Справа № П/811/3566/14
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № П/811/3566/14
Кіровоградський окружний
адміністративний суд
у складі: головуючого - судді
за участю секретаря -
Дегтярьова Д.В., Сириці І.О.,
відповідача - Буртака О.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кіровограді
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Голови Кіровоградської
обласної державної адміністрації
Кузьменка Сергія Анатолійовича про
визнання протиправною бездіяльність, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить визнати протиправною
бездіяльність голови Кіровоградської
обласної державної адміністрації
Кузьменка С.А. щодо не вчинення дій,
спрямованих на припинення
протиправного суміщення посади
державного службовця - голови
Кіровоградської обласної державної
адміністрації - і здійснення
повноважень народного депутата
України, шляхом складання повноважень
народного депутата або шляхом
звільнення з посади голови
Кіровоградської обласної державної
В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що ним виявлено
порушення Конституції України, Закону
України «Про статус народного депутата
України», Закону України «Про
регламент Верховної Ради України»,
Закону України «Про державну службу»,
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» головою
Кіровоградської обласної державної
адміністрації Кузьменком С.А., які
полягають у тому, що останній суміщає
посаду голови обласної державної
адміністрації та мандат народного
депутата України. Зазначає про те, що
Кузьменко С.А. будучи народним
депутатом України, 25.09.2014р. приступив до
виконання повноважень голови
Кіровоградської обласної державної
адміністрації. Отже одночасно суміщає
посаду державного службовця - голови
облдержадміністрації та мандат
народного депутата України, що
відповідно до положень Конституції
України та законів, заборонено. В силу
закону у разі виникнення обставин, що
порушують вимоги щодо несумісності
депутатського мандата з іншими видами
діяльності, народний депутат України в
двадцятиденний строк з дня виникнення
таких обставин припиняє таку
діяльність або подає заяву про
складення повноважень народного
депутата України. Таких дій у
визначений законом строк відповідачем
вчинено не було, вважає позивач. В
зв'язку з чим, вбачає бездіяльність
відповідача щодо не вчинення дій,
спрямованих на припинення
протиправного суміщення посади
державного службовця - голови
Кіровоградської обласної державної
адміністрації - і здійснення
повноважень народного депутата
України, шляхом складання повноважень
народного депутата або шляхом
звільнення з посади голови
Кіровоградської обласної державної
адміністрації. Також зазначає, що він
як громадянин України має право
оскаржити бездіяльність відповідача,
оскільки допущені порушення є шкодою
конституційним правам та інтересам
Позивач в судове засідання не з'явився,
подавши заяву про розгляд справи за
Представник відповідача, в судовому
засіданні, заперечуючи проти
задоволення позовних вимог, посилався
на те, що подання даного позову до суду
фізичною особою в порядку громадського
контролю, за виконанням законів у сфері
запобігання та протидії корупції
суперечить ст.ст.5, 18 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції». Також, зазначав, про те, що
порядок припинення повноважень
народного депутата України визначений
Законом України «Про статус народного
депутата України». Крім того, посилався
на те, що відповідачем, як головою
обласної державної адміністрації
жодним чином не порушені права
позивача як громадянина України. Тому
на його думку відсутні підстави для
задоволення адміністративного позову.
Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи та інші докази в межах позовних
вимог, суд дійшов до наступних
В судовому засіданні встановлено, що
Кузьменко С.А. був обраний народним
депутатом України та 12 грудня 2012 року, в
силу статті 79 Конституції України,
статті 2 Закону України "Про статус
народного депутата України" набув
повноважень народного депутата
Указом Президента України від 16
вересня 2014 року №735/2014 Кузьменка С.А.
призначено головою Кіровоградської
обласної державної адміністрації.
Відповідно до розпорядження від 25
вересня 2014 року №227-к відповідач
приступив до виконання повноважень
