Справа № 804/10224/14
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 р. справа № 804/10224/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Прудника С.В.

при секретарі судового засідання
Крюкової
О.В.

представник позивача
не прибув

представник відповідача
не прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "АДІОНІС"
до Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання дій
протиправними, скасування рішення №
7722/10/04-64-18-03-15 від 13.03.2014 р., та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

17 липня 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «АДІОНІС» (далі - ТОВ
«АДІОНІС», позивач) звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі -
Лівобережна ОДПІ м.Дніпропетровська,
позивач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
невизнання податкової декларації з
податку на додану вартість за період
лютий 2014 року як податкової звітності;

- скасувати рішення Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області
№7722/10/04-64-18-03-15 від 13.03.2014 року;

- зобов'язати Лівобережну об'єднану
державну податкову інспекцію
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (, індекс 49029, м. Дніпропетровськ, пр.
Газети «Правда», буд. 95-а) прийняти
податкову декларацію Товариства з
обмеженою відповідальністю «АДІОНІС»
(, індекс 49130, м.
Дніпропетровськ, Індустріальний район,
вул. Березинська, буд. 66-Д) з податку на
додану вартість за період лютий 2014 року
з додатками датою її фактичного
отримання;

- зобов'язати Лівобережну об'єднану
державну податкову інспекцію
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (, індекс 49029, м. Дніпропетровськ, пр.
Газети «Правда», буд. 95-а) відобразити
показники (дані) податкової декларації
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АДІОНІС» (, індекс 49130, м. Дніпропетровськ,
Індустріальний район, вул. Березинська,
буд. 66-Д) з податку на додану вартість за
період лютий 2014 року з додатками в
електронних базах даних податкової
звітності, у тому числі в картці
особового рахунку Товариства з
обмеженою відповідальністю «АДІОНІС»;

- зобов'язати Лівобережну об'єднану
державну податкову інспекцію
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (, індекс 49029, м. Дніпропетровськ, пр.
Газети «Правда», буд. 95-а) у
десятиденний строк з дня отримання
судового рішення у даній справі, яке
набрало законної сили, подати звіт про
виконання судового рішення у даній
справі;

- стягнути з Державного бюджету України
на користь ТОВ «АДІОНІС» (, індекс 49130, м. Дніпропетровськ,
Індустріальний район, вул. Березинська,
буд. 66-Д) судові витрати зі сплати
судового збору у сумі 73,08 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначає, що відповідачем було
прийняте рішення про неприйняття
податкової декларації товариства з
обмеженою відповідальністю «АДІОНІС»
за лютий 2014 року на підставі того, що
15.11.2013 року свідоцтво про реєстрацію
платника податку на додану вартість
ТОВ «АДІОНІС» було анульовано.
Позивач вважає оскаржуване рішення про
неприйняття податкової декларації ТОВ
«АДІОНІС» з податку на додану вартість
за лютий 2014 року таким, що спрямоване на
порушення прав та охоронюваних
інтересів позивача, оскільки ст. 48
Податкового кодексу України (далі -
ПК України), якою встановлено вичерпний
перелік підстав, за яких податкова
декларація не вважається податковою
звітністю, не передбачено такої
підстави як анулювання реєстрації
платника податку. Крім того, позивач
зазначає, що рішення про анулювання
свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ
скасовано у судовому порядку. З огляду
на викладене, позивач вважає дії щодо
неприйняття декларації та оскаржуване
рішення про неприйняття податкової
декларації ТОВ «АДІОНІС» з податку на
додану вартість за лютий 2014 року
протиправними та таким, що не
відповідають вимогам законодавства.
Крім того, позивач зазначає, що для
відновлення його порушеного права
необхідним є внесення відповідних
показників декларації до електронних
баз даних податкової звітності.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 21.07.2014 р.
відкрито провадження у
адміністративній справі, та призначено
справу до розгляду у відкритому
судовому засіданні (а.с. 1).

Представник позивача у судове
засідання 09.10.2014 р. не прибув, надав до
суду клопотання про здійснення
розгляду справи без його участі,
позовні вимоги підтримував та просив
позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судове
засідання 09.10.2014 р. також не прибув,
надав до суду клопотання про
здійснення розгляду справи без його
участі. 05.12.2013 р. представником
відповідача були подані письмові
заперечення проти позову, у яких
зазначено, що у зв'язку з тим, що
свідоцтво платника ПДВ ТОВ «АДІОНІС»
було виключено 15.11.2013 р. з Реєстру
платників ПДВ, декларація з ПДВ за
лютий 2014 року не вважається податковою,
про що підприємство було повідомлено
позивача листом (а.с. 46-47).

