Справа № 607/9971/14-а
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року
Справа № 876/8387/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Ільчишин Н.В.,

суддів
Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
від 25.07.2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління соціальної
політики виконавчого комітету
Тернопільської міської ради про
поновлення виплати державної грошової
допомоги при народженні дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17.06.2014 року звернулася до суду з
позовною заявою до Управління
соціальної політики Тернопільської
міської ради просить визнати
протиправними рішення Управління
соціальної політики Тернопільської
міської ради щодо відмови у виплаті
державної грошової допомоги при
народженні дитини; наказ №462
Управління соціальної політики
Тернопільської міської ради щодо
припинення їй з 01 жовтня 2013 року
виплати грошової допомоги при
народженні дитини скасувати;
зобов'язати Управління соціальної
політики Тернопільської міської ради
прийняти рішення щодо поновлення з 01
жовтня 2013 року виплат грошової
допомоги при народженні дитини ОСОБА_2.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду від 25.07.2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції позивачка подала апеляційну
скаргу. В якій просить постанову
скасувати, апеляційну скаргу
мотивовано тим, що судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваного
рішення допущено порушення норм
матеріального права.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
що рішенням про призначення допомоги
сім'ям з дітьми від 07 червня 2013 року,
винесеним Управлінням соціальної
політики виконавчого комітету
Тернопільської міської ради, позивачу
призначено державну допомогу при
народженні дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до акту №462 перевірки
цільового використання державної
допомоги при народженні дитини,
комісією в складі працівників
Управління соціальної політики
Тернопільської міської ради
встановлено, що при відвідуванні
помешкання 05 вересня 2013 року, 12 вересня
2013 року, 20 вересня 2013 року вдома нікого
не було, на телефонні дзвінки не
відповідають, на залишені повідомлення
не реагують.

24 вересня 2013 року наказом Управління
соціальної політики виконавчого
комітету Тернопільської міської ради
№64 з 01 жовтня 2013 року припинено виплату
допомоги при народженні дитини ОСОБА_2
у зв'язку з неможливістю перевірити
умови утримання та виховання дитини.

Як встановлено судом першої інстанції
ОСОБА_1 разом із дітьми тимчасово
перебували за кордоном не повідомивши
відповідача про тимчасову зміну місця
проживання. Про порушення соціальних
прав та майнових інтересів дитини
позивачці стало відомо 26 травня 2014
року.

26 травня 2014 року позивачка звернулась
до Управління соціальної політики
Тернопільської міської ради із заявою,
в якій просить поновити їй виплату
допомоги при народженні дитини, яка
була припинена у зв'язку з тимчасовим
перебуванням за межами України.
Одночасно у заяві позивач повідомила,
що раніше із даною заявою звернутись не
могла, так як старші діти відвідували
школу по місцю їхнього тимчасового
проживання та складною ситуацією на
Україні.

Листом Управління соціальної політики
виконавчого комітету Тернопільської
міської ради №1213/13.1 від 27 травня 2014
року позивачу відмовлено у поновленні
виплати, посилаючись на те, що виплата
допомоги поновлюється у разі, коли
особа, яка фактично здійснює догляд за
дитиною, звернулася протягом шести
місяців з дня припинення виплати
допомоги, до органу, що призначив
допомогу, з письмовою заявою. Оскільки
ОСОБА_1 звернулася із заявою 26 травня 2014
року, тобто пізніше шести місяців з
дати припинення, виплата допомоги при
народженні дитини не може бути
поновлена.

Статтею 46 Конституції України
гарантовано громадянам України право
на соціальний захист.

Утверджуючи та забезпечуючи права і
свободи громадян, держава окремими
законами України встановила певні
соціальні пільги, компенсації і
гарантії, що є складовою
конституційного права на соціальний
захист і юридичними засобами
здійснення цього права, а тому,
відповідно до ч.2 ст.6, ч.2 ст.19, ч.1 ст.68
Конституції України - вони є
загальнообов'язковими, однаковою мірою
мають додержуватися органами
державної влади, місцевого
самоврядування, їх посадовими особами.

Статтею 1 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» встановлено,
що громадяни України, в сім'ях яких
виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України, незалежно від
їхнього місця проживання (постійного
чи тимчасового) на час отримання
допомоги.

На виконання зазначених положень
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» прийнята Постанова
Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2001 №1751 «Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми»
(надалі - Порядок).

Відповідно до абз.12 ст.11 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», абз.21 п.13 Порядку, виплата
допомоги припиняється у разі
виникнення інших обставин. Виїзд
батьків за кордон унеможливлює
перевірку Управлінням соціальної
політики Тернопільської міської ради
цільового використання коштів
допомоги при народженні дитини для
створення належних умов повноцінного
утримання та виховання дитини, такі
обставини вірно були прийняті до уваги
відповідачем, а тому виплата допомоги
припинена правомірно та винесений
наказ №462 Управління соціальної
політики Тернопільської міської ради
щодо припинення їй з 01 жовтня 2013 року
виплати грошової допомоги при
народженні дитини.

Виплата допомоги припиняється з
місяця, що настає за місяцем, в якому
виникли зазначенні обставини, за
рішенням органу, який призначив
допомогу, а тому виплата допомоги при
народженні дитини позивачу була
припинена з 01 жовтня 2013 року.

Вирішуючи питання про віднесення факту
проживання позивача закордоном до
інших, у розумінні пунктів 13 та 23
Порядку № 1751, обставин, з якими
пов'язано припинення виплати допомоги,
слід ураховувати те, що згідно з
пунктом 13 Порядку контроль за цільовим
використанням допомоги і створенням
належних умов для повноцінного
утримання та виховання дітей
здійснюється головними державними
соціальними інспекторами і державними
соціальними інспекторами органів
праці та соціального захисту населення
разом з управліннями (відділами) у
справах сім'ї та молоді, службами у
справах дітей і органами опіки та
піклування шляхом проведення
моніторингу виплат і використання
допомоги, вибіркового обстеження
окремих сімей.

У разі встановлення факту нецільового
використання коштів зазначені органи
подають керівнику органу, що призначив
допомогу, пропозиції щодо припинення
її виплати.

У пункті 23 встановлено, що у випадках,
передбачених абзацами другим - восьмим,
десятим та одинадцятим підпункту 1
цього пункту (тобто й у разі виникнення
інших обставин), виплата допомоги
припиняється на підставі пропозицій
органу опіки та піклування чи
державного соціального інспектора
органу праці та соціального захисту
населення.

Виїзд батьків за кордон унеможливлює
перевірку управлінням праці та
соціального захисту населення
цільового використання коштів
допомоги при народженні дитини для
створення належних умов повноцінного
утримання та виховання дитини, і суд
першої інстанції обґрунтовано вказав,
що такі обставини вірно були прийняті
до уваги Управлінням та виплату
допомоги припинено правомірно.

Виплата допомоги припиняється з
місяця, що настає за місяцем, в якому
виникли зазначенні обставини, за
рішенням органу, який призначив
допомогу, тому допомога при народженні
дитини була припинена.

Згідно абз. 24 п. 13 Порядку, виплата
допомоги поновлюється у разі, коли
особа, яка фактично здійснює догляд за
дитиною, звернулася протягом шести
місяців з дня припинення виплати
допомоги до органу, що призначив
допомогу, з письмовою заявою, яка була
подано до відповідача 26.05.2014 року для
відповідного утримання дитини ОСОБА_2
після повернення із тимчасового місця
проживання, що нею не заперечується.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
приписи та фактичні обставини справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
позивач ОСОБА_1 є громадянкою України,
постійно проживає та здійснює догляд
та піклування за неповнолітньою
громадянкою України - дочкою ОСОБА_2,
використала державну грошову допомогу
на дитину за цільовим призначенням, а
тому рішення від 27.05.2014 року в частині
припинення виплати і неможливості
поновлення допомоги при народженні
дитини суперечить вимогам
законодавства і порушує майнові права
та інтереси дитини.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено,
що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладаються на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Разом з тим, Управління соціальної
політики виконавчого комітету
Тернопільської міської ради не надано
належних та допустимих доказів, які б
свідчили про неналежне виконання
ОСОБА_1, як утримувачем відповідної
допомоги, своїх батьківських
обов'язків, зокрема, нецільове
використання коштів і незабезпечення
належних умов для повноцінного
утримання та виховання нею дитини, а
тому враховуючи наведене, колегія
суддів вважає, що позовні вимоги
позивачки є підставними та підлягають
до задоволення в частині поновлення
виплати допомоги при народженні дитини
з 01.06.2014 року, а щодо відмови в
задоволенні виплати з 01.10.2013 року суд
зазначає та встановлено матеріалами
справи відсутність позивачки з дітьми
на території України та не можливість
отримання і перевірку цільового
використання коштів які надані
державою для дитини.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
встановивши, що відповідач порушив
норми права, які регулюють спірні
правовідносини, адміністративний суд
повинен визнати такі дії
протиправними, щодо виплати допомоги
при народженні дитини та зобов'язати
відповідача поновити виплату допомоги
при народженні дитини.

Доводи апеляційної скарги є
підставними та обґрунтованими і
частково спростовують висновки суду
першої інстанції.

З врахуванням усіх вищенаведених
обставин колегія суддів дійшла
висновку, що суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини справи,
постанова суду прийнята з порушенням
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим постанова суду підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови.

Відповідно до ст. ст. 198, 202 КАС України -
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, зокрема, є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Тернопільського
міськрайонного суду від 25.07.2014 року у
справі №607/9971/14-ц - скасувати та
прийняти нову, якою позов ОСОБА_1 до
Управління соціальної політики
виконавчого комітету Тернопільської
міської ради про поновлення виплати
державної грошової допомоги при
народженні дитини - задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Управління
соціальної політики виконавчого
комітету Тернопільської міської ради
щодо відмови у поновленні виплати
державної грошової допомоги при
народженні дитини.

Зобов'язати Управління соціальної
політики виконавчого комітету
Тернопільської міської ради поновити
виплати державної грошової допомоги
при народженні дитини з 01.06.2014 року
ОСОБА_1 відповідно до Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Н.В. Ільчишин

Судді
М.А. Пліш

Т.І. Шинкар