голови Кіровоградської обласної
державної адміністрації. (а.с.44)
Згідно статті 78 Конституції України
народні депутати України не можуть
мати іншого представницького мандата,
бути на державній службі, обіймати інші
оплачувані посади, займатися іншою
оплачуваною або підприємницькою
діяльністю (крім викладацької,
наукової та творчої діяльності),
входити до складу керівного органу чи
наглядової ради підприємства або
організації, що має на меті одержання
У разі виникнення обставин, що
порушують вимоги щодо несумісності
депутатського мандата з іншими видами
діяльності, народний депутат України у
двадцятиденний строк з дня виникнення
таких обставин припиняє таку
діяльність або подає особисту заяву
про складення повноважень народного
Порушення вимог щодо несумісності
депутатського мандата з іншими видами
діяльності, якщо ці обставини не
усунуто народним депутатом протягом
двадцяти днів з дня їх виникнення,
відповідно до пункту 5 частини 2,
частини 4 статті 81 Конституції України
є підставою для дострокового
припинення повноважень народного
депутата України судом.
Повноваження народного депутата
України припиняються достроково також
у разі дострокового припинення
відповідно до Конституції України
повноважень Верховної Ради України - в
день відкриття першого засідання
Верховної Ради України нового
Закон України «Про статус народного
депутата» від 17.11.1992 року №2790-XII (далі
Закон №2790-XII) визначає статус (права,
обов'язки і відповідальність)
народного депутата України у Верховній
Раді України та за її межами,
встановлює правові і соціальні
гарантії здійснення народним
депутатом України своїх депутатських
Відповідно до ст.3 Закону №2790-XII
народний депутат не має права: 1) бути
членом Кабінету Міністрів України,
керівником центрального органу
виконавчої влади; 2) мати інший
представницький мандат чи одночасно
бути на державній службі; 3) обіймати
посаду міського, сільського, селищного
голови; 4) займатися будь-якою, крім
депутатської, оплачуваною роботою, за
винятком викладацької, наукової та
творчої діяльності, а також медичної
практики у вільний від виконання
обов'язків народного депутата час; 5)
залучатись як експерт органами у
кримінальному провадженні, а також
займатися адвокатською діяльністю; 6)
входити до складу керівництва,
правління чи ради підприємства,
установи, організації, що має на меті
одержання прибутку. Народний депутат
зобов'язаний додержуватись інших вимог
та обмежень, які встановлюються
Народний депутат, призначений (обраний)
на посаду, що є несумісною з
депутатським мандатом, і повноваження
якого не припинено в установленому
законом порядку, допускається до
виконання обов'язків за такою посадою
не раніше дня подання ним до Верховної
Ради України заяви про складення
повноважень народного депутата
Статтею 4 Закону №2790-XII встановлені
обставини за яких повноваження
народного депутата припиняються
Порядок припинення повноважень
народного депутата визначений статтею
5 Закону №2790-XII та статтею 223 Закону
України "Про Регламент Верховної Ради
України" від 10.02.2010р. №1861-VI (далі Закон
№1861-VI).
Відповідно до частин 1 та 2 статті 223
Закону №1861-VI у разі невиконання
народним депутатом вимог щодо
несумісності депутатського мандата з
іншими видами діяльності комітет, до
предмета відання якого належать
питання регламенту, розглядає
відповідні матеріали і подає висновок
Голові Верховної Ради України, який у
10-денний строк звертається до суду про
дострокове припинення повноважень
цього народного депутата або повертає
матеріали комітету з обґрунтуванням
відмови у зверненні до суду.
У разі повернення Головою Верховної
Ради України матеріалів з
обґрунтуванням відмови у зверненні до
суду комітет, до предмета відання якого
належать питання регламенту, розглядає
їх і в разі незгоди з ними вносить до
Верховної Ради пропозицію про розгляд
цього питання на пленарному засіданні.
Частиною третьою вказаної статті
передбачено, що за рішенням Верховної
Ради, прийнятим відкритим поіменним
голосуванням більшістю голосів
народних депутатів від її
конституційного складу, Голова
Верховної Ради України зобов'язаний
звернутися до суду для вирішення
питання про дострокове припинення
повноважень такого народного депутата.
Рішення Верховної Ради оформляється
постановою.