Дослідивши всі документи і матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті заявлених позовних вимог, суд
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю «АДІОНІС»
перебуває на податковому обліку в
органах податкової служби -
Лівобережній об'єднаній державній
податковій інспекції
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 ПК України,
податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки органу державної
податкової служби, в якому перебуває на
обліку платник податків.

Згідно з п. 49.2 ст. 49 ПК України, платник
податків зобов'язаний за кожний
встановлений цим Кодексом звітний
період подавати податкові декларації
щодо кожного окремого податку,
платником якого він є, відповідно до
цього Кодексу незалежно від того, чи
провадив такий платник податку
господарську діяльність у звітному
періоді.

Відповідно до п. 49.3 ст. 49 ПК України,
податкова декларація подається за
вибором платника податків, якщо інше не
передбачено цим Кодексом, в один із
таких способів:

а) особисто платником податків або
уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням
про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації електронного підпису
підзвітних осіб у порядку, визначеному
законодавством.

07.03.2014 р. ТОВ «АДІОНІС» було надіслано
на адресу Лівобережної ОДПІ у
м.Дніпропетровська декларацію з
податку на додану вартість за лютий
2014р. Разом із додатками, що
підтверджується описом вкладення до
цінного листа та квитанцією (а.с.14).

Згідно п. 49.10 ст. 49 ПК України, відмова
посадової особи органу державної
податкової служби прийняти податкову
декларацію з будь-яких причин, не
визначених цією статтею, у тому числі
висунення будь-яких не визначених
статтею 49 ПК України передумов щодо
такого прийняття (включаючи зміну
показників такої податкової
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється.

Пунктами 49.8, 49.9 статті 49 Податкового
кодексу України визначено, що
прийняття податкової декларації є
обов'язком органу державної податкової
служби. Під час прийняття податкової
декларації уповноважена посадова
особа органу державної податкової
служби, в якому перебуває на обліку
платник податків, зобов'язана
перевірити наявність та достовірність
заповнення всіх обов'язкових
реквізитів, передбачених пунктами 48.3
та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші
показники, зазначені в податковій
декларації платника податків, до її
прийняття перевірці не підлягають.

Згідно із п. 49.11 ст. 49 Кодексу у разі
подання платником податків до
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів України податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог п. 48.3 та п. 48.4 ст. 48 Кодексу, такий
територіальний орган Міністерства
доходів і зборів України зобов'язаний
надати такому платнику податків
письмове повідомлення про відмову у
прийнятті його податкової декларації
із зазначенням причин такої відмови:

- у разі отримання такої податкової
декларації, надісланої поштою або
засобами електронного зв'язку, -
протягом п'яти робочих днів з дня її
отримання;

- у разі отримання такої податкової
декларації особисто від платника
податку або його представника -
протягом трьох робочих днів з дня її
отримання.

Отже, у разі відмови у прийнятті
податкової звітності територіальний
орган Міністерства доходів і зборів
України зобов'язаний надати платнику
податків письмове повідомлення про
відмову у прийнятті податкової
звітності із зазначенням підстав
неприйняття.

Пунктом 49.12 статті 49 Податкового
кодексу України встановлено, що у разі
отримання відмови органу державної
податкової служби у прийнятті
податкової декларації платник
податків має право: подати податкову
декларацію та сплатити штраф у разі
порушення строку її подання; оскаржити
рішення органу державної податкової
служби у порядку, передбаченому
статтею 56 цього Кодексу.

Судом було встановлено, що
відповідачем на адресу позивача
направлено лист «Щодо податкової
звітності» від 13.03.2014р. за №
7722/10/04-64-18-03-15.

У вищевказаному листі зазначено, що у
зв'язку з анулюванням реєстрації
платника податку на додану вартість
ТОВ «АДІОНІС» «Рішенням про анулювання
реєстрації платника ПДВ» від 15.11.2013 р. №
29, податкова звітність із податку на
додану вартість за лютий 2014 року,
надіслана поштою 12.03.2014р., складена з
порушенням п. 49.9 ст. 49 ПК України, не
вважається податковою декларацією.

Порядок подання податкової звітності
до органів державної податкової служби
регулюється ст. 49 ПК України.

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК України,
прийняття податкової декларації є
обов'язком органу державної податкової
служби.

Порядок подання до територіальних
органів Міністерства доходів і зборів
України податкової звітності
регулюється ст. 46, 49 і 203 Кодексу та
регламентується Порядком заповнення і
подання податкової звітності з ПДВ,
затвердженим наказом Міністерства
фінансів України від 25.11.2011 р. № 1492.

Згідно п. 10 розділу І Порядку № 1492
податкова звітність подається до
органу державної податкової служби
особою, яка зареєстрована платником
ПДВ згідно з вимогами розділу V ПК
України.

Як передбачено нормою абзацу 1 п. 49.9 ст.
49 ПК України, за умови дотримання
платником податків вимог цієї статті
посадова особа органу державної
податкової служби, в якому перебуває на
обліку платник податків, зобов'язана
зареєструвати податкову декларацію
платника датою її фактичного отримання
органом державної податкової служби.

Згідно з п. 49.8 ст. 49 ПК України, під час
прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
п.п. 48.3 та 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші
показники, зазначені в податковій
декларації платника податків, до її
прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до п. 48.3 ст. 48 ПК України,
податкова декларація повинна містити
такі обов'язкові реквізити: тип
документа (звітний, уточнюючий, звітний
новий); звітний (податковий) період, за
який подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника
податків згідно з реєстраційними
документами; код платника податків
згідно з Єдиним державним реєстром
підприємств та організацій України або
податковий номер; реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серію та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний орган
державної податкової служби і мають
відмітку у паспорті); місцезнаходження
(місце проживання) платника податків;
найменування органу державної
податкової служби, до якого подається
звітність; дата подання звіту (або дата
заповнення - залежно від форми);
ініціали, прізвища та реєстраційні
номери облікових карток або інші
відомості, визначені в абзаці сьомому
цього пункту, посадових осіб платника
податків; підписи платника податку -
фізичної особи та/або посадових осіб
платника податку, визначених цим
Кодексом, засвідчені печаткою платника
податку (за наявності).

Відповідно до п. 5.1 «Методичних
рекомендацій щодо приймання та
комп'ютерної обробки податкової
звітності платників податків в органах
ДПС України», затверджених наказом ДПС
України від 14 червня 2012 року за № 516
обробка та занесення інформації з
документів податкової звітності до
електронних баз ОДПС виконується
підрозділом приймання та обробки
податкової звітності, у разі
відсутності зазначеного підрозділу -
підрозділами, на які покладено цю
функцію.

Судом встановлено, що податкова
декларація з податку на додану
вартість за лютий 2014 року містить всі
необхідні реквізити передбачені п. 48.3
та п. 48.4 ст. 48 ПК України.

Згідно п. 48.4 ст. 48 ПК України, у окремих
випадках, коли це відповідає сутності
податку або збору та є необхідним для
його адміністрування, форма податкової
декларації додатково може містити такі
обов'язкові реквізити: відмітка про
звітування за спеціальним режимом; код
виду економічної діяльності (КВЕД); код
органу місцевого самоврядування за
КОАТУУ; індивідуальний податковий
номер та номер свідоцтва про
реєстрацію платника податку на додану
вартість згідно з даними реєстру
платників податку на додану вартість
за звітний (податковий) період.

Так, Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
28.01.2014 року по справі № 804/466/14 було
частково задоволено адміністративний
позов ТОВ «АДІОНІС» до Лівобережної
ОДПІ м. Дніпропетровська про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії, а саме:

- визнано протиправними дії Державного
реєстратора Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області ОСОБА_1 щодо внесення 15
листопада 2013 року до Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців відносно ТОВ
«АДІОНІС» запису №1045627 назва
реєстраційної дії: «Внесення
інформації щодо відсутністю юридичної
особи за вказаною адресою»;

- скасовано вчинений 15 листопада 2013
року Державним реєстратором
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області ОСОБА_1 в Єдиному державному
реєстрі юридичних та фізичних
осіб-підприємців відносно ТОВ
«АДІОНІС» запис № 1045627 назва
реєстраційної дії: «Внесення
інформації щодо відсутністю юридичної
особи за вказаною адресою»;

- визнано протиправним та скасовано
рішення Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції
м.Дніпропетровська № 29 про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість оформлене листом № 13726/10/04-64-18-4
від 16.11.2013 р.;

- поновлено ТОВ «АДІОНІС» (, індекс 49130, м.Дніпропетровськ,
Індустріальний район, вул. Березинська,
буд. 66-Д) у реєстрі платників податку на
додану вартість з 15.11.2013 р.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16.07.2014 р. постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 28.01.2014 року
по справі № 804/466/14 було залишено в силі.

