Справа № 826/10195/14
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
інстанції:Мазур А.С.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

11 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі
Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, без фіксування його за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41
КАС України, апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Святошинському районі м. Києва на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 18 вересня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у Святошинському районі м.
Києва про стягнення заборгованості в
сумі 4 476,95 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18 вересня 2014 року адміністративний
позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, 29.03.2012 року позивач уклав
договір інвестування на будівництво
житла з управлінням активами «ІФК», у
результаті якого 29.03.2013 року придбав
квартиру, при цьому він сплатив збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна у розмірі 1% вартості
нерухомого майна в сумі 4 476,95 грн..

Оскільки житло він придбав вперше, то
звільняється від сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування громадян. З проханням
повернути помилково сплачені кошти він
звернувся до відповідача у травні 2014
року, однак йому було відмовлено.

Вважаючи дії пенсійного фонду
протиправними, позивач звернувся до
суду із даним позовом, в якому просив
суд зобов'язати відповідача повернути
йому помилково сплачені кошти.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
особи, які придбавають житло вперше,
звільняються від сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна у розмірі 1% вартості
нерухомого майна, однак, в порушення ст.
71 КАС України, відповідачем не
доведено, що позивач придбав житло не
вперше.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,

29.03.2013 року між позивачем та ТОВ
«Компанія з управління активами «ІФК»
укладено договір купівлі-продажу
квартири, згідно якого позивач як
покупець за договором придбав
квартиру, загальною площею 38,20 кв.м..

Укладений договір посвідчено
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу за №1062
29.03.2013 року.

Право власності позивача на нерухоме
майно зареєстроване 29.03.2013 року у
Державному реєстрі прав на нерухоме
майно, про що ним отримано витяг.

При укладенні договору згідно вимог п.
15-3 постанови Кабінету Міністрів
України від 03.11.98 р. №1740 «Про
затвердження порядку сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій» позивачем
сплачено 4 476,95 грн. пенсійного збору з
операцій купівлі-продажу нерухомого
майна, про що свідчить квитанція №17113 від 29.03.2013 року на суму 4 476,95 грн.
про сплату позивачем на рахунок УДК у
Святошинському районі м. Києва 1% за
купівлю квартири.

Пунктом 8 статті 2 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено що, об'єктом
оподаткування для платників збору
визначених п. 9 ст. 1 цього Закону, є
вартість нерухомого майна, зазначена в
договорі купівлі-продажу такого майна.

Відповідно до п. 10 ст. 4 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» - на обов'язкове
державне пенсійне страхування для
підприємств, установ та організацій
незалежно від форм власності та
фізичних осіб, які придбавають
нерухоме майно встановлюються ставки
збору на рівні 1 відсотка від вартості
нерухомого майна, зазначена в договорі
купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
окремих видів господарських операцій
згідно із Законом України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» врегульовані Порядком
сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування з окремих видів
господарських операцій, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.11.1998 № 1740.

Згідно з пунктом 15-1 Порядку №1740, який
містить положення аналогічні за
змістом положенням вищенаведених
статей Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування», - збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операцій купівлі-продажу нерухомого
майна сплачується підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності та фізичними
особами, які придбавають нерухоме
майно, у розмірі 1 відсотка від вартості
нерухомого майна, зазначеної в
договорі купівлі-продажу такого майна,
за винятком державних підприємств,
установ і організацій, що придбавають
нерухоме майно за рахунок бюджетних
коштів, установ та організацій
іноземних держав, що користуються
імунітетами і привілеями згідно із
законами та міжнародними договорами
України, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, а також
громадян, які придбавають житло і
перебувають у черзі на одержання житла
або придбавають житло вперше.

Таким чином, із загального правила про
обов'язковість сплати збору при
придбанні нерухомого майна
законодавцем встановлено два винятки:
громадяни, які придбавають житло і
перебувають на черзі на одержання
житла, та громадяни, які придбавають
житло вперше.

Будь-яких належних та допустимих
доказів, які б спростовували
твердження позивача про придбання ним
житла не вперше, відповідачем - не
надано.

Відповідно до положень ст.. 71 КАС
України обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень - покладено на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивач вперше придбав
житло та при оформленні документів
безпідставно (помилково) сплатив збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна в розмірі 1% від
вартості придбаного ними майна.

Відтак, колегія суддів приходить до
висновку, що позивач має право на
повернення суми збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування - як помилково сплаченого,
за відсутності обов'язку здійснювати
такий платіж.

Крім того, колегія суддів погоджується
з посиланнями суду першої інстанції, що
згідно чинного законодавства збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування сплачується на рахунки
органів Державної казначейської
служби України, тому і повертатися ці
кошти мають в порядку, визначеному для
повернення бюджетних коштів, а не
стягуватися з Управління Пенсійного
фонду України у Святошинському районі
м. Києва судовим рішенням.

Порядок повернення коштів, помилково
або надміру зарахованих до державного
та місцевих бюджетів затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 03.09.13 р. №787, і він визначає випадки,
за яких органи Державної казначейської
служби України зобов'язані виконувати
операції з повернення помилково або
надміру сплачених податків, зборів
(обов'язкових платежів).

Згідно п. 5 Порядку повернення
помилково або надміру зарахованих до
бюджету податків, зборів (обов'язкових
платежів) та інших доходів бюджетів
здійснюється за поданням органів, що
контролюють справляння надходжень
бюджету.

Відповідно, для стягнення позивачем
помилково сплачених коштів Управління
Пенсійного фонду України у
Святошинському районі м. Києва має
звернутися з відповідним поданням до
органів Державної казначейської
служби України.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються встановленими судом
першої інстанції обставинами, наявними
в матеріалах справи доказами та
нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206
КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Святошинському районі м. Києва -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 18 вересня 2014року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя
Шурко О.І.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.