Справа № 820/17166/14
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р.Справа № 820/17166/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Сіренко О.І.

Суддів:
Любчич Л.В. , Спаскіна
О.А.

за участю секретаря
судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 06.11.2014р. по
справі № 820/17166/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківський завод
металургійного інструмента "Вектор"

до Державної податкової інспекції
у Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

06 листопада 2014 року постановою
Харківського окружного
адміністративного суду
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Харківський завод металургійного
інструмента "Вектор" до Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного Управління
Міндоходів у Харківської області про
скасування податкових
повідомлень-рішень - задоволено.

Скасовано податкові повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного Управління
Міндоходів у Харківської області
№ від 25.07.2014р., № від 25.07.2014р.

У апеляційній скарзі Державна
податкова інспекція у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області (далі
- відповідач, ДПІ у Дзержинському
районі м. Харкова) просить постанову
суду першої інстанції скасувати,
прийняти нове судове рішення, яким
відмовити у позові в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом вимог
щодо законності та обґрунтованості
судового рішення, неповноту
дослідження судом доказів і
встановлення обставин у справі,
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги вказує
на відсутність підстав вважати
проведені на виконання укладеної угоди
між позивачем та його контрагентом ТОВ
" ІК "Донецький кряж" господарські
операції реальними та такими, що
породжують для сторін юридичні
наслідки. Наголошуючи на допущених
позивачем та виявлених під час
проведеної перевірки порушеннях,
заявник також посилається на акт від
17.04.2014р. №236/05-66-22-02/38959916 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ " ІК "Донецький кряж" щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків покупцями та постачальниками,
їх реальності та повноти відображення
в обліку з ПДВ за січень - лютий 2014 року,
що свідчить на користь висновку про
здійснення ТОВ "Харківський завод
металургійного інструмента "Вектор"
фінансово-господарської діяльності у
період, що перевірявся, без мети
настання реальних наслідків. Тож, на
думку заявника, наведені обставини
підтверджують правомірність висновку
податкового органу про допущені
позивачем порушення та законність
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

У письмових запереченнях на апеляційну
скаргу, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Харківський завод
металургійного інструмента "Вектор"
(далі - позивач, ТОВ "Харківський завод
металургійного інструмента "Вектор")
просить постанову суду першої
інстанції залишити без змін,
посилаючись на її законність та
обґрунтованість.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про час та місце судового
розгляду справи були повідомлені
належним чином, що відповідно до
частини 4 статті 196 Кодексу
адміністративного судочинства України
не є перешкодою для розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст. 195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
Державною податковою інспекцією у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного Управління Міндоходів у
Харківській області була проведена
позапланова документальна невиїзна
перевірка Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківський завод
металургійного інструмента "Вектор" з
питань перевірки відносин з
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ІК "Донецький кряж"
за період лютий 2014 року.

11.07.2014 року за результатом проведеної
перевірки складено акт №2759/20-30-22-03/36035739,
яким встановлено порушення позивачем
п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п.
200.3 ст. 200 Податкового Кодексу України, в
зв'язку з чим завищено податковий
кредит на суму 80068,00 грн. у лютому 2014
року, що призвело до заниження суми
податку на додану вартість, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету у
розмірі 61119,00 грн. за лютий 2014 року та
завищення від'ємного значення різниці
поточного звітного (податкового)
періоду, яке зараховується до складу
податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду на 7797,00
грн., завищення залишку від'ємного
значення який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду на 11152,00 грн.
(а.с.12-19).

25.07.2014 року на підставі висновків акту
перевірки Державною податковою
інспекцією у Дзержинському районі м.
Харкова Головного Управління
Міндоходів у Харківській області були
винесені податкові
повідомлення-рішення: №, яким
позивачу визначено суму податкового
зобов'язання по податку на додану
вартість по вітчизняним товарам
(роботах, послугах) у загальному
розмірі 91678, 50 грн., з яких за основним
платежем 61119,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями 30559,5 грн.;
№, яким зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 18949,00 грн.

За результатами адміністративного
оскарження зазначені податкові
повідомлення-рішення залишені без
змін.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
досліджені первинні документи
свідчать у своїй сукупності на користь
правомірності формування позивачем
податкового кредиту за наслідком
угоди, укладеної з ТОВ "ІК "Донецький
кряж" за перевіряємий період.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України (ПК
України) встановлено, що податковий
кредит - сума, на яку платник податку на
додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду, визначена згідно
з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.3 ст. 198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Пунктом 201.8 ст. 201 ПК України
передбачено, що право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Згідно п.201.10 ПК України, податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Вимоги щодо оформлення податкової
накладної передбачено п.201.1 ст. 201 ПК
України.

За змістом п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України , датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п.198.6 ст. 198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Таким чином, обов'язковою умовою
виникнення у платника права на
податковий кредит є реальне здійснення
операцій з придбання товарів (робіт,
послуг) з метою їх використання в
оподатковуваних операціях, а також
наявністю документів первинного
обліку (зокрема, податкових накладних),
що містять достовірні відомості про
обсяг та зміст господарської операції.

З матеріалів справи вбачається, що між
позивачем, Товариством з обмеженою
відповідальністю ""Харківський завод
металургійного інструмента "Вектор" (як
замовником) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "ІК "Донецький кряж"
(як виконавцем) було укладено договір
на виконання послуг по переробці
давальницької сировини №04/01 від 10.01.2014
року. Згідно пп. 1.1. договору виконавець
зобов'язується своїми силами і
засобами надати послуги з переробки
давальницької сировини та
виготовлення готової продукції, а
замовник зобов'язується прийняти
результати переробки та здійснити
оплату за виконані роботи відповідно з
умовами цього договору. Сировина -
труба х / д 32x7,0-7,5 довжиною (кратністю) що
дозволяє виготовити необхідну
продукцію, далі по тексту іменується
"Сировина". Продукція - труба бурова
32x7,0-7,5x4060 (або іншої довжини, згідно
додатків), оброблена згідно пп.2 Додатки
до Договору, далі по тексту іменується
"Продукція". Сировина передається на
умовах DDP м. Донецьк за актом
приймання-передачі, підписаним в
двосторонньому порядку (пп.2.1.
Договору). Датою передачі сировини є
дата підписання акта прийому-передачі
(пп. 2.2. Договору). Сторони по кожній
партії сировини, що поставляється
додатковою угодою визначають:
найменування, кількість, параметри за
якістю давальницької сировини; обсяг і
перелік послуг з переробки, вартість
переробки, строки переробки сировини
(пп. 2.3. Договору). Строк дії договору: з
10.01.2014року до 31.12.2014 року, але до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
(пп. 7.2. Договору)

Факт виконання послуг у лютому 2014 р.
підтверджуються первинними
документами: податковими накладними
№701, 702 від 21.02.2014 року, актами про
прийняття давальницької сировини до
договору №04/01 від 10.01.2014 року, актами
про надання послуг з переробки, актами
про передачу продукції, виробленої з
давальницької сировини, які містяться
в матеріалах справи.

Придбання послуг у Товариства з
обмеженою відповідальністю "ІК
"Донецький кряж", здійснювалось саме в
межах господарської діяльності
позивача. З акту №2759/20-30-22-03/36035739 від
11.07.2014 року вбачається, що видами
діяльності Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківський завод
металургійного інструмента "Вектор" є:
механічне оброблення металевих
виробів; виробництво вогнетривких
виробів; лиття сталі; кування,
пресування, штампування, профілювання;
порошкова металургія; ремонт і
технічне обслуговування машин і
устаткування промислового
призначення; неспеціалізована оптова
торгівля.

Отримані після переробки на ТОВ "ІК
"ДОНЕЦЬКИЙ КРЯЖ" товари були передані
на подальшу переробку на підприємство
ТОВ „АМО1" на підставі договору на
надання послуг по переробці
давальницької сировини №03 від 16.01.2014
року. Згідно пп. 1.1. договору виконавець
зобов'язується своїми силами виконати
послуги по переробці давальницької
сировини та виготовлені готової
продукції, а замовник зобов'язується
прийняти результати переробки та
здійснити оплату за виконанні роботи в
відповідності до умов даного договору.
Строк дії договору до 31 грудня 2014 року (
пп. 7.2. договору).

