Справа № 621/3203/14-а
Суддя: Вельможна І. В.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №621/3203/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 листопада 2014 року
м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду
Харківської області Вельможної І.В.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Зміївському районі Харківської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

11.11.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Зміївському районі Харківської
області (УПФУ у Зміївському районі) про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, в якому
зазначила, що вона перебуває на обліку
в УПФУ у Зміївському районі та отримує
пенсію за віком згідно ст. 6 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни».
Позивач вважає, що їй, як дитині війни,
повинна виплачуватися соціальна
допомога у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком. Згідно з п. 4
Прикінцевих положень ЗУ «Про Державний
бюджет України на 2013 рік» було
встановлено, що у 2013 році положення ст. 6
ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»
діють у порядку та розмірах,
встановлених КМУ. Таким чином у 2013 році
відповідач здійснював нарахування
допомоги згідно положень Постанови КМУ
№ 1210. Враховуючи норми Бюджетного
кодексу України дія ЗУ «Про Державний
бюджет України на 2013 рік» припиняється
31.12.2013 року. Починаючи з 01.01.2014 року, у
зв'язку з тим, що КМУ не встановив
порядок сплати пенсій, поновлює дію
пряма норма ЗУ «Про соціальний захист
дітей війни». Отже, УПФУ у Зміївському
районі продовжує нараховувати
соціальну допомогу відповідно до
нормативного акту, що припинив свою
дію, порушуючи діюче законодавство
України. Починаючи з 01.01.2014 року, дати
набрання чинності ЗУ «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» відповідач не
виконував вимоги ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни» і виплачував
пенсію в розмірі значно меншому, ніж
належить. ЗУ «Про внесення змін до ЗУ
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» від 31.07.2014 року КМУ повернути право
встановлювати порядок та розміри
пенсій. Вказаний Закон про вселення
змін до Державного бюджету на 2014 рік
набрав чинності з дня, наступного за
днем його опублікування - 03.08.2014 року.
25.09.2014 року ОСОБА_1 звернулася до УПФУ у
Зміївському районі із заявою
проведення перерахунку соціальної
допомоги у відповідності до ст. 6 ЗУ
«Про соціальний захист дітей війни», за
період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року, однак
на даний час так відповіді і не
отримала. На підставі викладеного,
ОСОБА_1 просила поновити їй строк для
подання вказаного адміністративного
позову з 01.01.2014 року. Визнати дії УПФУ у
Зміївському районі щодо нарахування
соціальної допомоги їй, як дитині
війни, в розмірі меншому, ніж визначено
ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»,
за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року -
незаконними. Зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок соціальної
допомоги позивачу, як дитині війни, у
відповідності з вимогами ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни», за
період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового
збору.

Відповідач надіслав до суду письмові
заперечення, в яких позов не визнав
повністю та зазначив, що ОСОБА_1 дійсно
перебуває на обліку в УПФУ у
Зміївському районі з 15.07.1997 року та
отримує пенсію за віком та підвищення
до пенсії як «Дитина війни».

Статтею 6 ЗУ «Про соціальний захист
дітей війни» визначено, що дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Фінансове забезпечення даних виплат,
відповідно до ст. 7 цього ж Закону
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Виключно законом про Державний бюджет
України визначаються будь-які видатки
держави на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове спрямування цих
видатків.

Держава прагне до збалансованості
бюджету України.

Посилаючись на рішення
Конституційного суду України від 25.01.2012
року № 3-рп/2012 та від 27.11.2008 року №
26-рп/2008 УПФУ у Зміївському районі
зазначало, що виплата підвищення до
пенсії як «дитині війни» може бути
здійснена за наявності відповідного
цільового фінансування з Державного
бюджету України. За відсутності
бюджетного фінансування органів УПФУ
для проведення виплат, пов'язаних з
реалізацією ЗУ «Про соціальний захист
дітей війни», ці установи не мають
права нараховувати відповідні виплати
без наявності відповідного бюджетного
призначення.

Згідно з п.4 постанови КМУ «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення»
від 28.12.2011 року № 1381, яка набрала
чинності з 01.01.2012 року, дітям війни (крім
тих, на яких поширюється дія ЗУ «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» і «Про жертви
нацистських переслідувань») до пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення, встановлене
статтею 6 ЗУ «Про соціальний захист
дітей війни», провадиться у розмірі 7%
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність, тобто, враховуючи
розмір прожиткового мінімуму на 2014 рік,
у розмірі 66,43 грн.

27.03.2014 року був прийнятий ЗУ «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»,
який набрав чинності 03.04.2014 року, та
яким було внесено зміни, відповідно до
яких КМУ надано право приймати
законодавчі акти, що стосуються
соціальних стандартів та їх
фінансового забезпечення, а також за
результатами щоквартального виконання
Державного бюджету України у 2014 році
КМУ було надано право вносити
пропозиції про підвищення соціальних
стандартів та їх фінансового
забезпечення. На виконання делегованих
повноважень КМУ з 24.04.2014 року ввів в дію
Постанову № 112 «Про внесення змін до
деяких постанов КМУ з питань
пенсійного забезпечення» від 25.03.2014
року, якою було внесено зміни до
Постанови № 1381 «Про підвищення рівня
соціального захисту найбільш
вразливих верств населення», якою і
було встановлено розмір підвищення до
пенсії, а саме - 66,43 грн.

Бюджетні призначення на виплату
надбавок до пенсії (підвищення на 30% від
мінімальної пенсії за віком),
визначених в інших розмірах, ніж ті, які
передбачені постановою КМУ від 28.12.2011
року № 1381, відсутні.

Відповідно до п. 67 ЗУ «Про внесення змін
до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014
року норми і положення статей 5 та 6 ЗУ
«Про соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Таким чином, ЗУ «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» з 03.08.2014 року було
надано повноваження КМУ визначати
розмір доплати до пенсії, передбаченої
ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей
війни», виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету на 2014 рік.
З 01.01.2014 року виплата надбавки дітям
війни здійснюється в межах суми, яка
фінансується Державним бюджетом
України. З урахуванням
вищевикладеного, УПФУ у Зміївському
районі правомірно проводиться
нарахування та виплата позивачу
щомісячного підвищення до пенсії, як
дитині війни, у розмірі, визначеному
постановою КМУ від 28.12.2011 року № 1381, що
складає 66,43 грн.

На підставі викладеного, УПФУ у
Зміївському районі просило відмовити
ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в
повному обсязі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України
скорочене провадження застосовується
в адміністративних справах щодо
оскарження фізичними особами рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України
суддя розглядає справу в порядку
скороченого провадження одноособово,
без проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази в їх
сукупності та оцінивши повідомлені
сторонами обставини, суддя дійшов
висновку про можливість розгляду
справи в порядку скороченого
провадження та вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни» до дітей війни
віднесені особи, які є громадянами
України, яким на час закінчення Другої
світової війни (2 вересня 1945 року) було
менше 18 років.

Судом встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, має статус дитини війни,
перебуває на обліку в УПФУ у
Зміївському районі та отримує пенсію
за віком, починаючи з 15.07.1997 року, що
підтверджується копіями пенсійних
посвідчень /а.с. 3/.

Позивач отримує підвищення пенсії, як
дитина війни, з 01.01.2014 року по
теперішній час в розмірі 66,43 грн.
щомісячно.

25.09.2014 року ОСОБА_1 звернулася до УПФУ у
Зміївському районі із заявою про
перерахунок та виплату щомісячної
державної соціальної допомоги, як
дитині війни, у порядку та розмірі,
встановленому ст. 6 ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни», за період з 01.01.2014
року по 02.08.2014 року /а.с. 4/.

Однак, на вказану заяву позивач
відповіді не отримала. У своїх
запереченнях УПФУ у Зміївському районі
зазначало, що ОСОБА_1 було виплачено
підвищення до пенсії у встановленому
діючим законодавством розмірі, а саме
66,43 грн.

Відповідно до положень ст. 6 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни» дітям
війни пенсії або щомісячне грошове
довічне утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» нараховані суми пенсії,
не затребувані пенсіонером своєчасно,
виплачуються за минулий час не більш як
за 3 роки перед зверненням за
одержанням пенсії. Суми пенсії, не
одержані своєчасно з вини органу, що
призначає або виплачує пенсію,
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КАС України
пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений, а
процесуальний строк, встановлений
судом, - продовжений судом за
клопотанням особи, яка бере участь у
справі.

На підставі викладеного, враховуючи, що
ОСОБА_1 не одержала своєчасно соціальну
допомогу з вини відповідача, суд,
вважає зазначені позивачем причини
пропуску строку, встановленого
законом, поважними, а, відповідно,
пропущений строк підлягає поновленню.

На підставі ст. 7 ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни» фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій, передбачених цим Законом,
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» не було визначено
жодних обмежень щодо застосування
положень ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист
дітей війни» до 03.08.2014 року, а саме до
набрання ЗУ від 31.07.2014 року «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»,
чинності.

На підставі ЗУ від 31.07.2014 року «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»,
який набрав чинності 03.08.2014 року,
«Прикінцеві положення» ЗУ «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
були доповнені п. 67, за яким було
встановлено, що норми і положення ст.
ст. 5, 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей
війни», застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

З 03.08.2014 року було надано повноваження
Кабінету Міністрів України визначати
розмір доплати до пенсії, передбачений
ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей
війни», виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджетів на 2014 рік.

При цьому за Рішенням Конституційного
Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012
дано тлумачення, що нормативно-правові
акти Кабінету Міністрів України під
час вирішення справ про соціальний
захист підлягають застосуванню тоді,
коли вони видані у межах його
компетенції на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Згідно зі статтею 22 Загальної
декларації прав людини розміри
соціальних виплат і допомоги
встановлюються з урахуванням
фінансових можливостей держави.
Європейський суд з прав людини у
рішенні від 09.10.1979 року у справі «Ейрі
проти Ірландії» констатував, що
здійснення соціально-економічних прав
людини значною мірою залежить від
становища в державах, особливо
фінансового. Такі положення
поширюються й на питання допустимості
зменшення соціальних виплат, про що
зазначено в рішенні цього суду у справі
«Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від
12.10.2004 року.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 8 КАС
України щодо застосування принципу
верховенства права відповідно до
положень ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини», суди
також повинні застосовувати практику
Європейського суду з прав людини як
джерело права.

