Справа № 804/682/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року м. Київ
К/800/47303/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.,

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Дніпропетровській області,
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
при Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області про
скасування наказу, поновлення на
роботі, стягнення компенсації за
вимушений прогул за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 08 лютого 2013
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 29 серпня 2013 року,-

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Головного управління Міністерства
внутрішніх України в
Дніпропетровській області, в якому
просив визнати протиправним і
скасувати п. 1 наказу № 24 від 06.01.2012 року
«Про порушення працівником НДЕКЦ при
ГУМВС службової дисципліни та
притягнення винних до дисциплінарної
відповідальності», згідно з яким його
звільнено зі служби за п. 64 «є» (за
порушення дисципліни) та зобов'язати
відповідача поновити його на службі і
виплатити згідно чинного
законодавства компенсацію за
вимушений прогул.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 08
лютого 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 29 серпня 2013 року постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 08 лютого 2013
року залишено без змін.

ОСОБА_4 не погодився з постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 08 лютого 2013
року та ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 29 серпня 2013 року і звернулось до
суду з касаційною скаргою, в який
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та ухвалити нове
яким задовольнити позов в повному
обсязі, посилаючись на порушення норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про залишення
касаційної скарги без задоволення з
таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

Позивач проходив службу в органах
внутрішніх справ України з січня 1998 та
на час звільнення перебував на посаді
начальника сектору дослідження
наркотичних засобів, психотропних
речовин, їх аналогів та прекурсорів
відділу спеціальних видів досліджень
НДЕКЦ при ГУМВС, мав звання
підполковника міліції.

Відповідно до пункту 1 наказу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській
області від 06.01.2012 р. № 24 «Про порушення
працівником НДЕКЦ при ГУМВС службової
дисципліни та притягнення винних до
дисциплінарної відповідальності» за
порушення службової дисципліни, що
виразилось у перебуванні на службі
03.01.2012 р. в стані алкогольного сп'яніння,
негідній поведінці в службовий час,
порушення етичних норм, вимог Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, Кодексу честі та Етичного
кодексу працівника органів внутрішніх
справ України начальника сектору
дослідження наркотичних засобів,
психотропних речовин, їх аналогів та
прекурсорів відділу спеціальних видів
досліджень НДЕКЦ при ГУМВС
підполковника міліції ОСОБА_4
звільнено з органів внутрішніх справ
за п. 64 «є» (за порушення дисципліни)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом ОВС.

Суть спірних правовідносин полягає у
правомірності прийняття п.1
вищевказаного наказу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській
області від 06.01.2012 р. № 24.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погодився
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд дійшов висновку,
що при прийнятті вищевказаного наказу
в часті притягнення позивача до
дисциплінарної
відповідальності-звільнення з органів
внутрішніх справ, від 06.01.2012 р. № 24,
Головним управлінням Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області дотримані
вимоги Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України та
Інструкції щодо порядку проведення
службових розслідувань, що призвели до
законного звільнення позивача.

З таким висновком погоджується і
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, на
підставі наступного.

Відповідно до пункту 64 «є» Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ особи середнього,
старшого і вищого начальницького
складу звільняються зі служби в
органах внутрішніх справ в запас (з
постановкою на військовий облік) за
порушення дисципліни.

Відповідно до частини 1 статті 1
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України службова
дисципліна - дотримання особами
рядового і начальницького складу
Конституції і законів України, актів
Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Згідно зі статтею 2 Статуту
дисциплінарним проступком є
невиконання чи неналежне виконання
особою рядового або начальницького
складу службової дисципліни.

Частиною 12 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України
передбачено, що на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни може бути
накладено такий вид дисциплінарного
стягнення, як звільнення з органів
внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного
стягнення встановлений статтею 14
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, який
визначає, що з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.
Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка
проводить службове розслідування,
повинні зажадати від порушника надання
письмового пояснення. У разі
притягнення до дисциплінарної
відповідальності осіб рядового і
начальницького складу, які мають
дисциплінарне стягнення і знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє.

Згідно висновку службового
розслідування від 05.01.2012 року, за фактом
порушення ОСОБА_4 службової дисципліни
встановлено, що 03.01.2012 року позивач на
робочому місці перебував у стані
алкогольного сп'яніння, спровокував
сутичку зі співробітниками сектору
дослідження наркотичних засобів та
відділу спеціальних видів досліджень
НДЕКЦ, проігнорував вимогу керівництва
надати пояснення щодо обставин
сутички, вів себе некоректно,
відмовився від проходження медичного
огляду та виявляв неповагу до
керівництва і співробітників.

Суди першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи по суті встановили,
що відповідачем при звільненні
позивача з органів внутрішніх справ не
допущено порушень вимог
Дисциплінарного статуту щодо порядку
накладення дисциплінарних стягнень,
які би давали підстави вважати
звільнення незаконним, та прийшли до
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог позивача.
При цьому вид дисциплінарного
стягнення є пропорційним ступеню
скоєного проступку.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, вважає, що постанова
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 08 лютого 2013
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 29 серпня 2013 року ґрунтуються на
вірно встановлених фактичних
обставинах справи, яким дана належна
юридична оцінка, правильно застосовані
норми матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини, та не
допущено порушень процесуального
закону, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи, доводи викладені в касаційній
скарзі не спростовують висновків суду,
тому підстави для скасування або зміни
рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 231 КАС
України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 08 лютого 2013
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 29 серпня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф.
Ситников

В.В.
Малинін

В.В.
Швець