Згідно ч. 5 ст. 254 КАС України, постанова
або ухвала суду апеляційної чи
касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення.

На підставі ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, станом на час розгляду
справи по суті, рішення яке стало
підставою не прийняття у позивача
податкової звітності податковим
органом скасоване у судовому порядку.

З огляду на цю обставину, відмова
Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська
у прийнятті податкової декларації з
ПДВ за лютий 2014 року у зв'язку з
анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ
«АДІОНІС» є протиправною.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що відповідач відмовив
позивачеві у визнанні його податкової
декларації з ПДВ за лютий 2014 р.
податковою звітністю не обґрунтовано
та без врахування усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії).

Згідно з п. 49.13 ст. 49 ПК України у разі,
якщо в установленому законодавством
порядку буде встановлено факт
неправомірної відмови органом
державної податкової служби (посадовою
особою) у прийнятті податкової
декларації, остання вважається
прийнятою у день її фактичного
отримання органом державної
податкової служби.

Задоволення судом позовних вимог щодо
визнання протиправною відмови
прийняти податкову декларацію означає,
що відповідне рішення не створило
жодних правових наслідків, а податкова
декларація є поданою вчасно на
підставі п. 49.13 ст. 49 ПК України. Тому в
такому разі обов'язок платника
податків щодо своєчасного подання
податкової декларації є виконаним
належним чином, а його порушені права
цілком відновленими.

Резолютивна частина постанови
адміністративного суду про
задоволення позовних вимог у справі,
предметом оскарження в якій є
протиправність відмови податкового
органу у прийнятті податкової
декларації має містити висновок про
визнання протиправною відмову
податкового органу прийняти податкову
декларацію, а податкової декларації
такою, що подана платником податків у
день її фактичного отримання органом
державної податкової служби (із
зазначенням дати).

Вимоги про зобов'язання податкового
органу прийняти податкову декларацію,
визнання протиправними рішення, дії,
бездіяльності податкового органу,
визнання поданої декларації
податковою звітністю, визнання
податкової декларації поданою варто
розглядати як вимогу про визнання
протиправною відмови у прийнятті
податкової декларації, поданої
платником податків на певну дату.

Дана правова позиція викладена в
інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України від
15.06.2012 року за № 1503/12/13-12.

З огляду на норми ст.ст. 11, 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд приходить до висновку про
те, що достатнім та належним способом
захисту та відновлення порушеного
права позивача з боку суб'єкта владних
повноважень є визнання протиправними
дій відповідача щодо невизнання
податкової декларації з ПДВ за лютий 2014
р. податковою звітністю та скасування
оспорюваного рішення з визнанням
податкової декларації позивача з ПДВ
за лютий 2014 р. поданою у день фактичного
отримання її органом державної
податкової служби, а також з
відображенням показників даної
податкової звітності у порядку та у
спосіб, визначений Інструкцією «Про
порядок ведення органами державної
податкової служби оперативного обліку
платежів до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється
органами державної податкової служби,
затвердженої наказом ДПА від 18.07.2005 р. №
276.

Щодо прохання позивача про
зобов'язання Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби у
десятиденний строк з дня отримання
судового рішення у даній справі, яке
набрало законної сили, подати звіт про
виконання судового рішення у даній
справі суд вважає роз'яснити позивачу
наступне.

Положеннями ст. 267 КАС України
встановлені спеціальні способи
судового контролю за виконанням
судових рішень в адміністративних
справах. Відповідно до положень
зазначеної статті, суд, який ухвалив
судове рішення в адміністративній
справі, має право зобов'язати суб'єкта
владних повноважень, проти якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення. За
наслідками розгляду звіту або у разі
його ненадходження у встановлений
строк суд може постановити окрему
ухвалу.

Особа, яка бере участь у справі, може
звернутися до суду із заявою про
вирішення питання щодо судового
контролю за виконанням судового
рішення в будь-який час після
проголошення постанови. Така заява
(клопотання) передається судді, який
розглядав справу і розглядається в
межах того ж самого провадження. У
цьому випадку строк для надання звіту
встановлюється ухвалою суду.

Проте, у даному випадку суд не вбачає
підстав для встановлення судового
контролю за виконанням рішення
суб'єктом владних повноважень, адже у
суду не має достатніх підстав вважати,
що відповідач буде перешкоджати його
виконанню після набрання ним законної
сили.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що встановлення судом строку
для виконання судового рішення та
зобов'язання подання звіту є правом, а
не обов'язком суду та не може бути
обрано позивачем одним із способів
захисту порушеного права.

