Справа № 823/3409/14
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2014-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 року
справа № 823/3409/14

м. Черкаси

11 год. 18 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Мишенка В.В.,

при секретарі Литвинчук В.М.,

за участі сторін:

представника позивача - Костенка В.В.(за
довіреністю);

представника позивача - Чикурової
Г.О.(за довіреністю);

представника відповідача - Павленко
М.В.(за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальності «Рітейл Оіл» до
державної податкової інспекції у м.
Черкасах Головного управління
Міндоходів у Черкаській області про
скасування податкового повідомлення -
рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Черкаського окружного
адміністративного суду звернулося з
позовом товариство з обмеженою
відповідальністю «Рітейл Оіл»
(далі-позивач) до державної податкової
інспекції у м. Черкасах Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області (далі-відповідач), в якому
просить визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 29.07.2014
року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
відповідачем було протиправно не
включено до складу податкового кредиту
в декларації за травень 2014 року ПДВ в
сумі 907497, 83 грн. Позивач наголошує, що
висновки зроблені актом перевірки №
1674/23-01-15-02/37106114 являються помилковими,
оскільки при звернення зі скаргою до
ДПІ про відмову контрагентів надати
податкову накладну було виконано всі
необхідні умови ст. 201.10 Податкового
кодексу України. Тому, зроблені
відповідачем висновки в акті перевірки
щодо невстановлених фактів формування
податкового кредиту по податкових
накладних від ТОВ «Барилит Плюс»та ТОВ
«Київ Ліквід Петролеум» є
необгрунтованими.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
позов просив задовольнити з підстав,
викладених в позовній заяві та
додаткових поясненнях по справі.

Представник відповідача в судовому
засіданні щодо заявлених позовних
вимог заперечував, з підстав
викладених в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, розглянувши
подані документи і матеріали, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд встановив,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Суд встановив, що ТОВ «Рітейл Оіл»
зареєстроване як юридична особа 20.05.2010
року (ідентифікаційний код 37106114).

14.07.2014 ДПІ у м. Черкасах на підставі
пункту 200.10 статті 200 розділу V
Податкового кодексу України, у порядку
статті 76 глави 8 розділу II Податкового
кодексу України проведено камеральну
перевірку податкової звітності з
податку на додану вартість поданої за
травень 2014 року товариства з обмеженою
відповідальністю «Рітейл Оіл».

За результатом перевірки ДПІ у м.
Черкасах було складено акт про
результати камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
TOB «Рітейл Оіл» за травень 2014 року
(податкова декларація з ПДВ № від
02.07.2014 ) № 1674/23-01-15-02/37106114 від 14.07.2014 року.

Висновками акта перевірки було
встановлено, що дані камеральної
перевірки свідчать про порушення TOB
«Рітейл Оіл» пункту 201.10 статті 201,
пункту 198.6 статті 198 розділу V
Податкового кодексу України, в
результаті чого платником занижено
суму податкових зобов'язань, заявлених
в податковій декларації з податку на
додану вартість за травень 2014 року, на
суму 1 331107,28 грн. та відповідальність
платника, передбачену пунктом 123.1
статті 123 глави 11 розділу II Податкового
кодексу України. Внаслідок чого
збільшується сума податку, що підлягає
сплаті до загального/спеціального
фонду державного бюджету в розмірі 1
331107,28 грн.

На підставі встановлених обставин
29.07.2014 р. ДПІ у м. Черкасах було прийнято
податкове повідомлення-рішення №
, яким визначено суму грошового
зобов'язання в розмірі 1 996 660,92 гривень,
в тому числі 1 331 107, 28 гривень основного
платежу з податку на додану вартість та
665 553, 64 гривні фінансової санкції.

Не погоджуючись з вказаним податковим
повідомленням-рішенням ТОВ «Рітейл
Оіл» оскаржило в адміністративному
порядку. Рішенням від 27.10.2014 №
5648/6/99-99-10-01-15 Державна фіскальна служба
України залишила податкове
повідомлення-рішення № без змін,
а прийняте первинне рішення ДПІ у м.
Черкасах ГУ Міндоходів у Черкаській
області без задоволення.

Дослідивши матеріали справи суд не
погоджується з висновками акта
перевірки та прийнятим на його
підставі податковим
повідомленням-рішенням № від
29.07.2014 виходячи з наступного.

Суд встановив, що TOB «Рітейл Оіл»
включено до складу податкового кредиту
в декларації від 02.07.2014 № за
травень 2014 року податку на додану
вартість в сумі 907497, 83 грн. на підставі
податкової накладної від 31.05.14 р. № 261
(а.с. 19) та в сумі 415104, 37 грн. на підставі
податкової накладної від 31.05.14р. № 321
(а.с. 18) від TOB «Барилит Плюс», 9.

Також, позивачем включено до складу
податкового кредиту в декларації за
травень 2014 року податку на додану
вартість в сумі 5235,60 грн. на підставі
податкової накладної від 26.05.14р. № 623
(а.с. 17) та в сумі 3269,48 грн. на підставі
податкової накладної від 16.05.14р. № 389
(а.с. 16) від TOB «Київ Ліквід Петролеум»,
.

02.07.2014 року TOB «Рітейл Оіл» разом із
поданою податковою декларацією з
податку на додану вартість за травень
2014 року було подано додаток № 8 (заява
про відмову постачальника надати
податкову накладну (порушенням ним
порядку заповнення та / або порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних) зі скаргою щодо
TOB «Барилит Плюс» та TOB «Київ Ліквід
Петролеум». (а.с. 15)

Крім того, у відповідності до листа ТОВ
«Рітейл Оіл» від 02.07.2014 позивачем до
контролюючого органу було подано
завірені копії податкових накладних
від контрагентів продавців - TOB
«Барилит Плюс» та TOB «Київ Ліквід
Петролеум» які незареєстровані
останніми в ЄРПН та на підставі яких
сформовано податковий кредит.

Вказані обставини не заперечуються
сторонами, також зафіксовані як актом
перевірки так і первинними
бухгалтерськими документами, а тому на
підставі ч. 3 ст. 72 КАС України дані
обставини не підлягають доказуванню.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства
врегульовані Податковим кодексом
України.

Згідно до п. 198.2 ст.198 Податкового
кодексу України, датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунку платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового
кодексу України, податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.
Додатки до податкової декларації є її
невід'ємною частиною.

Згідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового
кодексу України, сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до абзацу тринадцятого
пункту 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України «Уразі відмови
продавця товарів/послуг надати
податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. Таке право
зберігається за ним протягом 60
календарних днів, що настають за
граничним терміном подання податкової
декларації за звітний (податковий)
період, у якому не надано податкову
накладну або порушено порядок її
заповнення та/або порядок реєстрації в
Єдиному реєстрі. До заяви додаються
копії товарних чеків або інших
розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.»

Згідно до п. 198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У
разі коли на момент перевірки платника
податку контролюючим органом суми
податку, попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу. У разі якщо платник
податку не включив у відповідному
звітному періоді до податкового
кредиту суму податку на додану
вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи на
акт перевірки TOB «Рітейл Оіл» було
направлено заперечення (вх. № 6936/10-1 від
21.07.2014 року) з додатками на 28 арк.

Крім того, у справі на підтвердження
господарських відносин з даними
контрагентами міститься: договір про
перевезення вантажів автомобільним
транспортом № 342 від 11.08.2010р., договір
про зберігання № 1409/10-1 від 04.09.2010р.,
податкова накладна № 261 від 31.05.2014 р.,
податкова накладна № 321 від
31.05.2014р.,податкова накладна № 89 від
31.05.2014р., податкова накладна № 87 від
31.05.2014р., акт приймання - передачі
нафтопродуктів №00084 від 31.05.14р. до
договору поставки нафтопродуктів №
01/33-НП від 01.05.14р., акт приймання -
передачі нафтопродуктів №00087 від
31.05.14р. до договору поставки
нафтопродуктів № 21/18-НП від 21.05.14р., акт
приймання - передачі нафтопродуктів
№00126 від 31.05.14р. до договору
поставки нафтопродуктів №01/86-НП від
01.05.14р., акт приймання - передачі
нафтопродуктів № 00186 від 31.05.14р. до
договору поставки нафтопродуктів
№21/39-НП від 21.05.14р., додаткова угода №
00126 від 01.05.2014 р. до договору
№01/86-НП від 01.05.14р., додаткова угода №
00084 від 01.05.2014р. до договору №01/33-НП
від 01.05.14р., додаткова угода № 00087
від 21.05.2014р. до договору №21/18-НП від
21.05.14р., додаткова угода № 00186 від
21.05.2014р. до договору №21/39-НП від 21.05.14р.,
договір поставки нафтопродуктів
№21/18-НП від 21.05.2014 р., договір поставки
нафтопродуктів №21/39-НП від 21.05.2014 р.,
договір поставки нафтопродуктів
№01/33-НП від 01.05.2014 р., договір поставки
нафтопродуктів №01/86-НП від 01.05.2014 р.

Як вбачається з платіжних доручень та
звіту по рахунку (а.с. 68-72) позивачем
здійснено оплату за придбаний товар, що
підтверджує зміну грошового балансу на
рахунках ТОВ «Рітейл Оіл» у зв'язку з
придбанням товару в період - травень 2014.