За Основним Законом України органи
законодавчої, виконавчої та судової
влади здійснюють свої повноваження у
встановлених Конституцією України
межах і відповідно до законів України
та зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України (ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19); Кабінет
Міністрів України у своїй діяльності
керується Конституцією та законами
України, здійснює визначені
Конституцією та законами України
повноваження, видає постанови і
розпорядження в межах своєї
компетенції (ч. 3 ст. 113, п. 10 ст. 116, ч. 1 ст.
117).

Так, за п. 4 постанови КМУ «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення»
від 28.12.2011 року № 1381, прийнятої з метою
здійснення, починаючи з 2012 року,
заходів щодо поетапного до 2015 року
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення,
було встановлено, що дітям війни (крім
тих, на яких поширюється дія ЗУ «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» і «Про жертви
нацистських переслідувань») до пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення, встановлене ст. 6 ЗУ
«Про соціальний захист дітей війни»,
провадиться у розмірі 66,43 гривні.

Суд зазначає, що з урахуванням внесених
змін у ЗУ «Про Державний бюджет України
на 2014 рік», які набули чинності 03.08.2014
року, починаючи з цієї дати
застосуванню до спірних правовідносин
підлягають положення Постанови КМУ від
28.12.2011 року № 1381, оскільки вказані зміни
до порядку застосування положень ст. 6
ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»
були прийняті пізніше, тому мають
пріоритет.

Таким чином, при визначенні розміру
доплати до пенсії позивача за період з
01.01.2014 року по 02.08.2014 року слід
керуватися розміром доплати,
визначеному ст. 6 ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни», а починаючи з
03.08.2014 року, слід керуватися розміром
підвищення до пенсії, встановленого
Постановою КМУ від 28.12.2011 року № 1381,
оскільки згідно ЗУ від 31.07.2014 року «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»,
норми і положення ст. ст. 5, 6 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни»,
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік, як такі, що прийняті пізніше в
часі, у зв'язку з чим мають пріоритет
порівняно зі спеціальною нормою - ст. 6
ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
19.12.2011 року № 8 «Про судову практику
вирішення адміністративними судами
спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
встановлено, що вихідним критерієм
обчислення розміру підвищення до
пенсії, встановленого статтею 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» від 18 листопада 2004 року № 2195-IV, є
мінімальна пенсія за віком.

Законодавчо розмір мінімальної пенсії
за віком установлено лише ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

На час виникнення спірних
правовідносин, розмір мінімальної
пенсії за віком був визначений ст. 28 ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», згідно якої
мінімальна пенсія за віком дорівнює
розміру, визначеного законом,
прожиткового мінімуму, встановленого
для осіб, що втратили працездатність.

При цьому, положення ч. 3 вказаної
статті не є перешкодою для
застосування встановленого розміру
мінімальної пенсії за віком, оскільки
законодавство не містить іншої
правової норми, якою було б установлено
розмір мінімальної пенсії за віком.

За ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» на 2014 рік
прожитковий мінімум на місяць на особу,
що втратила працездатність, становить
949 грн.

Таким чином, 30% від прожиткового
мінімуму на особу, що втратила
працездатність, у 2014 році становить 284,70
грн. на місяць.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відмова відповідача у проведені
перерахунку і виплаті недоплаченої
щомісячної державної допомоги «Дітям
війни» є неправомірною, а тому позов
слід задовольнити, визнати його дії
неправомірними та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
соціальної допомоги позивачу, як
дитині війни, у відповідності з
вимогами ЗУ «Про соціальний захист
дітей війни», за період з 01.01.2014 року по
02.08.2014 року.

Керуючись Конституцією України,
рішенням Європейського суду з прав
людини від 09.10.1979 року у справі «Ейрі
проти Ірландії», ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни», ЗУ «Про Державний
бюджет України на 2014 рік», ЗУ «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»,
Постановою КМУ від 28.12.2011 року № 1381,
Постановою Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
19.12.2011 року № 8, Рішенням
Конституційного Суду України від 25.01.2012
року № 3-рп/2012, ст.ст. 2-15, 17-18, 69-72, 79, 86, 87,
158, 162, 163, 167, 183-2, 185-186 КАС України, -

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Зміївському районі Харківської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати дії управління
Пенсійного фонду України в Зміївському
районі Харківської області щодо
нарахування ОСОБА_1 соціальної
допомоги, як дитині війни, в розмірі
меншому, ніж визначено Законом України
«Про соціальний захист дітей війни», за
період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року -
незаконними.

Зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в Зміївському
районі Харківської області здійснити
перерахунок соціальної допомоги
ОСОБА_1, як дитині війни, у
відповідності з вимогами Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014
року.

Постанова суду набирає законної
сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

Постанова за результатами
скороченого провадження може бути
оскаржена в апеляційному порядку до
Харківського апеляційного
адміністративного суду в порядку,
визначеному ст. 186 КАС України, протягом
10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: