Справа № П/811/3726/14
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2014 року
Справа № П/811/3726/14
Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді
Кравчук О.В. розглянув у письмовому
провадженні адміністративну справу
за позовом Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області
до відповідача - Комунального
підприємства "Надра Кіровоградщини"
про надання дозволу на погашення усієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
До Кіровоградського окружного
адміністративного суду звернулася
Кіровоградська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області (далі -
позивач) з адміністративним позовом до
Комунального підприємства "Надра
Кіровоградщини" (далі - відповідач) про
надання дозволу на погашення усієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що з урахуванням часткової
сплати, за відповідачем рахується
податковий борг з податку на додану
вжиті Кіровоградською ОДПІ заходи щодо
стягнення коштів боржника з рахунків у
банках, залишається непогашеним.
Представник позивача в судове
засідання не прибув, однак надав суду
заяву про розгляд справи у порядку
письмового провадження, в якій
принагідно наголосив, що позовні
вимоги підтримує у повному обсязі з
урахуванням заяви про зменшення
розміру позовних вимог (а.с.55).
Відповідач, належно повідомлений про
дату, час та місце судового розгляду, в
судове засідання не прибув та своїм
правом на надання письмових заперечень
не скористався (а.с.51).
Відповідно до частини четвертої статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України, у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів. Крім того, якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час та місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта (частина
шоста статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
Відтак, суд вважає за можливе
розглянути дану справу у письмовому
провадженні за наявними у справі
Розглянувши вказану адміністративну
справу у порядку письмового
провадження, дослідивши наявні у
матеріалах справи докази,
проаналізувавши матеріали справи,
оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи, суд
Комунальне підприємство "Надра
Кіровоградщини" 09 грудня 2008 року
зареєстроване як юридична особа
виконавчим комітетом Кіровоградської
міської ради (а.с.38) та з того часу
перебуває на обліку у Кіровоградській
ОДПІ як платник податків.
За відповідачем рахується податковий
борг в сумі 519466,04 грн., з податку на
додану вартість, що нарахований
контролюючим органом по строку сплати:,
а саме, за податковими
2014 року та по податковим деклараціям
березня 2014 року на суму 273371,00 грн.
Вказаний податковий борг наразі
частково погашений у сумі 436530,04 грн.
Актом опису майна №1 від 31 січня 2014
року описано в податкову заставу майно
КП "Надра Кіровоградщини":
асфальтобетонна площадка, інвентарний
№31; бензоколонки за інвентарними
номерами №115,116; вагове, побутове
приміщення інвентарний №10;
телекомунікації інв. №20; огорожа, інв.
№26; каналізація, інв.№23; водопровід,
інв.№22; площадки інв.№18; площадка для
зберігання інв.№8; підвищений шлях
інв.№6; під'їзний шлях, інв.№14; під'їзна
дорога, інв.№15; пожежний резервуар,
інв.№25; приміщення для огляду
технічного обладнання, інв.№17;
площадка, інв.№17; мережа, інв.№11,12;склад
ПММ, інв.№16; стоянка для автомобілів,
інв.№19; телефонна лінія, інв.№21;
теплотраса, інв.№24 (а.с.33-34).
Податкова застава згідно з актом опису
зареєстрована у Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна (а.с.35).
Надаючи правову оцінку обставинам
справи, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Податковим кодексом України визначені
функції та компетенція контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.
Згідно з положеннями Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби, зокрема: здійснюють
контроль за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування і
сплати податків та зборів,
установлених цим Кодексом (підпункт
191.1.1); здійснюють контроль за
погашенням податкового боргу з
податків та зборів платників податків,
у тому числі тих, майно яких перебуває у
податковій заставі (підпункт 191.1.15).
Відповідно, з метою здійснення
контролю за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування і
сплати податків та зборів, а також
погашенням податкового боргу пунктом
20.1 статті 20 Податкового кодексу
України податковим органам надано
певні права, зокрема, звертатися до
суду щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини (підпункт 20.1.18).
В силу положень статті 21 Податкового
кодексу України посадові особи
контролюючих органів зобов'язані
дотримуватися Конституції України та
діяти виключно у відповідності з цим
Кодексом та іншими законами України,
іншими нормативними актами,
забезпечувати сумлінне виконання
покладених на контролюючі органи
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
податковий борг - це сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.
Підпунктом 14.1.152 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
встановлено, що погашення податкового
боргу - це зменшення абсолютного
значення суми такого боргу,
підтверджене відповідним документом.
Порядок погашення податкового боргу і
відповідні дії податкового органу
визначаються главою 9 Податкового
Так, відповідно до пункту 87.2 статті 87
Податкового кодексу України, погашення
податкового боргу платника податків
здійснюється податковим органом за
рахунок будь-якого майна такого
платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.
Пунктом 87.11 статті 87 Податкового
кодексу України передбачено, що з метою
погашення податкового боргу орган
стягнення (державний орган,
уповноважений здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу в межах повноважень,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України) звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового
кодексу України передбачено, що у разі
коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

З метою забезпечення виконання
платником податків своїх обов'язків,
визначених цим Кодексом, майно
платника податків, який має податковий
борг, передається у податкову заставу
(пункт 88.1 статті 88 Податкового кодексу
України).

Відповідно до підпункту 14.1.155 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
податкова застава - це спосіб
забезпечення сплати платником
податків грошового зобов'язання та
пені, не сплачених таким платником у
строк, визначений цим Кодексом.
Податкова застава виникає на
підставах, встановлених цим Кодексом.

У разі невиконання платником податків
грошового зобов'язання, забезпеченого
податковою заставою, орган стягнення у
порядку, визначеному цим Кодексом,
звертає стягнення на майно такого
платника, що є предметом податкової
застави.

Згідно пункту 89.1 статті 89 Податкового
кодексу України, право податкової
застави виникає у разі: несплати у
строки, встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної платником податків у
податковій декларації, - з дня, що
настає за останнім днем зазначеного
строку; несплати у строки, встановлені
цим Кодексом, суми грошового
зобов'язання, самостійно визначеної
контролюючим органом, - з дня
виникнення податкового боргу.

Згідно з пунктом 89.2 статті 89
Податкового кодексу України, право
податкової застави поширюється на
будь-яке майно платника податків, яке
перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
цієї статті, а також на інше майно, на
яке платник податків набуде прав
власності у майбутньому.

В свою чергу, відповідно до пункту 89.3
статті 89 Податкового кодексу України,
майно, на яке поширюється право
податкової застави, оформлюється актом
опису. Опис майна у податкову заставу
здійснюється на підставі рішення
керівника органу державної податкової
служби, яке пред'являється платнику
податків, що має податковий борг.

Статтею 95 Податкового кодексу України
передбачено, що орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.
Орган державної податкової служби
також звертається до суду щодо надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі.

Таким чином, Податковим кодексом
України встановлено черговість вжиття
податковим органом заходів щодо
погашення податкового боргу: спочатку
приймаються заходи для стягнення
коштів з платника податків, та лише у
разі їх недостатності погашення
податкового боргу здійснюється за
рахунок майна платника, що перебуває у
податковій заставі.

Крім того, суд зазначає, що за змістом
вищезазначених законодавчих положень
умовою надання дозволу на погашення
податкового боргу за рахунок майна
платника, що перебуває у податковій
заставі, є наявність судового рішення
про стягнення суми податкового боргу з
платника податків, адже наявність
рішення про стягнення заборгованості є
підставою для звернення стягнення на
майно платника податків, у тому числі й
те, що перебуває у податковій заставі.

Водночас, у матеріалах справи відсутні
докази, які свідчили б про вжиття
податковим органом заходів щодо
стягнення з відповідача усієї суми
податкового боргу відповідача у
судовому порядку.

Судом встановлено, що Постановами
Кіровоградського окружного
адміністративного суду задоволено
адміністративні позови
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області до КП "Надра
Кіровоградщини" та постановлено
стягнути з відповідача податковий
борг, а саме постановою від 07 листопада
2013 року у справі №811/3327/13-а у розмірі 298
984,55 грн. та постановою від 23 червня 2014
року у справі №П/811/1760/14 - у розмірі 315
996,34 грн. (а.с.9-32)

На виконання зазначених судових
рішень, у відповідності до статті 95
Податкового кодексу України, позивачем
надіслано у банки інкасові доручення
про стягнення з рахунків підприємства
податкового боргу (а.с.36-37).

Натомість, дані інкасові доручення
повернуті установами банків без
виконання, що підтверджується
відміткою посадових осіб банку на
дорученні.

Зокрема, інкасове доручення №10368 від 31
липня 2014 року на суму 298928,59 грн. не може
бути виконане, відповідно до пункту 2.5
Постанови Правління НБУ "Про
затвердження Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті" від 21 січня 2004
року №22, частини 2статті 21 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами
зумовленими похованням" від 18 січня 2001
року, оскільки страхові кошти
зараховані на окремий рахунок, не
можуть бути спрямовані на задоволення
вимог кредиторів, на стягнення на
підставі виконавчих та інших
документів, за якими здійснюється
стягнення відповідно до Закону.

Інкасове доручення №9587 від 14 серпня 2014
року на суму 315996,34 грн. повернуто без
виконання оскільки, невірно вказано
назву клієнта, назва клієнта не
відповідає номеру рахунку.

Отже, повернення без виконання
інкасових доручень у даному випадку не
є свідченням відсутності коштів на
рахунках відповідача. Натомість інших
доказів, які б засвідчували факт
відсутності таких коштів у КП „Надра
Кіровоградщини", позивачем не надано.

Викладене, на думку суду, свідчить про
те, що податковий орган у повному
обсязі не реалізував повноваження,
визначене статтею 95 Податкового
кодексу України та не дотримався
порядку вжиття заходів погашення
податкового боргу, визначеного
Податковим кодексом України. За таких
умов, підстави для надання судом
дозволу на погашення податкового боргу
за рахунок майна платника, що перебуває
у податковій заставі, відсутні.

Згідно з частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Відповідач не надав суду доказів
понесення ним судових витрат, тому
судові витрати стягненню з Державного
бюджету на користь відповідача не
підлягають.

Керуючись статтями 86, 94, 159 - 163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили у
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд в десятиденний
строк з дня отримання копії постанови,
складеної у повному обсязі. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
О.В.
Кравчук