Справа № 807/412/13-а
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2014 року м. Київ
К/800/19614/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Борисенко І.В.

Моторного О.А.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Ужгороді
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області

на ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20.03.2014

та постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 15.03.2013

у справі № 807/412/13-а

за позовом Державної податкової
інспекції у м. Ужгороді Закарпатської
області Державної податкової служби

до Приватного підприємства «Пегас-К»

про накладення арешту

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м.
Ужгороді Закарпатської області
Державної податкової служби
звернулась до суду з позовом про
накладення арешту на кошти та цінності
Приватного підприємства «Пегас-К», що
знаходяться у банках.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 15.03.2013, яка
залишена без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 20.03.2014, в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, згідно довідки ДПІ у м.
Ужгороді Закарпатської області ДПС від
19.11.2012 № 7002/10/19-0 за Приватним
підприємством «Пегас-К» рахується
непогашений податковий борг у сумі 8
018,95 грн.

Про відсутність у власності Приватного
підприємства «Пегас-К» нерухомого
майна на території Ужгородського
району та м. Ужгорода, техніки
(транспортних засобів) та земельних
ділянок свідчать копії листів:
Ужгородського комунального
підприємства технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна від 02.07.2012 за №
237/01-7; Комунального підприємства «Бюро
технічної інвентаризації м. Ужгорода»
від 31.08.2012 за № 2193; Інспекції державного
технічного нагляду від 08.08.2012 № 193;
відділу Держкомзему в м. Ужгород від
12.07.2012 № 882/01-14.

З урахуванням наявного у підприємства
податкового боргу у сумі 8 018,95 грн. та
відсутності майна, на яке може бути
звернене стягнення боргу, податковий
орган звернувся до суду з позовом про
накладення арешту на кошти та цінності
підприємства, що знаходяться в
обслуговуючих банках.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
виходили з наступного, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно з пп. 20.1.17 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право:
звертатися до суду щодо накладення
арешту на кошти та інші цінності такого
платника податків, що знаходяться в
банку, у разі, якщо у платника податків,
який має податковий борг, відсутнє
майно та/або його балансова вартість
менша суми податкового боргу, та/або
таке майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу.

Відповідно до абз. 2 пп. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94
цього Кодексу арешт коштів на рахунку
платника податків здійснюється
виключно на підставі рішення суду
шляхом звернення органу державної
податкової служби до суду.

Підстави для застосування арешту
коштів на рахунках платника податків
збігаються з підставами застосування
арешту майна та визначені п. 94.2 ст. 94
зазначеного Кодексу.

Згідно з п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт
майна може бути застосовано, якщо
з'ясовується одна з таких обставин:
платник податків порушує правила
відчуження майна, що перебуває у
податковій заставі; фізична особа, яка
має податковий борг, виїжджає за
кордон; платник податків відмовляється
від проведення документальної
перевірки за наявності законних
підстав для її проведення або від
допуску посадових осіб органу
державної податкової служби; відсутні
дозволи (ліцензії) на здійснення
господарської діяльності, торгові
патенти, а також у разі відсутності
реєстраторів розрахункових операцій,
зареєстрованих у встановленому
законодавством порядку, крім випадків,
визначених законодавством; відсутня
реєстрація особи як платника податків
в органі державної податкової служби,
якщо така реєстрація є обов'язковою
відповідно до цього Кодексу, або коли
платник податків, що отримав податкове
повідомлення або має податковий борг,
вчиняє дії з переведення майна за межі
України, його приховування або
передачі іншим особам; платник
податків відмовляється від проведення
перевірки стану збереження майна, яке
перебуває у податковій заставі;
платник податків не допускає
податкового керуючого до складення
акта опису майна, яке передається в
податкову заставу.

Положення наведених норм надають право
податковому органу за умови
відсутності майна, за рахунок якого
можна погасити податковий борг,
звертатися до суду з позовом про
накладення арешту на кошти платника
податків, однак реалізація зазначеного
права можлива лише за наявності
підстав, визначених п. 94.2 ст. 94
Податкового кодексу України, які в
даному випадку відсутні.

За вказаних обставин, відсутності
порушень норм матеріального та
процесуального права, висновок судів
першої та апеляційної інстанцій про
відмову в задоволенні позовних вимог є
вірним, а касаційна скарга позивача -
необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню.

Згідно наявної у справі виписки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від
06.06.2013 слідує, що Державна податкова
інспекція у м. Ужгороді Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області є правонаступником Державної
податкової інспекції у м. Ужгороді
Закарпатської області Державної
податкової служби.

На підставі ст. 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції вважає за
необхідне допустити по даній справі
заміну відповідача - Державної
податкової інспекції у м. Ужгороді
Закарпатської області Державної
податкової служби її правонаступником
- Державною податковою інспекцією у
м. Ужгороді Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Допустити заміну по даній справі
позивача - Державної податкової
інспекції у м. Ужгороді
Закарпатської області Державної
податкової служби її правонаступником
- Державною податковою інспекцією у м.
Ужгороді Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області.

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Ужгороді Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області відхилити.

Ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20.03.2014 та
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 15.03.2013
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий В.В. Кошіль Судді І.В.
Борисенко О.А. Моторний