При цьому відповідно до частини 1
статті 181 КАС України позовна заява про
дострокове припинення повноважень
народного депутата України в разі
невиконання ним вимог щодо
несумісності подається до Вищого
адміністративного суду України. Право
звернутися з такою позовною заявою має
Голова Верховної Ради України, Перший
заступник або заступник Голови
Верховної Ради України. Рішення,
прийняте за наслідками розгляду справи
про дострокове припинення повноважень
народного депутата України, є
остаточним і оскарженню не підлягає.

Отже законом визначена процедура
припинення повноважень у зв'язку з
невиконанням народним депутатом вимог
закону щодо несумісності
депутатського мандата, порядок
розгляду матеріалів, формування
висновку, а також коло суб'єктів, які
наділені правом звернутись з
відповідним позовом.

Статтями 10, 16 Закону України «Про
державну службу» від 16.12.1993р. №3723-XII
визначено, що основними обов'язками
державних службовців є: додержання
Конституції України та інших актів
законодавства України; забезпечення
ефективної роботи та виконання завдань
державних органів відповідно до їх
компетенції; недопущення порушень прав
і свобод людини та громадянина;
безпосереднє виконання покладених на
них службових обов'язків, своєчасне і
точне виконання рішень державних
органів чи посадових осіб,
розпоряджень і вказівок своїх
керівників; збереження державної
таємниці, інформації про громадян, що
стала їм відома під час виконання
обов'язків державної служби, а також
іншої інформації, яка згідно з
законодавством не підлягає
розголошенню; постійне вдосконалення
організації своєї роботи і підвищення
професійної кваліфікації; сумлінне
виконання своїх службових обов'язків,
ініціатива і творчість в роботі.

Державний службовець повинен діяти в
межах своїх повноважень. У разі
одержання доручення, яке суперечить
чинному законодавству, державний
службовець зобов'язаний невідкладно в
письмовій формі доповісти про це
посадовій особі, яка дала доручення, а у
разі наполягання на його виконанні -
повідомити вищу за посадою особу.

На державних службовців поширюються
обмеження, передбачені Законом України
«Про засади запобігання і протидії
корупції».

Інші обмеження, пов'язані з
проходженням державної служби
окремими категоріями державних
службовців, встановлюються виключно
законом.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.7 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» від 07.04.2011р. №3206-VI
(далі Закон №3206-VI) особам, зазначеним у
пункті 1 частини першої статті 4 цього
Закону, забороняється займатися іншою
оплачуваною (крім викладацької,
наукової і творчої діяльності,
медичної практики, інструкторської та
суддівської практики із спорту), або
підприємницькою діяльністю, якщо інше
не передбачено Конституцією або
законами України.

Таким чином, дострокове припинення
повноважень народного депутата має
відбуватися лише у той спосіб, який
визначено в частині четвертій статті 81
Конституції України, та в порядку,
встановленому у відповідних нормах
законів, що конкретизують цей припис
Конституції України.

До того ж, за змістом частини третьої
статті 223 Закону України "Про Регламент
Верховної Ради України" та частини
другої статті 5 Закону України "Про
статус народного депутата України"
обов'язок подання позову про
дострокове припинення повноважень
народного депутата виникає за рішенням
Верховної Ради України.

Крім того, позивач у позовній заяві
посилається на те, що відповідно до ст.18
Закону №3206-VI є суб'єктом правовідносин
щодо запобігання, виявлення та
протидії корупційним правопорушенням,
а тому має право на захист у зв'язку з
цим своїх прав від небезпеки
заподіяння шкоди, зокрема, і шляхом
визнання протиправною бездіяльність
відповідача.

Так, згідно ст.18 Закону №3206-VI об'єднання
громадян, їх члени або уповноважені
представники, а також окремі громадяни
в діяльності щодо запобігання,
виявлення і протидії корупційним
правопорушенням (крім випадків, коли це
віднесено законом до виключної
компетенції спеціально уповноважених
суб'єктів у сфері протидії корупції)
мають право: 1) повідомляти про виявлені
факти вчинення корупційних
правопорушень спеціально
уповноваженим суб'єктам у сфері
протидії корупції, іншим органам,
зазначеним у статті 5 цього Закону,
керівництву та колективу підприємства,
установи чи організації, в яких були
вчинені ці правопорушення, а також
громадськості; 2) запитувати та
одержувати від органів державної влади
та органів місцевого самоврядування в
обсягах та порядку, не заборонених
законом, інформацію про діяльність
щодо запобігання і протидії корупції; 3)
проводити, замовляти проведення
громадської антикорупційної
експертизи проектів
нормативно-правових актів, подавати за
результатами експертизи пропозиції до
відповідних органів державної влади; 4)
брати участь у парламентських
слуханнях та інших заходах з питань
запобігання і протидії корупції; 5)
вносити пропозиції суб'єктам права
законодавчої ініціативи щодо
вдосконалення законодавчого
регулювання відносин, що виникають у
сфері запобігання і протидії корупції;
6) проводити, замовляти проведення
досліджень, у тому числі наукових,
соціологічних тощо, з питань
запобігання і протидії корупції; 7)
проводити заходи щодо інформування
населення з питань запобігання і
протидії корупції; 8) здійснювати
громадський контроль за виконанням
законів у сфері запобігання і протидії
корупції, з використанням при цьому
таких форм контролю, які не суперечать
законодавству.

