Справа № 826/11992/14
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Гром
У Х В А Л А

Іменем України

10 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

при секретарі судового засідання:
Мотилю В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 23 вересня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хліб Інвестбуд» до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23 вересня 2014 року позов задоволено
повністю, визнано протиправними та
скасовано податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві №
від 31.12.2013 та № від 22.07.2013.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
до Київського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалене у
справі судове рішення скасувати в
частині задоволених позовних вимог та
постановити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, які з`явились у судове
засідання, перевіривши за матеріалами
справи наведені у апеляційній скарзі
доводи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ТОВ «Хліб
Інвестбуд» з питань достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку за
травень, червень, серпень 2011, за
результатами якої складено акт №
153/15.6-27/33307354 від 25.06.2013.

Згідно висновків акта відповідачем
встановлено порушення позивачем,
зокрема, підпункту 198.2 статті 198,
підпунктів 200.1, 200.4 статті 200, пунктів
201.3, 201.4, 201.6, 201.10 статті 201, пункту 203.1
статті 203 Податкового кодексу України.

На підставі акта 22.07.2013 прийнято
податкові повідомлення-рішення:

№, яким зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість в сумі 121 782 435,61 грн.,
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію в розмірі 15 064 389,5 грн.;

№ , яким зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість в сумі 152 653,96 грн.,

№ , яким збільшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість в розмірі 23 808 076,79 грн.

Позивач оскаржив в адміністративному
порядку податкові
повідомлення-рішення №, №
від 22.07.2013.

Рішенням Головного управління
Міндоходів у місті Києві №5111/10/26-15-10-04-04
від 10.10.2013 скаргу ТОВ «Хліб Інвестбуд»
задоволено частково, скасовано
податкове повідомлення-рішення №
від 22.07.2013 в частині штрафної
(фінансової) санкції у розмірі 1 грн., в
іншій частині зазначене рішення
залишено без змін, як і податкове
повідомлення-рішення № від
22.07.2013.

Рішенням Міністерства доходів і зборів
України №18159/6/99-99-10-01-15 від 24.12.2013
скасовано податкові
повідомлення-рішення №, №
від 22.07.2013, з урахуванням рішення
Головного управління Міндоходів у
місті Києві №5111/10/26-15-10-04-04 від 10.10.2013, в
частині віднесення ТОВ «Хліб
Інвестбуд» до складу податкового
кредиту за квітень 2011 року податкових
накладних, які виписані
постачальниками у січні, лютому,
березні 2011 року; травень 2011 року -
податкових накладних, які виписані
постачальниками у жовтні, листопаді,
грудні 2010 року, січні, лютому, березні
2011 року; за червень 2011 року - податкових
накладних, які виписані
постачальниками у лютому, березні,
квітні, травні 2011 року та у відповідній
частині штрафні (фінансові) санкції і у
зазначеній частині рішення, прийняте
за результатами розгляду первинної
скарги, в іншій частині податкові
повідомлення-рішення за результатами
розгляду первинної скарги залишено без
змін.

31.12.2013 ДПІ у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «В1»
№, згідно якого зменшено бюджетне
відшкодування з податку на додану
вартість в сумі 23 808 076,79 грн.,
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію в розмірі 11 904 038,39 грн.

Позивач, вважаючи дане податкове
повідомлення-рішення неправомірним,
звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
наступних мотивів, з чим погоджується
колегія суддів.

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового
кодексу України встановлено, що сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.4 статті 200
Податкового кодексу України, якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Положеннями пункту 200.6 статті 200
Податкового кодексу України (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) встановлено, що
платник податку може прийняти
самостійно рішення про зарахування в
повному обсязі належної йому суми
бюджетного відшкодування або її
частини у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку, що виникли
протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених пунктом 200.4 цієї
статті. Зазначене рішення
відображається платником податку у
податковій декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів.

У відповідності до підпункту «а»
пункту 200.14 статті 200 Податкового
кодексу України, якщо за результатами
камеральної або документальної
позапланової виїзної перевірки
контролюючий орган виявляє
невідповідність суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, то такий орган,
у разі заниження заявленої платником
податку суми бюджетного відшкодування
щодо суми, визначеної контролюючим
органом за результатами перевірок,
надсилає платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
сума такого заниження та підстави для
її вирахування. У цьому випадку
вважається, що платник податку
добровільно відмовляється від
отримання такої суми заниження як
бюджетного відшкодування та враховує
її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку в наступних податкових
періодах.

Відповідно до пункту 123.1 статті 123
Податкового кодексу України, якщо
контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1 -
54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, це
тягне за собою накладення на платника
податків штрафу в розмірі 25 відсотків
суми визначеного податкового
зобов'язання, завищеної суми
бюджетного відшкодування.

Отже, з наведеного вбачається, що
податковий орган у разі заниження
платником податків суми бюджетного
відшкодування має врахувати її
виключно в наступних податкових
періодах.

Судом встановлено, що відповідно до
поданих позивачем до податкового
органу податкових декларацій з податку
на додану вартість:

- за травень 2011
сума, що підлягає бюджетному
відшкодуванню на рахунок платника у
банку складає 29 117 914 грн.;

- за червень 2011 -
сума, що підлягає бюджетному
відшкодуванню на рахунок платника у
банку складає 69 600 000 грн.;

- за серпень 2011 (в
т.ч. з урахуванням показників згідно
уточнюючого розрахунку податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку із виправленням
самостійно виявлених помилок №
від 21.10.2011) сума, що підлягає бюджетному
відшкодуванню на рахунок платника у
банку складає 34 741 888 грн.

Податковий орган дійшов висновку про
те, що ТОВ «Хліб Інвестбуд» завищило
суму бюджетного відшкодування за
серпень 2011 року на суму 23 808 076,79 грн.,
оскільки мало право скористатись таким
бюджетним відшкодуванням раніше: в
березні 2011 в сумі 22 656 455 грн., липні 2011 - 1
151 621,79 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенням форми «В1» №
від 31.12.2013, відповідач, зменшив
суму бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість за серпень
2011 року на суму 23 808 076,79 грн. та
застосував до позивача штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 11 904 038,79
грн.

Водночас, податковим
повідомленням-рішенням форми «В2» №
від 22.07.2013 відповідач збільшив
суму бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість ТОВ «Хліб
Інвестбуд» за березень, липень 2011 року
на суму 23 808 076,79 грн.

Отже, суд першої інстанції вірно
зазначив, що відповідач збільшив суму
бюджетного відшкодування позивачу за
минулий період (березень, липень 2011
року) у розмірі 23 808 076,79 грн. та зменшив
суму податкового кредиту за серпень 2011
року у розмірі 23 808 076,79 грн., при цьому
застосувавши до ТОВ «Хліб Інвестбуд»
штрафні (фінансові) санкції у розмірі 11
904 038,79 грн.

З матеріалів справи також вбачається,
що відповідач не заперечує право ТОВ
«Хліб Інвестбуд» на податковий кредит
у розмірі 23 808 076,79 грн., однак вважає, що
така сума мала бути включена платником
у попередньому податковому періоді, а
саме у березні, липні 2011 року.

Крім того, довідками відповідача,
складеними за результатами
позапланових виїзних перевірок ТОВ
«Хліб Інвестбуд» з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника у
банку, підтверджено право позивача на
податковий кредит:

- 22.11.2011
№204/07-214/33307354 задеклароване в
податковій декларації за серпень 2011
бюджетне відшкодування податку на
додану вартість в сумі 34 741 888,00 грн. та
позитивне значення в сумі 18 698 239,00 грн.;

- 30.08.2011
№149/07-214/33307354 задеклароване в
податковій декларації за червень 2011
бюджетне відшкодування податку на
додану вартість в сумі 69 600 000,00 грн. та
позитивне значення в сумі 32 979 837,00 грн.;

- 22.08.2011
№148/07-214/33307354 задеклароване в
податковій декларації за травень 2011
бюджетне відшкодування податку на
додану вартість в сумі 29 117 914,00 грн. та
позитивне значення в сумі 75 993 019,00 грн.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції обґрунтовано не врахував
доводи податкового органу про
завищення позивачем суми бюджетного
відшкодування з тих підстав, що позивач
мав право скористатись таким бюджетним
відшкодуванням раніше, оскільки
положення статті 200 Податкового
кодексу України дозволяють такому
платнику податків прийняти самостійно
рішення про зарахування в повному
обсязі належної йому суми бюджетного
відшкодування або її частини у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку, що виникли протягом
наступних звітних (податкових)
періодів.

Крім того, судова колегія погоджується
з судом першої інстанції щодо
необхідності виходу за межі позовних
вимог та скасування податкового
повідомлення-рішення форми «В2» №
від 22.07.2013, оскільки залишення в
силі податкового повідомлення-рішення
форми «В2» № від 22.07.2013 (збільшено
суму бюджетного відшкодування на суму
23 808 076,79 грн.) та скасування податкового
повідомлення-рішення форми «В1» №
від 31.12.2013 (зменшено бюджетне
відшкодування на суму 23 808 076,79 грн.)
призведе до подвоєння суми бюджетного
відшкодування позивача.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про протиправність
спірних рішень.

В свою чергу, доводи апелянта
спростовуються вищенаведеним,
матеріалами справи та не відповідають
вимогам чинного законодавства, а отже,
не підлягають задоволенню.

Отже, судова колегія визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні
правові норми та встановлені
обставини, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про застосування
статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 23 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий:

Судді:

Ухвала складена у повному обсязі
15.12.2014р.

Головуючий суддя
Гром Л.М.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.