Справа № 816/3830/14
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р.Справа № 816/3830/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Прокуратури Полтавської
області на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
23.10.2014р. по справі № 816/3830/14

за позовом ОСОБА_1

до Прокуратури Полтавської області

про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання виконати
певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

02 жовтня 2014 року позивач - ОСОБА_1,
звернулася до суду з з позовом до
Прокуратури Полтавської області про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання нарахувати та
виплатити грошову допомогу з
урахуванням інфляції на час розгляду
справи.

В обґрунтування своїх вимог позивачем
зазначено, що Прокуратурою Полтавської
області допущена протиправна
бездіяльність, яка полягає у
ненарахуванні та невиплаті йому з
07.06.2010 (дати звільнення з органів
прокуратури за власним бажанням у
зв'язку з виходом на пенсію) грошової
допомоги, передбаченої статтею 50-1
Закону України "Про прокуратуру".

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 23.10.2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково.

Визнано протиправною бездіяльність
Прокуратури Полтавської області, що
полягає у ненарахуванні та невиплаті
ОСОБА_1 грошової допомоги, передбаченої
статтею 50-1 Закону України "Про
прокуратуру" (в редакції зі змінами,
внесеними Законом України від 12.07.2001 №
2663-III "Про внесення змін до Закону
України "Про прокуратуру").

Зобов'язано Прокуратуру Полтавської
області нарахувати та виплатити ОСОБА_1
грошову допомогу, передбачену статтею
50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в
редакції зі змінами, внесеними Законом
України від 12.07.2001 № 2663-III "Про внесення
змін до Закону України "Про
прокуратуру").

В решті позову відмовлено.

Прокуратура Полтавської області, не
погоджуючись з вказаним рішенням суду,
в апеляційній скарзі вказує, що рішення
є необґрунтованим та незаконним,
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
23.10.2014р. та постановити ухвалу про
залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

У відповідності до положень ст. 197 КАС
України, зазначена адміністративна
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Перевіривши судове рішення в межах
апеляційних вимог, колегія суддів
зазначає, що судом першої інстанції
порушено норми процесуального права,
що призвело до невірного рішення. Так, з
урахуванням застосування строку
звернення до суду з адміністративним
позовом, встановленого ст.99 КАС
України, судом прийнято постанову про
часткове задоволення позовних вимог.

Між тим, як вбачається з матеріалів
справи, позивачем порушено строк
звернення до суду з адміністративним
позовом.

Так, Наказом прокурора Полтавської
області від 03.06.2010 № 153к ОСОБА_1
звільнено з органів прокуратури за
власним бажанням у зв'язку з виходом на
пенсію 07.06.2010 (ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру»).

Листом прокуратури Полтавської
області від 10.11.2010 № 11/1-513вих10 ОСОБА_1
повідомлено про відсутність підстав
для виплати грошової допомоги при
виході на пенсію за вислугою років у
зв'язку з тим, що при звільненні з
органів внутрішніх справ йому вже було
виплачено грошову допомогу (а.с. 69).

Як встановлено судом першої інстанції
та фактично не заперечувалась
позивачем, після звільнення з органів
прокуратури до вересня 2014 року
останній не звертався до відповідача
із заявами про виплату грошової
допомоги, оскільки вважав, що не має
права на її отримання, так як
співробітниками роботи з кадрами
Прокуратури Полтавської області при
оформленні документів про звільнення
повідомлено йому про разовий характер
допомоги та отримання ним аналогічної
допомоги при звільненні з органів
внутрішніх справ. Про порушення своїх
прав позивач дізнався при зустрічі зі
своїми колегами у 2014 році, а тому 12.09.2014
звернувся до відповідача із заявою про
виплату грошової допомоги.

На звернення ОСОБА_1 від 12.09.2014
Прокуратурою Полтавської області
листом № 18ф-433вих14 від 17.09.2014
повідомлено, що виплата грошової
допомоги, яка передбачена частиною 16
статті 50-1 Закону України "Про
прокуратуру", скасована Законом
України "Про запобігання фінансової
катастрофи та створення передумов для
економічного зростання в Україні"
(а.с.14).

Посилання позивача на вказану
відповідь від 17.09.2014 , як на підставу
того, що строк звернення до суду не було
пропущено, колегія суддів вважає
безпідставною, оскільки про порушене
право позивач дізнався значно раніше, а
не з вищезазначеного листа. З таких же
правових позицій при вирішенні
подібних питань виходить Вищий
адміністративний суд України (ухвала
ВАСУ від 16.05.2013 у справі № К/9991/89327/11).

Таким чином, перебіг строку звернення
до адміністративного суду розпочався
саме з моменту, коли позивач дізнався
про порушене право, а не з моменту
отримання останньої відповіді.
Натомість, як вбачається з матеріалів
справи, з адміністративним позовом про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання нарахувати та
виплатити грошову допомогу, з
урахуванням інфляції на час розгляду
справи, ОСОБА_1 звернувся до суду лише
02.10.2014 року.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Колегія суддів зазначає, що поважними
причинами визнаються лише такі
обставини, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення особи, та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
процесуальних дій, що підтверджені
належними доказами.

Будь-яких доказів того, що у період з 2010
року існували дійсно такі обставини,
які можна визнати поважними позивачем
не надано.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 155
Кодексу адміністративного судочинства
України суд своєю ухвалою залишає
позовну заяву без розгляду, зокрема,
якщо позовну заяву подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду і суд не знайшов підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

Відповідно до частини 3 статті 162
Кодексу адміністративного судочинства
України при вирішенні справи по суті
суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково,
якщо в ході судового розгляду справи
суд встановить, що провадження у справі
відкрито за позовною заявою, поданою з
пропущенням установленого законом
строку звернення до адміністративного
суду, або викладений в ухвалі про
відкриття провадження у справі
висновок суду про визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними був
передчасним, і суд не знайде інших
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, позовна заява
залишається без розгляду.

Враховуючи викладене, беручи до уваги
наявність у колегії суддів
повноважень на стадії судового
розгляду справи вирішувати питання про
пропущення позивачем строків
звернення до адміністративного суду
або про поважність причин пропущення
таких строків, зважаючи на те, що
позивачем не зазначено, а судом під час
судового розгляду не встановлено
будь-яких причин, які б свідчили про
поважність пропущення позивачем
строків звернення до
адміністративного суду, колегія суддів
дійшла висновку про наявність підстав
для залишення адміністративного
позову без розгляду.

Однак, судом не встановлено доказів
поважності пропуску строку для
звернення до адміністративного суду з
позовом, що є підставою для залишення
позову без розгляду.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотримання
норм процесуального права.

Згідно п.4 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право скасувати
постанову суду і залишити позовну
заяву без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку, що через
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню, позовна заява
Прокуратури Полтавської області,
виходячи з приписів ч.1 ст.203 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підлягає залишенню без
розгляду.

Керуючись п. 9 ст. 155, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 4
ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Прокуратури
Полтавської області задовольнити.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 23.10.2014р.
по справі № 816/3830/14 скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Прокуратури
Полтавської області про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання виконати певні дії
залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Катунов В.В.Судді
Бершов Г.Є. Ральченко І.М.