Справа № 2а-11471/11/2670
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Смолій І.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

11 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Костюк Л.О., Саприкіної
І.В.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою позивача Державного
підприємства «Агентства з
реструктуризації заборгованості
підприємств агропромислового
комплексу» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16 грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Державного
підприємства «Агенство з
реструктуризації заборгованості
підприємств агропромислового
комплексу» до Державної фінансової
інспекції України у м. Києві про
визнання нечинним рішення № 26-08-14/2636
від 10.04.2008 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Державне підприємство «Агентство з
реструктуризації заборгованості
підприємств агропромислового
комплексу» звернулися в суд з позовом
до Державної фінансової інспекції у м.
Києві про визнання нечинним рішення №
26-08-14/2636 від 10.04.2008 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 26.07.2011 року скасовано
Постанову Окружного адміністративного
суду від 27.08.2008 року та Ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.11.2009 року,
а справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Постановою Окружного
адміністративного суду від 16 грудня 2013
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального права,
та ухвалити нове рішення про
задоволення його позовних вимог.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, представників
сторін, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
до обґрунтованого висновку про відмову
у задоволенні вимог позивача.

Контрольно-ревізійним управлінням у
місті Києві проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
позивача за період з 01.01.2006 року по
01.10.2007 року, за результатами якої
складено акт №08-30/56 від 28.01.2008 року, яким
встановлено невідповідність суми
заборгованості перед бюджетом,
переданої позивачу по розподільчому
балансу від ДАК «Хліб України» з даними
Державного казначейства України, а
також відсутність порядку погашення
даної заборгованості, позивачем не в
повному обсязі проводиться погашення
кредиторської заборгованості перед
державним бюджетом України, переданої
по розподільчому балансу.

В подальшому, відповідно до постанови
Шевченківського районного суду
м.Києва, Контрольно-ревізійне
управління м.Києва на підставі
направлень на проведення ревізії від
29.02.2008 року №382, 381 проведена
позапланова ревізія окремих питань
фінансово-господарської діяльності за
період з 01.01.2006 року по 01.10.2007 року, за
результатами якої складено акт №08-30/325
від 25.03.2008 року, яким встановлено, що у
процесі здійснення
фінансово-господарської діяльності та
відповідно до проведеної
претензійно-позовної роботи позивачем
стягнуто заборгованість з підприємств
агропромислового комплексу у 2006 - 9
місяців 2007 року в сумі 2146,5 тис. грн., з
яких повернуто до державного бюджету
416,8 тис. грн., або 10,1 % від загальної суми
стягнутої заборгованості за вказаний
період. Тобто позивачем не досягнуто
мети його створення, державному
бюджету не перераховано і відповідно
втрачено доходів у попередні роки на
загальну суму 2852,0 тис. грн. (з
урахуванням залишку коштів на
депозитних рахунках).

На підставі виявлених порушень,
відповідачем прийнято оскаржене
Рішення №26-08-14/2636 від 10.04.2008 року, яким,
зокрема, позивача зобов'язано
розглянути матеріали ревізії на
виробничій нараді, проаналізувати
причини виявлених порушень, розробити
заходи з метою недопущення їх в
подальшому (до 24.04.2008 року надати копію
протоколу наради); забезпечити
перерахування до Державного бюджету
України кошти, отримані в результаті
повернутої заборгованості
підприємствами агропромислового
комплексу в сумі 2852,0 тис. грн. (до 24.04.2008
року надати підтверджуючі документи:
копії платіжних доручень, банківські
виписки).

Як вбачається з Ухвали Вищого
адміністративного суду України від
26.07.2011 року, суду першої інстанції
рекомендовано встановити причини
розбіжності між отриманою сумою коштів
та заявленою відповідачем до
повернення, а також встановити чи
дійсно такі кошти було передано
позивачу як заборгованість перед
бюджетом, а не як борг перед
підприємством.

Згідно з частиною п'ятою ст. 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України, висновки і мотиви, з яких
скасовані рішення, є обов'язковими для
суду першої чи апеляційної інстанції
при розгляді справи.

Відповідно до частини сьомої ст.10
Закону України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні»
від 26 січня 1993 року, Головному
контрольно-ревізійному управлінню
України, контрольно-ревізійним
управлінням в Республіці Крим,
областях, містах Києві і Севастополі,
контрольно-ревізійним підрозділам
(відділам, групам) у районах, містах і
районах у містах надається право
пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Як вбачається зі Статуту позивача,
підприємство утворено з метою
організації роботи по поверненню
боргів підприємств агропромислового
комплексу перед державою та їх
реструктуризації, а також організації
проведення розрахунків між
підприємствами та отримання прибутку.
Основними напрямками діяльності
позивача є: інвентаризація,
реструктуризація заборгованості
підприємств агропромислового
комплексу; відновлення втраченого в
процесі реформування підприємств
агропромислового комплексу
правонаступництва по заборгованості
перед державою, її належне оформлення,
виявлення активів
підприємств-боржників та їх
правонаступників; розробка та
впровадження проектів
реструктуризації підприємств
агропромислового комплексу та їх
заборгованості перед державою; продаж
боргів підприємств агропромислового
комплексу перед державою на ринку
боргових зобов'язань; ініціювання та
участь у процесах санації та
банкрутства підприємств; накопичення
баз даних про боргові зобов'язання в
галузі АПК з метою створення
інформаційного простору для
функціонування ринку боргів; участь у
розробці методичної бази по
забезпеченню урядових програм щодо
процедур відновленння
платоспроможності підприємств
аграрного сектору; проведення
виставок, конференцій, симпозіумів та
інших заходів, пов'язаних з діяльністю
ринку боргових зобов'язань;
організація і надання консультаційних
послуг з питань функціонування ринку
боргових зобов'язань. Підприємство
утворено з метою організації роботи по
поверненню боргів підприємств
агропромислового комплексу перед
державою та їх реструктуризації, а
також організації проведення
розрахунків з Підприємством та
отримання прибутку.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
відповідно до п. 3 Постанови Кабінету
Міністрів України «Про утворення
державного підприємства «Агентство
реструктуризації заборгованості
підприємств агропромислового
комплексу» від 15.05.2003 року № 690, актом
передачі-приймання дебіторської
заборгованості до розподільчого
балансу від 31.07.2003 року позивачу,
передано, зокрема: 1) не погашені перед
державним бюджетом та Укрексімбанком
зобов'язання за кредитами, отриманими
під державну гарантію в рамках
програми Міністерства сільського
господарства США PL - 480; 2) не погашені за
бюджетними позичками зобов'язання, що
виникли внаслідок проведення
розрахунків з оптовими
постачальниками
сільськогосподарським
товаровиробникам через Компанію
матеріально-технічних ресурсів
відповідно до постанов Кабінету
Міністрів України від 03.09.1997 року № 977,
від 29.12.1997 року № 1476, від 24.01.1998 року № 77,
від 08.09.1998 року № 1395, від 09.03.1999 року №330,
від 25.10.1999 року № 1960.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України «Про умови
забезпечення мінеральними добривами
потреб сільського господарства під
урожай 1998 року» від 03.09.1997 року № 977,
доручено здійснити випуск та
забезпечити облік простих векселів на
суму до 780 млн. гривень у межах вартості
залишку зерна, закупленого за
державним замовленням та 50 відсотків
вартості зерна, відпущеного з
державних ресурсів за розпорядженням
Кабінету Міністрів України у позичку
сільськогосподарським
товаровиробникам з терміном
повернення з урожаю 1998 року, яка
визначається виходячи з обсягів зерна
та цін, що складуться на біржових
торгах України за спотовими
контрактами на момент випуску
векселів, для розрахунків за отримані
від постачальників мінеральні добрива.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів
України «Про заходи щодо підготовки до
проведення весняно-польових робіт у 1998
році» від 29.12.1997 року № 1476, доручено
виділити в розпорядження Ради
міністрів Автономної Республіки Крим
та обласних державних адміністрацій
для відпуску сільськогосподарським
товаровиробникам 181 тис. тонн насіння
ярих культур, з них 119 тис. тонн насіння
зернових і зернобобових та 62 тис. тонн
гібридного насіння кукурудзи.
Міністерству фінансів на підставі
матеріалів, поданих Державною
акціонерною компанією «Хліб України»,
відстрочити до 01.11.1998 року погашення
заготівельними підприємствами
бюджетної позички на суму,
еквівалентну вартості відпущеного в
позичку насіння та надано дозвіл
реалізувати з державних ресурсів зерно
за цінами, які складаються на біржовому
ринку України за спотовими контрактами
на момент його реалізації, а виручені
кошти, за вирахуванням накладних
витрат, спрямувати на закупівлю 150 тис.
тонн апатитового концентрату для
виробництва фосфорних мінеральних
добрив або їх готових форм.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про умови забезпечення
сільськогосподарських
товаровиробників пально-мастильними
матеріалами у 1998 році» від 24.01.1998 року №
77 визначено, що Державному комітетові
нафтової, газової та нафтопереробної
промисловості доручено забезпечити
передачу в березні-вересні 1998
рокупідприємствами, які належать до
сфери його управління, в рахунок їх
обов'язкових платежів до державного
бюджету Державній акціонерній
компанії «Хліб України» 240 тис. тонн
сирої нафти на суму 61,1 млн. гривень для
переробки на давальницьких умовах
акціонерним товариством
«Херсоннафтопереробка» та відкритим
акціонерним товариством
«Нафтопереробний комплекс «Галичина».

Відповідно до п. 35 ст. 8, п.3 ст.39 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» джерелами формування
спеціального фонду Державного бюджету
України на 2007 рік у частині доходів,
серед іншого, є кошти, що надійдуть від
плати за використання бюджетної позики
в межах режиму державних заставних
закупівель зерна. Джерелами формування
спеціального фонду Державного бюджету
України на 2007 рік у частині
кредитування, серед іншого, є
повернення бюджетних позичок, наданих
на закупівлю сільськогосподарської
продукції за державним замовленням
(контрактом) 1994-1997 років

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2006 рік»
джерелами формування спеціального
фонду Державного бюджету України на 2006
рік у частині кредитування є, серед
іншого, повернення бюджетних позичок,
наданих на закупівлю
сільськогосподарської продукції за
державним замовленням (контрактом)
1994-1997 років.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 01.01.2006 року по 01.10.2007 року до позивача
надійшло коштів на загальну суму 2146,5
тис. грн., із посиланням на Постанови
Кабінету Міністрів України від 03.09.1997
року № 977, від 29.12.1997 року № 1476, 24.01.1998
року № 77. Із загальних сум надходжень
за 2006 рік позивачем використано на
власні потреби кошти в сумі 1238,7 тис.
грн., за 2007 рік - перераховано до
державного бюджету в сумі 416799,0 тис. грн.
Крім того, за 2006 рік позивачем
зараховано на депозитні рахунки,
відкриті в комерційних установах
банках, з поточного рахунку кошти в
сумі 1241,0 тис. грн., за 9 міс. 2007 року - 670,0
тис. грн. Залишок коштів на п'яти
депозитних рахунках станом на 01.10.2007
року. становив 2852,0 тис. грн..

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку, щодо
недоведеності позивачем досягнення
мети його створення; позивачем не
надано первинних документів, які б
підтверджували джерела походження
коштів, які він отримав та акумулював
на депозитних рахунках. Крім того,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
передані позивачу кошти є саме
заборгованістю перед бюджетом, а не
боргом перед позивачем.

Згідно із частиною другою ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, вимоги якої
Відповідачем виконано.

Отже, суд першої інстанції вірно
застосував норми матеріального права,
правову позицію з приводу яких
аргументовано виклав в мотивувальній
частині оскаржуваного позивачем
рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200,
205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача Державного
підприємства «Агентства з
реструктуризації заборгованості
підприємств агропромислового
комплексу» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
18.12.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Костюк Л.О.

Саприкіна І.В.

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Костюк Л.О.

Саприкіна І.В.