Таким чином, не підлягають задоволенню
позовні вимоги позивача про
зобов'язання податкову інспекцію у
десятиденний строк з дня отримання
судового рішення у даній справі, яке
набрало законної сили, подати звіт про
виконання судового рішення, оскільки
відповідно до ст. 267 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, який ухвалив судове рішення має
право зобов'язати суб'єкта владних
повноважень подати у встановлений
судом строк звіт про виконання
судового рішення.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене,
враховуючи протиправність дій та
рішень відповідача, а також те, що
відповідачем не доведено
правомірність своїх дій та їх
відповідність нормам діючого
законодавства України, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими у частині визнання
протиправними дії Лівобережної ОДПІ м.
Дніпропетровська щодо невизнання
податковою декларації ТОВ «АДІОНІС» з
податку на додану вартість за лютий 2014
року, скасування рішення Лівобережної
ОДПІ м.Дніпропетровська № 7722/10/04-64-18-03-15
від 13.03.2014 року про невизнання
податковою декларації ТОВ «АДІОНІС» з
податку на додану вартість за лютий 2014
року та зобов'язання Лівобережну ОДПІ
м.Дніпропетровська прийняти податкову
декларацію ТОВ «АДІОНІС» (, індекс 49029, м. Дніпропетровськ, пр.
Газети «Правда», буд. 95-а) з податку на
додану вартість за липень 2013 року з
додатками датою її фактичного
отримання, зобов'язання Лівобережну
ОДПІ м. Дніпропетровська відобразити
показники (дані) податкової декларації
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АДІОНІС» з податку
на додану вартість за період лютий 2014
року з додатками в електронних базах
даних податкової звітності, у тому
числі в картці особового рахунку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АДІОНІС» та
підлягають задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем - ТОВ «АДІОНІС» при зверненні
до суду понесені судові витрати,
пов'язані зі сплатою судового збору за
подання адміністративного позову до
суду в розмірі 73,08 грн., що
документально підтверджується
платіжним дорученням № 1271 від 12.02.2014 р.
(а.с. 2).

Отже, сплачений позивачем судовий збір
за подачу адміністративного позову до
суду підлягає поверненню відповідно до
задоволених вимог, а саме у розмірі 58,46
грн.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в судовому засіданні 09 жовтня
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено на 14 жовтня 2014 року,
про що повідомлено після проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 69 - 71, 86, 94, 122,
128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "АДІОНІС"
до Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання дій
протиправними, скасування рішення №
7722/10/04-64-18-03-15 від 13.03.2014 р., та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, щодо невизнання податкової
декларації Товариства з обмеженою
відповідальністю "АДІОНІС" з податку на
додану вартість за період лютий 2014
року, як податкової звітності.

Скасувати рішення Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області №
7722/10/04-64-18-03-15 від 13.03.2014 року.

Зобов'язати Лівобережну об'єднану
державну податкову інспекцію м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області (, індекс 49029,
Україна, Дніпропетровська область,
місто Дніпропетровськ, проспект імені
Газети "Правда", будинок 95-а) прийняти
податкову декларацію Товариства з
обмеженою відповідальністю "АДІОНІС"
(, індекс 49130,
Дніпропетровська область, місто
Дніпропетровськ, Індустріальний район,
вулиця Березинська, будинок 66-Д) з
податку на додану вартість за період
лютий 2014 року з додатками, датою її
фактичного отримання, а саме 12.03.2014 р.

Зобов'язати Лівобережну об'єднану
державну податкову інспекцію м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області (, індекс 49029,
Україна, Дніпропетровська область,
місто Дніпропетровськ, проспект імені
Газети "Правда", будинок 95-а)
відобразити показники (дані)
податкової декларації Товариства з
обмеженою відповідальністю "АДІОНІС"
(, індекс 49130,
Дніпропетровська область, місто
Дніпропетровськ, Індустріальний район,
вулиця Березинська, будинок 66-Д) з
податку на додану вартість за період
лютий 2014 року з додатками в електронних
базах даних податкової звітності, у
тому числі в картці особового рахунку
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АДІОНІС".

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "АДІОНІС" (, індекс 49130, Дніпропетровська
область, місто Дніпропетровськ,
Індустріальний район, вулиця
Березинська, будинок 66-Д) судові
витрати пов'язані зі сплатою судового
збору у розмірі 58,46 грн. (п'ятдесят вісім
гривень 46 копійок).

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд, в порядку та у
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 14
жовтня 2014 року.

Суддя С. В.
Прудник