Натомість, частиною 5 статті 5 Закону
№3206-VI визначено спеціально
уповноважених суб'єктів, які
безпосередньо здійснюють у межах своєї
компетенції заходи щодо виявлення,
припинення та розслідування
корупційних правопорушень (далі -
спеціально уповноважені суб'єкти у
сфері протидії корупції).

Спеціально уповноваженими суб'єктами у
сфері протидії корупції є органи
прокуратури, спеціальні підрозділи по
боротьбі з організованою злочинністю
Міністерства внутрішніх справ України,
по боротьбі з корупцією та
організованою злочинністю Служби
безпеки України, якщо інше не
передбачено законом.

Координацію діяльності правоохоронних
органів з питань протидії корупції
здійснюють у межах наданих
повноважень, визначених законами,
Генеральний прокурор України та
підпорядковані йому прокурори.

Таким чином, окремі громадяни, які
виявили будь-які порушення вимог
Закону №3206-VI, мають право звернутися до
спеціально уповноваженого суб'єкта з
метою припинення виявлених порушень.

Стаття 19 Конституції України
зобов'язує органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадових осіб діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

При цьому, суд зазначає, що відповідно
до частини 1 статті 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Статтею 3 КАС України встановлено, що
адміністративний позов - звернення до
адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів або на
виконання повноважень у
публічно-правових відносинах.

Тобто, невід'ємною ознакою
адміністративної справи є наявність
публічно-правового спору щодо
порушення прав, свобод та інтересів
юридичної чи фізичної особи з боку
суб'єкта владних повноважень.

За змістом частин 1 та 2 статті 6 КАС
України кожній особі надається право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Процесуальне законодавство спрямоване
саме на надання правової оцінки діям та
рішенням суб'єктів владних
повноважень, якими порушуються права
позивача.

Відтак, суд повинен встановити
порушення прав позивача саме
бездіяльністю відповідача як голови
обласної державної адміністрації.

Верховний Суд України, проаналізувавши
положення частини 1 статті 2 та статті 17
КАС України, в своїй постанові від
10.04.2012 р. висловив наступну правову
позицію: "суд захищає лише порушені,
невизнані або оспорювані права,
свободи та інтереси учасників
адміністративних правовідносин.
Визнання протиправним рішення суб'єкта
владних повноважень можливе лише за
позовом особи, право або законний
інтерес якої порушені цим рішенням".
Відсутність порушення прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача є підставою для відмови у
позові.

Водночас, позивач не є безпосереднім
учасником спірних правовідносин та
процедури припинення повноважень
народного депутата або голови обласної
державної адміністрації у зв'язку з
порушенням вимог щодо несумісності,
визначена ним бездіяльність
відповідача прямо не впливає на його
права, свободи та інтереси, що свідчить
про відсутність порушення
охоронюваних законом прав та інтересів
позивача, які підлягають захисту. При
цьому законом гарантується право особі
звернутись до суду за захистом власних
порушених прав, свобод або інтересів.

Більш того, відповідно до ст.81
Конституції України повноваження
народного депутата України
припиняються достроково також у разі
дострокового припинення відповідно до
Конституції України повноважень
Верховної Ради України - в день
відкриття першого засідання Верховної
Ради України нового скликання.

27.11.2014 року відбулося засідання першої
сесії Верховної Ради України восьмого
скликання. У зв'язку з чим, достроково і
припинено повноваження народних
депутатів сьомого скликання, у тому
числі й Кузьменка С.А..

Враховуючи вищевикладене та положення
національного законодавства, суд
приходить до висновку, що доводи
позивача є необґрунтованими, а тому в
задоволенні позову належить
відмовити.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку, встановленому ст.254 КАС
України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подання в
10-денний строк з дня її проголошення, а
у разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України - протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови, апеляційної скарги, копія
якої одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Повний текст постанови складено - 12.12.2014
року.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду

Т.М.Кармазина