення сприятливого екологічного
середовища та поліпшення природних
ландшафтів статтею 183 Земельного
кодексу України передбачено
встановлення на місцевості меж
адміністративно-територіальних
утворень, територій з особливим
природоохоронним, рекреаційним і
заповідним режимами, меж земельних
ділянок власників і землекористувачів.

Як встановлено ст.21 Земельного кодексу
України, порушення порядку
встановлення та зміни цільового
призначення земель є підставою для
визнання недійсними рішень органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування про надання (передачу)
земельних ділянок громадянам та
юридичним особам; визнання недійсними
угод щодо земельних ділянок; відмови в
державній реєстрації земельних
ділянок або визнання реєстрації
недійсною; притягнення до
відповідальності відповідно до закону
громадян та юридичних осіб, винних у
порушенні порядку встановлення та
зміни цільового призначення земель.

Судами встановлено, що рішення
Київською обласною радою від 19 лютого
2004 року №161-12-XXIV прийнято на підставі
подання Державного управління
екології та природних ресурсів в
Київській області, погодженого
Обухівською районною державною
адміністрацією, Обухівською районною
радою, Козинською селищною радою,
Обухівським районним відділом
земельних ресурсів, а також на підставі
наукового обґрунтування щодо
доцільності зміни меж заказника
Наукового центру заповідної справи
Мінекоресурсів України.

Проте, всупереч ст.ст.51-54 Закону України
«Про природно-заповідний фонд
України», проекти зміни меж
ландшафтних заказників місцевого
значення «Обхівський», «Заплавний» не
розроблялися та рішенням Київської
обласної ради не затверджувалися.

У п.2.1 Положення про ландшафтний
заказник місцевого значення
«Заплавний» передбачено, що землі
даного об'єкту природно-заповідного
фонду належать до цінної природної
ділянки заплавного ландшафту річок
Дніпро та Козинка.

Відповідно до охоронного зобов'язання
від 25 березня 2002 року ландшафтний
заказник місцевого значення
«Обухівський» є унікальним лісовим
масивом з рідкісними рослинними
угрупуваннями та рідкісними видами
рослин.

Частиною 3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлені критерії, яким керується
адміністративний суд при перевірці
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень. Зокрема,
відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані
суду, одночасно є й вимогами для
суб'єкта владних повноважень, який
приймає відповідне рішення, вчиняє дії
чи допускає бездіяльність.

Оскаржуване рішення Київської
обласної ради вищезазначеним вимогам
не відповідає. При його винесенні
відповідач діяв не на підставі та не у
спосіб, що передбачені чинним
законодавством України, рішення
прийняте в порушення законодавчо
визначеної процедури підготовки та
прийняття, без урахування усіх
обставин та вчинення необхідних
процедур, зокрема без погодження з
первинними користувачами природних
ресурсів у межах територій,
рекомендованих для заповідання, без
розроблення відповідних проектів
землеустрою з організації та
встановлення зміни меж території
ландшафтних заказників місцевого
значення «Обухівський»та «Заплавний»
та проходження державної експертизи.

За вказаним обставинами суди
попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог, визнання
незаконним та скасування
оскаржуваного рішення Київської
обласної ради.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Заступника прокурора
Київської області залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 13 серпня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді