Справа № 675/2819/14-а
Суддя: Столковський В. І.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/2819/14-а
Провадження № 2-а/675/88/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2014 р. Ізяславський
районний суд Хмельницької області в
складі головуючого - судді
Столковського В. І., при секретарі -
Гук-Миронюк Ю. Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Ізяслав справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного Фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

25 листопада 2014 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до
управління Пенсійного Фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області, у якому просить визнати
протиправними дії відповідача щодо
неврахування при розрахунку розміру
пенсії позивачу матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань, індексації заробітної плати,
зобов'язати управління Пенсійного
Фонду України в Ізяславському районі
Хмельницької області провести їй
нарахування пенсії з 28 грудня 2012 року у
розмірі 80 % від заробітної плати з
урахуванням вказаних виплат
відповідно до довідки від 28 грудня 2012
року № 8170/03.

Ухвалою суду від 18 грудня 2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного Фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання здійснити певні дії в
частині позовних вимог за період з 28
грудня 2012 року по 24 травня 2014 року
залишено без розгляду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1
не з'явилася, у поданій до суду
письмовій заяві просила слухати справу
за її відсутності, вказала, що позовні
вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник управління Пенсійного
фонду України в Ізяславському районі
Хмельницької області у судове
засідання не з'явився, у поданій до суду
письмовій заяві просив справу слухати
в його відсутності. Також у наданих
письмових запереченнях вказав, що
виплати, які зазначені у вищевказаній
довідці, не є складовою заробітної
плати, а тому не повинні враховуватись
при призначенні пенсії державним
службовцям. Просив відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно вимог ч. 1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

З'ясувавши позиції сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів
справи, з 28 грудня 2012 року ОСОБА_1
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України у
Ізяславському районі Хмельницької
області та з цього часу їй було
призначено пенсію за віком згідно
Закону України «Про державну службу».

Пенсія обчислена на підставі
довідки управління Пенсійного фонду
України у Ізяславському районі
Хмельницької області від 28 грудня 2012
року № 8170/03.

29 липня 2014 року позивач звернулася
до відповідача з заявою про включення у
розрахунок заробітку для обчислення її
пенсії матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань, індексації заробітної плати,
зазначених у вищевказаній довідці.

Листом відповідача за № 42/Д-9 від 04
серпня 2014 року позивачці відмовлено в
перерахунку розміру пенсії на підставі
ст. 33 до Закону України «Про державну
службу» та Постанови Кабінету
Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року,
оскільки за розрахунками відповідача
вищевказані виплати не являється
надбавкою чи премією, тому включити їх
у розрахунок для обчислення пенсії
немає законних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 37 Закону України
від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про
державну службу» (далі - Закон № 3723-ХІІ)
у редакції, яка діяла на час
призначення позивачу пенсії, пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини другої
статті 33 цього ж Закону, заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Згідно частини сьомої статті 33
Закону № 3723-ХІІ, державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Частиною другою статті 2 Закону
України від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату
праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) визначено,
що в структуру заробітної плати
входить також додаткова заробітна
плата, яка визначена як винагорода за
працю понад установлені норми, за
трудові успіхи та винахідливість і за
особливі умови праці. Вона включає
доплати, надбавки, гарантії і
компенсаційні виплати, передбачені
чинним законодавством; премії,
пов'язані з виконанням виробничих
завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в
підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по
статистиці заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13
січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад
фонду додаткової заробітної плати
входять премії та винагороди, в тому
числі за вислугу років, які мають
систематичний характер, а відповідно
підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї інструкції
матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом) входить до складу фонду оплати
праці.

Відповідно до статті 2 Закону №
108/95-ВР, структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсії.

Із змісту статті 40 вказаного Закону
видно, що з середньої заробітної плати
(доходу) повинні бути сплачені страхові
внески.

Отже, чинне законодавство як
загальне, так і спеціальне відносить до
складу заробітної плати також інші
виплати. При цьому слід врахувати, що
надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами,
матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що відповідно до вказаних
нормативних актів пенсія позивача
повинна обчислюватись із заробітної
плати, яку вона фактично отримувала на
день звільнення, в тому числі з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення та допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Статтею 66 Закону України від 05.11.1991
№ 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті
66 цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону № 1058-ІV визначає
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема до такого доходу (заробітної
плати) враховуються: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої статті
244-2 КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, суд вважає, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та допомога на вирішення
соціально-побутових питань, індексація
заробітної плати, на які нараховувався
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, включаються до складу
заробітної плати державного службовця,
враховуються при обчисленні розміру її
пенсії, оскільки перевага має
надаватись не положенням Закону
України «Про державну службу» та
Закону України «Про оплату праці», які
щодо спірних відносин є загальними, а
спеціальним нормам, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії,
за наведених обставин - ст. 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що дії відповідача щодо
відмови в перерахунку позивачу пенсії
є необґрунтованими і протиправними.

У відповідності до ч. 3 ст. 94 КАС
України слід присудити з Державного
бюджету України на користь позивача
судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4-18, 41, 86, 94, 158-163, 167, 256 КАС України,
суд -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії
управління Пенсійного Фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області щодо неврахування до складу
заробітної плати при розрахунку
розміру пенсії ОСОБА_1 матеріальної
допомоги на оздоровлення, допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
індексації заробітної плати.

Зобов'язати управління Пенсійного
Фонду України в Ізяславському районі
Хмельницької області здійснити ОСОБА_1
нарахування та виплату пенсії з 25
травня 2014 року в розмірі 80 % від
заробітної плати з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати відповідно до довідки
управління Пенсійного фонду України у
Ізяславському районі Хмельницької
області від 28 грудня 2012 року № 8170/03.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 73 (сімдесят
три) грн. 08 (вісім) коп. у повернення
сплаченого судового збору.

Звернути до негайного виконання
постанову суду у межах суми стягнення
за один місяць.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Вінницького
апеляційного адміністративного суду
через Ізяславський районний суд
Хмельницької області протягом десяти
днів з дня отримання її копії. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя: підпис В. І.
Столковський

Згідно з оригіналом: суддя

Секретар: