Справа № 816/4453/14
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/4453/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Костенко Г.В.,

за участю: секретаря судового
засідання - Рогози Х.С.,

представника позивача -
Смольського Ю.С.,

представника відповідача -
Дудника В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Відкритого акціонерного
товариства "Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат" до
Полтавської митниці Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Полтавській області
про визнання протиправним та
скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2014 року позивач Відкрите
акціонерне товарство "Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат"
(надалі - позивач або ВАТ "ПГЗК")
звернулося до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Полтавської митниці Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Полтавській області
(надалі - відповідач або Полтавська
митниця) про визнання протиправним та
скасування рішень про коригування
митної вартості товарів: №806010002/2014/000022/1
від 13.10.2014 року, №806010002/2014/000024/1 від 13.10.2014
року, №806010002/2014/000023/1 від 13.10.2014 року та
карток відмови в прийняті митних
декларацій: №806010002/2014/00035 від 13.10.2014
року, №806010002/2014/0036 від 13.10.2014 року,
№806010002/2014/00037 від 13.10.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що Полтавською митницею
порушено права та інтереси ВАТ "ПГЗК" у
сфері публічно-правових відносин через
безпідставне коригування митної
вартості товарів до збільшення.
Стверджував про те, що ним правомірно
розраховано митну вартість товару
(литі кулі для млинів, що мелють) на
підставі основного методу - за ціною
договору.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити з підстав,
наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував, просив суд
відмовити у задоволенні позову ВАТ
"ПГЗК" повністю. Зазначав, що
контролюючим органом правомірно, із
застосуванням положень статті 60
Митного кодексу України, визначено
митну вартість товару, яка ґрунтується
на раніше визнаній митній вартості
такого самого товару, оформленого на
підставі митних декларацій від 16 липня
2014 року № 806010002/2014/201751, 201752, 201753.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступні факти та
відповідні до них правовідносини.

Між ВАТ "ПГЗК" (покупець) та компанією
"Vega Industries LTD" /Сполучене Королівство
Великої Британії та Північної
Ірландії/ (продавець) 13 травня 2014 року
укладено зовнішньоекономічний
контракт №1522 /а.с. 10-29/ (надалі -
Контракт), за умовами якого продавець
зобов'язувався передати у власність
покупця, а покупець - прийняти у
власність і оплатити литі кулі, що
мелють, асортимент, кількість і
вартість яких зазначається у
замовленнях (додатках), що являються
невід'ємною частиною договору /пункти
2.1, 2.2/.

Вказана у додатках (замовленнях) ціна
товару є твердою і не підлягає жодним
змінам протягом всього строку дії
Контракту /пункт 2.10/. Товар
поставляється на умовах DAP, м.
Комсомольськ, Полтавська область,
Україна (Інкотермс 2010) /пункт 3.2/. Оплата
товару здійснюється у формі
документарного безвідкличного
акредитива, відкритого у банку покупця
/пункт 4.2/.

Продавець зобов'язаний надати покупцю
наступні документи: письмове
повідомлення із зазначенням дати
відвантаження товару, переліку
товаросупровідних документів, номера
Контракту та замовлення на поставку,
найменування відвантаженого товару за
замовленням на поставку, кількості
пакувальних листів, опису маршруту і
періоду транспортування товару від
місця відвантаження до місця поставки,
виду та номера транспортного засобу,
загальної ваги брутто та нетто,
найменування, реквізити та контакти
вантажоперевізника, технічний опис,
інше; рахунок-фактуру на кожну
відвантажену партію товару; бортовий
коносамент, CMR, сертифікат
країни-походження товару на кожну
відвантажену партію товару, документ
про якість товару, пакувальний лист,
експортну декларацію /розділ 6
Контракту/.

Позивачем 08 липня 2014 року надано
замовлення № 3 на поставку товару, за
умовами якого визначено необхідність
поставки мелючих шарів марки Vega Rock 11
діаметром 20 мм загальною кількістю 168,0
т та вартістю 234 528 доларів США (1396
доларів США за 1 тонну) /а.с. 30/. Сторонами
погоджено строк поставки товару -
вересень-жовтень 2014 року та визначено
умови поставки: DAP, м. Комсомольськ,
Полтавська область, Україна (Інкотермс
2010).

На виконання умов пункту 4.2 Контракту
ВАТ "ПГЗК" 15 липня 2014 року до
виконуючого банку - ПАТ "ОТП Банк"
подано заяву про відкриття акредитиву
№477 на строк 110 календарних днів, на
суму 234 528,00 доларів США. Листом від 16
липня 2014 року виконуючий банк
повідомив позивача про відкриття
акредитиву №ILC/14026/001 /а.с. 31-34/.

На підставі коносаменту від 17 вересня
2014 року №AMDO 11847 продавцем здійснено
відвантаження та поставку товару
загальною вагою брутто 174 216 кг, нетто -
168 000 кг /а.с. 35-42/. Доставку товару
спочатку здійснено морським
транспортом до порту Южний (м. Одеса,
Україна), а потім - автомобільним
транспортом до м. Комсомольськ
Полтавської області, як те визначено
пунктом 3.2 Контракту.

Представником позивача, з метою
здійснення митного контролю та
оформлення товару "вироби литі без
подальшої механічної обробки з чорних
металів: високохромові кулі для млинів,
що мелють" до митного поста "Кременчук"
Полтавської митниці подано митні
декларації від 13.10.2014 № 806010002/2014/202567, №
806010002/2014/202568, № 806010002/2014/202569 /а.с. 54-59/.

Разом з митними деклараціями
декларантом подано документи, перелік
яких визначено статтею 53 Митного
кодексу України, а саме:
зовнішньоекономічний контракт від 13
травня 2014 року №1522 з додатками №№1, 3
/а.с. 20-30/; коносамент від 17 вересня 2014
року №AMDO 11847 /а.с. 35-42/; інвойси від 23
серпня 2014 року: №92500801 /а.с. 43/; №92500801С
/а.с. 44/; №92500801D /а.с. 45/; №92500801G /а.с. 46/;
міжнародні товарно-транспортні
накладні (CMR) №№33308, 33309, 33310 /а.с. 51-53/;
страховий поліс від 25 вересня 2014 року
№060500/21/14/02/535 /а.с. 69-70/; сертифікат про
походження товару від 17 вересня
2014 року №19183 /а.с. 71-74/; висновок № П-149
експертного дослідження від 09 жовтня
2014 року /а.с. 75-77/, заяву про відкриття
акредитиву від 15 липня 2014 року №477 /а.с.
31-32/, експортні митні декларації/ а.с.
95-101/, що не заперечується відповідачем.

Митна вартість товарів заявлена
позивачем за основним методом, тобто за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції), на
рівні 1,396 дол. США за 1 кг.

За результатами перевірки митних
декларацій відповідач дійшов висновку
про відмову у прийнятті митних
декларацій, про що складено картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 13 жовтня
2014 року №806010002/2014/00035 /а.с. 79-80/, №
806010002/2014/00036 /а.с. 81-82/, №806010002/2014/00037 /а.с.
83-84/.

Крім того, Полтавською митницею
прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів від 13 жовтня 2014
року №806010002/2014/000022/1 /а.с. 85-86/, №
806010002/2014/000023/1 /а.с. 87-88/, № 806010002/2014/000024/1
/а.с. 89-90/. Вказаними рішеннями митну
вартість товару (вироби литі без
подальшої механічної обробки з чорних
металів) визначено за ціною подібних
товарів на рівні 1,72 доларів США за 1 кг.

Не погоджуючись із зазначеними
рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним
рішенням суб'єкта владних повноважень,
суд виходить з критеріїв правомірності
таких рішень, що встановлені частиною
третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у зв'язку з чим перевіряє чи
прийнято дані рішення: на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення; безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване ці рішення;
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішень; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Зі змісту оскаржених рішень судом
встановлено, що підставою для
коригування митної вартості товарів
слугувала наявна у контролюючого
органу інформація щодо митної вартості
раніше імпортованих подібних товарів.
Так, відповідач зазначив, що позивачем
у липні 2014 року ввезено на митну
територію України вироби литі без
подальшої механічної обробки з чорних
металів: високохромові кулі для млинів,
що мелють (країна походження - Індія),
митну вартість яких задекларовано та
визнано Митницею на рівні 1,72 долари США
за 1 кг (вантажна митна декларація від 16
липня 2014 року №/4/201540).

При цьому, відповідач вказав, що метод
визначення митної вартості за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються, не може бути прийнятий у
зв'язку з тим, що використані
декларантом документи містять
розбіжності, а саме - згідно підпунктів
"h", "j", "k" пункту 6.2 Контракту передбачено
наявність у інвойсі певної інформації,
але всупереч цьому, в порушення умов
контракту, така інформація в інвойсі
відсутня. Посилаючись на дану
обставину, відповідач стверджував, що
декларантом заявлено неповні
відомості про митну вартість товарів,
адже у наданих документах містяться
розбіжності.

Однак, суд не погоджується із
зазначеними доводами контролюючого
органу з огляду на наступне.

Відносини з приводу митного контролю
та митного оформлення товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, справлянням митних платежів
регулюються положеннями Митного
кодексу України від 13 березня 2012 року
№4495-VI, що набрав чинності з 01 червня 2012
року.

Статтею 49 Митного кодексу України
визначено, що митною вартістю товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною четвертою статті 58
Митного кодексу України митною
вартістю товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби з урахуванням положень частини
десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця
/частина п'ята статті 58 Митного кодексу
України/.

Отже, митною вартістю товарів є сума
всіх платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю.

Суд зазначає, що за поставлені
компанією "AIA ENGINEERING LTD" (Республіка
Індія) товари позивач сплатив кошти
загалом в розмірі 234 528 доларів США. Дана
сума коштів є ціною товарів, що
визначена у Контракті та замовленні на
поставку товарів від 08 червня 2014
року № 3.

Фактів здійснення позивачем на користь
постачальника чи третіх осіб будь-яких
інших платежів (страхових виплат,
транспортних послуг, комісійної чи
брокерської винагород тощо)
відповідачем не встановлено та суду
відповідних доказів не надано.

Стосовно посилань відповідача на
розбіжності у наданих до митних
декларацій документах, суд зазначає, що
відсутність у інвойсах інформації про
дату та місце відвантаження товару,
номер пакувального листа, вид та номер
транспортного засобу жодним чином не
впливають на визначення фактичної
вартості таких товарів.

З приводу посилань контролюючого
органу на відомості про вартість
подібних товарів суд зазначає, що
відповідно до приписів статей 53-55, 64
Митного кодексу України законодавець
допускає використання органом доходів
і зборів при визначенні митної
вартості товарів наявної у такого
органу інформації про раніше визнані
(визначені) митні вартості лише в тому
випадку, коли подані декларантом
обов'язкові документи містять істотні
розбіжності, що унеможливлюють
визначення митної вартості
імпортованих товарів за основним
методом (ціна договору).

У даному випадку, контролюючим органом
не надано доказів існування таких
розбіжностей.

Суд звертає увагу на те, що сама по собі
різниця між вартістю товару,
задекларованого особою, та вартістю
подібних (аналогічних) товарів, що
розмитнювались цією ж чи іншими
особами у попередніх періодах, ще не
свідчить про наявність порушень з боку
декларанта і не є підставою для
автоматичного збільшення митної
вартості товарів.

З огляду на вищенаведене, посилання
Митниці на раніше визнану вартість
товару "вироби литі без подальшої
механічної обробки з чорних металів:
високохромові кулі для млинів, що
мелють" на рівні 1,72 долари США за 1 кг є
неправомірними.

До того ж, суд зважає на висновок
експертного товарознавчого
дослідження від 09 жовтня 2014 року
№П-149, проведеного Кременчуцьким
відділенням Полтавської ТПП
Торгово-промислової палати України, за
яким загальну ринкову вартість 168 т
зазначених вище товарів визначено на
рівні 3 034 920,00 грн /а.с. 75-77/. А за
висновком Державного підприємства
"Укрпромзовнішекспертиза" від 13 жовтня
2014 року № 3529 вартість куль молольних на
рівні 1396,00 доларів США за тонну
відповідає поточній кон'єктурі ринку
/а.с. 78/.

В своїх запереченнях відповідач
зазначав, що компанії Vega Industries (Middle East)
F.Z.E. та AIA Engineering Ltd є пов'язаними особами
з контрагентом позивача Vega Industries Ltd. В
зв'язку з чим ВАТ "ПГЗК" повинно надати
митному органу договори з третіми
особами, а саме: Vega Industries (Middle East) F.Z.E. та
AIA Engineering Ltd.

Не погоджуючись з позицією відповідача
представник позивача зазначав, що
поставка товарів здійснювалась на
умовах DAP (Поставка в місці
призначення), м. Комсомольськ,
Полтавська область, Україна, у
відповідності з Інкотермс 2010. Тобто,
товар поставлявся до м. Комсомольськ
контрагентом позивача Vega Industries Ltd,
витрати на перевезення, пакування,
розвантаження, страхування здійснює
сторона-постачальник.

Хоча відповідно до митних декларацій
та міжнародних ТТН відправником товару
є фірма AIA Engineering Ltd, у позивача немає
жодних договірних відносин із вказаною
юридичною особою. Крім того, оскільки
відповідно до умов контракту обов'язок
поставки товару покладено на Vega Industries
Ltd, ВАТ "ПГЗК" не має необхідності
укладати договори із третіми особами
та здійснювати платежі на користь
третіх осіб. Тому позивач був
позбавлений можливості задовольнити
вимоги митного органу про надання
договорів з третіми особами у зв'язку з
їх об'єктивною відсутністю.

Відповідач також зазначав, що вартість
куль мелючих - 218 400,00 долларів США, яка
декларувалась у експортній митній
декларації від 26.08.2014 ЛЕО № 1/22 у Індії,
відрізняється від задекларованої
позивачем - 234 528,00 долларів США в
Україні.

На вказане представник позивача
наголошував, що у митній декларації
26.08.2014 ЛЕО № 1/22, AIA Engineering Ltd декларувало
поставку на умовах FOB Інкотермс 2000 порт
ИСД Сабарматі Калігам, в той час як ВАТ
"ПГЗК" декларувало поставку на умовах
DAP м. Комсомольськ Інкотермс 2010. Тому
поставка на різні відстані та на різних
умовах, буде коштувати не однаково.

Таким чином, фактична вартість 1 кг
поставлених товарів становить 1,396
доларів США (234 528 долари США / 312 000 кг).

Крім того, відповідач наголошував на
тому, що у пакувальних листах від 23.08.2014
до інвойсів № 92500801D, та № 92500801G фактична
наявність мішків (24 шт) з "кулями
мелючими" не співпадає з
індивідуальною кількістю їх номерів.

З цього приводу представник позивача
зазначив, що вказану невідповідність
митний орган не зазначав ні у спірних
рішеннях про коригування митної
вартості, ні у картках відмови у
прийнятті митної вартості, ні під час
митних консультацій. Тобто, приймаючи
спірні рішення, контролюючий орган,
керувався іншими підставами для
відмови ВАТ "ПГЗК" та не виходив з
наявності будь-якої невідповідності
індивідуальних номерів мішків з
"кулями мелючими".

З метою повного, об'єктивного та
всебічного розгляду справи надає суду
листи Vega Industries Ltd, в яких наш контрагент
приносить свої вибачення, за вказані
невідповідності. Також, даними листами
Vega Industries Ltd виправляє допущені помилки
та підтверджує фактичну наявність саме
по 24 мішки з "кулями мелючими", до
кожного з пакувальних листів від 23.08.2014
до інвойсів № 92500801D та № 92500801G /а.с. 153-154/.