Факт транспортування товару до ТОВ "ІК
"ДОНЕЦЬКИЙ КРЯЖ" на переробку та до ТОВ
"Харківський завод металургійного
інструмента "Вектор" підтверджується
товарно-транспортними накладними,
актами наданих послуг, банківськими
виписками про перерахування коштів за
надання транспортно-експедиційних
послуг з перевезення, які містяться в
матеріалах справи.

Надані позивачем на підтвердження
правомірності формування податкового
кредиту з ПДВ первинні документи
відповідають вимогам ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність" від 16 липня 1999
року N 996-XIV, а також Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 р. N 88.

Надаючи оцінку доводам відповідача у
апеляційній скарзі із вказівкою на
окремі недоліки товарно-транспортних
накладних, а саме: відсутність
конкретних адрес, за якими було
здійснено навантаження/розвантаження
товарно-матеріальних цінностей,
відсутність посилань на реквізити
довіреностей або інших документів, що
уповноважували осіб на отримання
товару, колегія суддів зазначає
наступне.

Колегія суддів вважає, що
товарно-транспортні накладні не є
документами первинного
бухгалтерського обліку, на підставі
яких проводиться оприбуткування
поставленого товару, та не є єдиним та
безумовним документом, що підтверджує
факт придбання або продажу
товарно-матеріальних цінностей.

Таким чином, неналежне оформлення
транспортної документації, неналежні
товарно-транспортні накладні або їх
відсутність можуть служити підставою
для позбавлення права на витрати і
податковий кредит з придбання послуг
перевезення, але ніяк не з придбання
товарно-матеріальних цінностей.

Крім того, з огляду на досліджений
судом апеляційної інстанції масив
первинних документів, складених на
виконання умов договору між позивачем
та його контрагентом ТОВ "ІК "Донецький
кряж" , факт належного виконання умов
зазначеного договору сторонами
доведено, в свою чергу правомірний
характер формування позивачем
податкової звітності з податку на
додану вартість, в тому числі і
податкового кредиту, не спростовано
достатніми доказами по справі.

Суд апеляційної інстанції також вважає
необґрунтованими посилання
відповідача у апеляційній скарзі на
акт від 17.04.2014р. №236/05-66-22-02/38959916 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ " ІК "Донецький кряж" щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків покупцями та постачальниками,
їх реальності та повноти відображення
в обліку з ПДВ за січень - лютий 2014 року,
яким, на його думку, підтверджується
протиправний характер дій позивача в
частині формування податкового
кредиту у періоді, що перевірявся, по
взаємовідносинам із зазначеним
контрагентом.

Фактично, дані проведених звірок
контрагента позивача податковими
органами не можуть бути підставою для
висновку про неправомірність
віднесення сум ПДВ до податкового
кредиту. Доказами порушення правил
формування податкового кредиту можуть
слугувати лише досліджені первинні
бухгалтерські документи ТОВ "ІК
"ДОНЕЦЬКИЙ КРЯЖ".

Згідно ст. 61 Конституції України, норми
якої є нормами прямої дії, юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер. Тому, якщо
стосовно контрагента позивача виникли
сумніви з приводу правомірного
характеру діяльності, оформлення
документів бухгалтерського обліку та
звітності без мети реального
провадження господарських операцій,
відповідальність та відповідні
негативні наслідки настають саме щодо
цієї особи. Зазначена обставина не є
підставою вважати неправомірним
формування податкового кредиту
позивачем, якщо останній виконав усі
передбачені законом умови щодо його
формування та має документальні
підтвердження.

Відповідно до вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції ухвалена з дотриманням норм
процесуального права, у відповідності
до вимог норм матеріального права, тому
колегія суддів вважає, що підстав для
її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області -
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 06.11.2014р. по
справі № 820/17166/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А. Повний текст ухвали
виготовлений 10.12.2014 р.

Помічник
судді Цюпак О.П.