Таким чином, TOB «Рітейл Оіл» було надано
всі необхідні документи, для
врахування податкового кредиту за
травень 2014 року. Судом встановлено
також факт отримання товарів/послуг, що
є підставою для включення сум податку
до складу податкового кредиту.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер, що
передбачено ст. 61 Конституції України.

TOB «Рітейл Оіл» виконано всі умови
податкового законодавства, що
виникають у випадку, коли продавець
товарів/послуг відмовляється надати
податкову накладну або порушує порядок
її заповнення або порядок реєстрації в
Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 185.1 ст. 185 Кодексу №2755-VI
передбачено, що об'єктом оподаткування
ПДВ є операції платників податку з:
постачання товарів. За змістом пп. 14.1.181
п. 14.1 ст. 14 Кодексу №2755-VI податковий
кредит - сума, на яку платник податку на
додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду.

Пунктом 187.1 ст. 187 Кодексу №2755-VI
зазначено, що датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: а) дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку. За операціями з
виконання підрядних будівельних робіт
суб'єкти підприємницької діяльності
можуть застосовувати касовий метод
податкового обліку відповідно до
підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього
Кодексу.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що
згідно п. 44.1 ст. 44 Кодексу №2755-VI для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

У ст. 1 Закону №996-ХІ визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством. Для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені у разі
фактичного здійснення господарської
операції. Згідно ст. 1 Закону №996-ХІ
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства. Головною
ознакою господарської операції є те, що
вона повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Статтею 9 Закону № 996 передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Первинні документи повинні
мати такі обов'язкові реквізити: назву
документа (форми); дату і місце
складання; назву підприємства, від
імені якого складено документ; зміст та
обсяг господарської операції, одиницю
виміру господарської операції; посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до ст. 47 Податковою кодексу
України відповідальність за неподання,
порушення порядку заповнення
документів податкової звітності,
порушення строків їх подання
контролюючим органом, недостовірність
інформації, наведеної у зазначених
документах несуть юридичні особи,
постійні представництва нерезидентів,
які відповідно до Кодексу визначені
платниками податків, а також їх
посадові особи.

Отже, платник податку несе самостійну
відповідальність за порушення правил
ведення податкового обліку. Зазначена
відповідальність стосується кожного
окремого платника податків і не може
автоматично поширюватись на третіх
осіб, у тому числі на його контрагентів.

Крім того, у довідці Вищого
адміністративного суду України від
15.04.2010 року «Про результати вивчення та
узагальнення практики застосування
адміністративними судами окремих норм
Закону «Про податок на додану
вартість» викладено, зокрема, що
ведення податковою обліку покладено на
кожного окремого платника податку, при
цьому такий платник несе самостійну
відповідальність за порушення правил
ведення податкового обліку. Зазначена
відповідальність стосується кожного
окремого платника податку і не може
автоматично поширюватися на третіх
осіб, у тому числі на його контрагентів.

Відповідач в своїх письмових
запереченнях не навів жодних доводів
та не надав доказів, в розумінні ст.ст.
69, 70 КАС України, які б могли свідчити
про наявність обставин, що виключають
обґрунтованість заявленої позивачем
податкової вигоди.

Таким чином, TOB «Рітейл Оіл», подавши
додаток 8 до декларації з податку на
додану вартість за травень 2014 року,
виконав приписи абз. 13 п. 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України, що дає
право на включення сум податку до
складу податкового кредиту по
податковим накладним, які
відмовляється надати продавець
товарів/послуг або в разі порушення ним
порядку її заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі.

Отже, висновки відповідача, про те що
позивач в порушення п.201.10 ст.201
Податкового кодексу України подав
скаргу без копій підтверджуючих
документів щодо сплати податку на
додану вартість до контролюючого
органу, не грунтуються на нормах
чинного законодавства.

У відповідності з Конституцією України
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій, чи
бездіяльності органів державної влади,
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові та службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи
на участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з статтею 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує усі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Суд прийшов до висновку, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
суперечить вимогам чинного
законодавства, є необґрунтованим та
такими, що прийняте з порушенням вимог
ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС
України, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.11,14,70,71,89,94,159 - 163 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у м.
Черкасах Головного управління
Міндоходів у Черкаській області №
від 29.07.2014.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальності «Рітейл Оіл»
(ідентифікаційний код 37106114) витрати із
сплати судового збору у сумі 560 (п'ятсот
шістдесят) грн. 28 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Черкаський окружний
адміністративний суд в порядку ст. 185-187
КАС України.

Суддя
В.В. Мишенко

Повний тест постанови виготовлено
17.12.2014