Справа № 638/15207/14-а
Суддя: Омельченко К. О.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі - головуючого судді Омельченко
К.О.,

при секретарі - Забіякі Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в
Полтавській області, Сердюк Євгена
Володимировича про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним
позовом та просив скасувати постанову
по справі про адміністративне
правопорушення від 31.08.2014 р. № ПСІ 677887,
винесену відповідачем, згідно якої
зазначено, що позивач 31.08.2014 року о 15-30
год. На 395 км. Автодороги Київ-Харків
керував автомобілем Cheri Tiggo д/н НОМЕР_1
та здійснив обгін попутно рухаючогося
автомобіля на перехресті, чим порушив
вимоги п. 14.6.а ПДР України та до нього
застосовано штраф в розмірі 425,00 грн.

Позивач вважає дану постанову
незаконною та необґрунтованою, такою,
що порушує його права та законні
інтереси, зазначаючи при цьому, що
відповідач неповно та недобросовісно
дослідив всі обставини справи.

Крім того позивач зазначає, що
відповідач при встановленні факту
правопорушення керувався
припущеннями, що недопустимо.

В судове засіданні позивач не з'явився,
надав заяву про слухання справи у його
відсутність, позовні вимоги підтримав,
та просив суд їх задовольнити.

Відповідач, повідомлений належним
чином про дату, час та місце розгляду
справи, до суду не прибув, надав свої
заперечення на позов та клопотання про
слухання справи у його відсутність.

Враховуючи наведене та беручи до уваги
положення ч.4 ст. 128 КАС України , суд
вважає за можливе розгляд та вирішення
даної справи на підставі наявних в ній
доказів.

Проаналізувавши наявні в справі
матеріали, суд вважає необхідним
відмітити, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена в районний, районний у
місті, міський чи міськрайонний суд, у
порядку, визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими цим Кодексом.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 17 КАСУ юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень ( нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 18 КАСУ
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Згідно абз. 2 п. 3 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№2 від 06.03.2008 року до правових актів
індивідуальної дії належать також
рішення ( постанови) про притягнення
фізичних осіб до адміністративної
відповідальності, які прийнятті
суб'єктами владних повноважень, крім
суду.

Повноваження ДАІ про притягнення до
адміністративної відповідальності є
правовим актом та стосується інтересів
конкретної особи ( порушника), тобто є
актом індивідуальної дії, а відповідно
до ч. 2 ст. 19 КАСУ, адміністративні
справи з приводу оскарження правових
актів індивідуальної дії, а також дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, які прийняті (вчинені,
допущені) стосовно конкретної фізичної
чи юридичної особи (їх об'єднання),
вирішуються за вибором позивача
адміністративним судом за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем проживання
(перебування, знаходження) цієї особи -
позивача, або адміністративним судом
за місцезнаходженням відповідача, крім
випадків, передбачених Кодексом.

Таким чином, позивач правомірно, із
дотриманням вимог територіальної
підсудності, звернувся з
адміністративним позовом про
скасування наведеної постанови.

Так, судом встановлено, що згідно
оскаржуваної в даній справі постанови
позивача було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
порушення вимог п. 14.6.а Правил
дорожнього руху України, скоєння
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122
КУпАП.

Відповідно до ст.. 245 КпАП України,
завдання провадження в справах про
адміністративне правопорушення,
зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і
об'єктивне з'ясування обставин кожної
справи, вирішення її в точній
відповідності з законом.

Відповідно до ст.. 70 КАСУ, належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Обставини, які за
законом повинні бути підтвердженні
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись ніякими
іншими засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач надав заперечення на позов,
в якому пояснив, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню, оскільки
інспектор ДПС роз'яснював права
позивачу. При цьому позивач при
складанні протоколу одразу не
погодився із встановленим порушенням.

Доходячи висновку про незаконність
постанови про адміністративне
правопорушення, суд керувався іншими
міркуваннями, зокрема невірним
застосуванням відповідачем як
суб'єктом владних повноважень вимог
чинного законодавства України, що
призвело до порушення прав позивача та
його незаконного притягнення до
адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ,ст. 2,17,160,161,162,163 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову по справі про
адміністративне правопорушення від
31.08.2014 р. № ПСІ 677887, винесену
інспектором ДПС взводу №1 роти ДПС ДАІ
УМВС України у Полтавській області
прапорщиком міліції Сердюк Євгеном
Володимировичем відносно ОСОБА_1 -
скасувати.

Постанова остаточна та оскарженню не
підлягає.

Суддя