Оскільки в судовому засіданні
належними доказами не спростовано
твердження позивача, що надані в
сукупності документи фактично
підтверджують контрактну ціну
імпортованого товару та правильність
визначення за вказаною ціною його
митної вартості, підстави для висновку
суду про те, що заявлена позивачем
митна вартість товару за ціною
договору на рівні 1,396 доларів США за 1 кг
є заниженою чи необ'єктивною, відсутні.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що
митний орган неправомірно відмовив
позивачу у визнанні задекларованої ним
митної вартості товару за основним
методом, визначив митну вартість за
другорядним методом та прийняв рішення
про коригування митної вартості
товару, а тому такі рішення є
протиправними та підлягають
скасуванню.

В силу частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно із частиною першою статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

У відповідності до частини другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, обов'язок щодо доведення
правомірності спірних рішень про
коригування митної вартості товарів
покладено на контролюючий орган як на
суб'єкта владних повноважень,

Однак, Полтавською митницею таких
доказів суду не надано. Натомість,
матеріалами справи підтверджено
правомірність визначення позивачем
митної вартості товарів на підставі
основного методу - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Враховуючи вищезазначене, суд вважає
доведеним належними та допустимими
доказами той факт, що при прийнятті
оскаржених рішень про коригування
митної вартості товарів суб'єкт
владних повноважень діяв всупереч
встановленому законом порядку,
необґрунтовано, упереджено, без
з'ясування необхідних обставин, що мали
значення для прийняття рішення, без
дотримання необхідного балансу між
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів позивача і цілями,
на досягнення яких спрямовано це
рішення, чим порушено законні інтереси
позивача.

Відтак, позов в даній частині належить
задовольнити.

З приводу позовних вимог про визнання
протиправними та скасування карток
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, суд зазначає
наступне.

Частиною дванадцятою статті 264 Митного
кодексу України передбачено, що у разі
відмови у прийнятті митної декларації
посадовою особою органу доходів і
зборів заповнюється картка відмови у
прийнятті митної декларації за формою,
встановленою центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику.

Таким чином, картка відмови у прийнятті
митної декларації є документом, що
формалізує негативне для декларанта
рішення посадової особи органу доходів
і зборів про завершення процедури
декларування товарів, заявлених до
митного оформлення на підставі
конкретної митної декларації.

Стаття 24 Митного кодексу України
гарантує кожній особі право оскаржити
рішення, дії або бездіяльність органів
доходів і зборів, їх посадових осіб та
інших працівників, якщо вона вважає, що
цими рішеннями, діями або
бездіяльністю порушено її права,
свободи чи інтереси.

У даній справі судом встановлено, що
рішення про відмову у прийнятті митних
декларацій є результатом
неправомірної відмови контролюючого
органу у визнанні задекларованої
позивачем митної вартості товару за
основним методом, а тому картки відмови
у прийнятті митних декларацій також
сформовано незаконно, у зв'язку з чим
вони підлягають визнанню
протиправними та скасуванню.

Відтак, позов ВАТ "ПГЗК" необхідно
задовольнити у повному обсязі.

У відповідності до частини першої
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Відкритого
акціонерного товариства "Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат" до
Полтавської митниці Міндоходів про
визнання протиправними та скасування
рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
рішення Полтавської митниці про
коригування митної вартості товарів
від 13 жовтня 2014 року №806010002/2014/000022/1,
№806010002/2014/000024/1, №806010002/2014/000023/1.

Визнати протиправними та скасувати
картки відмови Полтавської митниці в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 13 жовтня
2014 року 806010002/2014/00035, №806010002/2014/0036,
№806010002/2014/00037.

Стягнути з Державного бюджету України
в особі Полтавської митниці на користь
Відкритого акціонерного товариства
"Полтавський гірничо-збагачувальний
комбінат" () витрати зі
сплати судового збору в розмірі 487
(чотириста вісімдесят сім) гривень 20
(двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 15
грудня 2014 року.

Суддя
Г.В. Костенко