Справа № 668/813/14-ц
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

02 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 668/813/14-ц

Категорія: 5.5 Головуючий в 1 інстанції:
Головко О.В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.

суддів - Бойка А.В.

- Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою виконавчого комітету
Херсонської міської ради на постанову
Суворовського районного суду м.
Херсона від 05 березня 2014 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
виконавчого комітету Херсонської
міської ради про скасування рішення
щодо відмови визнати наймачем
житлового приміщення,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до виконавчого комітету
Херсонської міської ради про
скасування рішення від 17.12.2013року №319 в
частині затвердження засідання
міської громадської комісії з житлових
питань від 19.11.2013 року №11 щодо відмови
позивачці визнати її наймачем
ізольованого приміщення АДРЕСА_1.

Обгрунтовуючи позовні вимоги
позивачка вказувала, що звернувшись до
міської ради з заявою щодо укладання
між нею та Херсонською міською радою
договору найму на житлове приміщення
АДРЕСА_1, отримала відмову, так як
нібито вона та діти за вказаною адресою
не проживають та в ордері № 825 від 24.06.1991
відсутні номер спільного рішення
адміністрації та профспілкового
комітету підприємства, але
правомірність вселення, проживання та
реєстрації позивачки в цьому
приміщенні до дня подачі позовної
заяви не оспорювалась.

Представник відповідача заперечувала
проти задоволення позовних вимог.

Постановою Суворовського районного
суду м. Херсона від 05 березня 2014 року
позов задоволено в повному обсязі.
Скасовано рішення виконавчого
комітету Херсонської міської ради від
17.12.20ІЗ року №319 в частині затвердження
засідання міської громадської комісії
з житлових питань від 19.11.2013року № 11
щодо відмови ОСОБА_2 визнати її
наймачем ізольованого приміщення
АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі виконавчого
комітету Херсонської міської ради
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги виконавчого
комітету Херсонської міської ради
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

24 червня 1991 року був виданий ордер № 825
на житлову площу розміром 17,35 кв.м у
гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_3 та членам її сім'ї: ОСОБА_4
(чоловік), ОСОБА_5 (дочка), ОСОБА_2 (дочка).

08.06.2004 року ОСОБА_3 звернулась з заявою
до Начальника ЖКО ХБК ВАТ Соловйова В.М.
стосовно переведення особового
рахунку за адресою: АДРЕСА_1 з заявника
на дочку ОСОБА_5, у зв'язку зі зняттям з
реєстрації за даною адресою та зміною
місця проживання.

26.06.2008 року ОСОБА_5 подала заяву до в.о.
Заступника голови правління ВАТ ХБК
Мироненко Г.Л., щодо переоформлення
особового рахунку за адресою: АДРЕСА_1 з
ОСОБА_5 на ОСОБА_2,у зв'язку зі зняттям з
реєстрації за даною адресою та зміною
місця проживання.

06.11.2012 року ОСОБА_2 просила перевести
особовий рахунок по зазначеному
житловому приміщенню з «ОСОБА_2» на
прізвище «ОСОБА_2», у зв'язку з
одруженням та зміною прізвища, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
Серія НОМЕР_1 виданого 06.04.2012року.

Позивачка звернулася до Херсонської
міської ради з заявою, щодо укладання
договору найму на житлове приміщення
АДРЕСА_1, але, рішенням виконавчого
комітету Херсонської міської ради від
17.12.2013 року № 319 їй відмовлено про
визнання її наймачем вказаного
приміщення, оскільки вона та діти за
вказаною адресою не проживають, також
зазначено, що в ордері №825 від 24.06.1991
року відсутній номер спільного рішення
адміністрації та профспілкового
комітету підприємства, але даний факт
нічим не підтверджується. Окрім того,
спеціальний ордер, який є єдиною
підставою для вселення на надану жилу
площу відповідно до положень ст. 129 ЖК
УРСР видавався матері позивача, та на
підставі нього було вселення до
вищевказаного приміщення.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2,
суд першої інстанції виходив з того, що
рішення в оскаржуваній частині є
неправомірним, оскільки підстави для
відмови у визнанні позивачки наймачем
вищевказаного приміщення відсутні.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам Кодексу
адміністративного судочинства
України, Житлового Кодексу
Української РСР, Закону України «Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків».

В апеляційній скарзі виконавчого
комітету Херсонської міської ради
вказується, що рішення суду першої
інстанції є неправильним, оскільки суд
першої інстанції не прийняв до уваги
наявні в матеріалах справи докази, та
не вжив передбачених законом заходів.
Тому, як стверджує апелянт, постанову
суду першої інстанції необхідно
скасувати та прийняти нову, якою у
задоволені позову відмовити.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 64, 65 ЖК України, наймач
вправі в установленому порядку за
письмовою згодою всіх членів сім'ї, які
проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб. Особи, що вселилися в жиле
приміщення як члени сім'ї наймача,
набувають рівного з іншими членами
сім'ї права користування жилим
приміщенням, якщо при вселенні між цими
особами, наймачем та членами його сім'ї,
які проживають з ним, не було іншої
угоди про порядок користування жилим
приміщенням.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 з липня 2008 року є основним
наймачем житлового приміщення кімнати
АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою
про місце проживання і про склад сім'ї.

З заяви ОСОБА_2 від 06.11.2012 року
вбачається, що позивачка просила
перевести особовий рахунок у зв'язку з
одруженням та зміною прізвища.

Поряд з цим слід зазначити, що на
підставі Закону України «Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків» VI скликанням
XXIII сесії Херсонської міської ради від
25.12.2012 року №927 було прийнято рішення
«Про підтвердження статусу
«гуртожиток» із наданням дозволу на
приватизацію жилих приміщень 16
гуртожитків, прийнятих до комунальної
власності міської територіальної
громади», надано дозвіл на
приватизацію жилих приміщень
громадянам, які зареєстровані та
фактично проживають у них на законних
підставах тривалий час (не менше п'яти
років).

Згідно ст..129 Житлового кодексу
Української РСР на підставі рішення
про надання жилої площі в гуртожитку
адміністрація підприємства, установи,
організації видає громадянинові
спеціальний ордер, який є єдиною
підставою для вселення на надану жилу
площу.

Відповідач в своїй апеляційній скарзі
посилається на Витяг з Протоколу
засідання міської громадської комісії
з житлових питань від 19.11.2013 № 11, яким
встановлено, що ОСОБА_2 з дітьми за
даною адресою не проживає. Однак,
згідно ст.72 Житлового кодексу
Української РСР встановлено,що
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку. Рішення суду з цього
питання в матеріалах справи відсутнє,
отже ОСОБА_2 має право користування
житловим приміщенням кімнати АДРЕСА_1
на законних підставах. Також
відповідач вказує на те, що в ордері №
825 від 24.06.1991 відсутні номер спільного
рішення адміністрації та
профспілкового комітету підприємства.
Згідно ст.61. Житлового кодексу
Української РСР договір найму жилого
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду
укладається в письмовій формі на
підставі ордера на жиле приміщення між
наймодавцем - житлово-експлуатаційною
організацією (а в разі її відсутності -
відповідним підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я якого видано
ордер. Згідно ч.1,ч.2 ст..59 Житлового
кодексу Української РСР ордер на жиле
приміщення може бути визнано недійсним
у судовому порядку. Вимогу про визнання
ордера недійсним може бути заявлено
протягом трьох років з дня його видачі.
Як вбачається з матеріалів справи,
недійсність ордера № 825 від 24 червня 1991
на житлову площу розміром 17,35 кв.м у
гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 в
судовому порядку не була встановлена.

Що стосується доводів апелянта щодо
постійного перебування позивачки в
державі Ізраїль, то в матеріалах справи
наявна довідка місця проживання та
складу сім' ї і прописці від 29.20.2013 № 1982,
тому колегія суддів не приймає ці
доводи до уваги.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу виконавчого
комітету Херсонської міської ради
залишити без задоволення, а постанову
Суворовського районного суду м.
Херсона від 05 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв