Справа № 804/11962/14
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2014 рокусправа № 804/11962/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Нагорної
Л.М. Олефіренко Н.А.

за участю секретаря судового
засідання:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Лівобережної
об'єднаної

Державної
податкової інспекції міста
Дніпропетровська

Головного
управління Міндоходів

у
Дніпропетровській області

на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду

від 02 вересня 2014 року

у справі № 804/11962/14

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Інвіста»,

вул. Океанська,
3, м. Дніпропетровськ, 49022;

до відповідача Лівобережної
об'єднаної

Державної
податкової інспекції міста
Дніпропетровська

Головного
управління Міндоходів

у
Дніпропетровській області

пр. Газети
«Правда», 95а, м. Дніпропетровськ, 49026;

про скасування
податкового повідомлення-рішення,

встановив: Товариством з обмеженою
відповідальністю «Інвіста» подано
позов до Лівобережної об'єднаної
Державної податкової інспекції міста
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № .

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд (суддя
Голобутовський Р.З.) своєю постановою
від 02 вересня 2014 року позов
задовольнив.

Постанова суду мотивована тим, що
висновки контролюючого органу
ґрунтуються лише на отриманій
податковій інформації стосовно не
підтвердження реальності здійснення
господарських операцій контрагентів.
Проте, Позивач мав в наявності первинні
документи, що підтверджують обсяги
задекларованого податку. Згідно з
отриманими податковими накладними мав
законні підстави для включення певних
сум до складу податкового кредиту.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, у поданій апеляційній
скарзі Лівобережна об'єднана Державна
податкова інспекція міста
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, Відповідач, вказує на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
до перевірки не були надані документи,
які б підтверджували транспортування,
оприбуткування, списання
товарно-матеріальних цінностей.

Судом не досліджено питання фактичного
отримання маркетингових,
консультаційних та послуг з юридичного
супроводження.

Крім того, порушення справи про
банкрутство Позивача вказує на
здійснення ним діяльності з
безпідставного формування податкового
кредиту задля надання податкової
вигоди.

Просить постанову окружного
адміністративного суду скасувати та
ухвалити нове рішення. У позові
відмовити.

Судовий розгляд адміністративної
справи здійснювався з повним
фіксуванням судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Обставини справи: в липні 2014 року
уповноваженими фахівцями
держподаткінспекції була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка фінансово-господарської
діяльності ТОВ «Інвіста» () щодо дотримання вимог
податкового законодавства з податку на
додану вартість під час здійснення
взаємовідносин з ТОВ «Ізотехно» (), ТОВ «Сателіт - Дніпро» (), ТОВ «Агенція Простір» (), ТОВ «Мілленіум Білд» (), ТОВ «Будіс Плюс» (), ПП «Калотта» (), ТОВ «РТІ - Київ» (),
ТОВ «Прайм-Білдінг» (),
ТОВ «Енергія - С» (), ТОВ
«Укртрейдбуд» () за
березень 2014 року.

За результатами перевірки складено Акт
№ 2408/2203/37070576 від 08.07.2014р.

В Акті перевірки вчинено записи про
порушення статей 198, 201 Податкового
кодексу України 2 грудня 2010 року N 2755-VI.

Так, згідно до зареєстрованих
податкових накладних, отриманих від
постачальників, встановлено придбання
сировини для виробництва вологих
серветок.

В той же час, від контролюючих органів,
на обліку в яких перебувають
вищезазначені суб'єкти господарювання,
отримані акти про неможливість
зустрічної звірки у зв'язку
відсутністю за місцезнаходженням.

Крім того, перевіркою не виявлено, а
Товариством не надано будь-якого
іншого документального підтвердження
місць виконання зобов'язань.

Відтак, фахівцями контролюючого органу
зроблено висновок про відсутність
об'єктів оподаткування та неможливість
реального здійснення операцій по
ланцюгу.

На підставі Акту перевірки, 08 липня 2014
року керівником контролюючого органу
прийнято податкове
повідомлення-рішення № .

Згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом
123.1 статті 123 Податкового кодексу
України, Товариству з обмеженою
відповідальністю збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем 30
14010100 - податок на додану вартість, у
розмірі 7.716.710,00 грн. за основним
платежем та 3.858.355,00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій.

Скасування податкового
повідомлення-рішення було предметом
судового позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при винесені оскарженої
постанови, виходить з наступного.

За позицією заявника апеляційної
скарги, про що зазначено вище,
обставини справи у їх сукупності, як то
відсутність документів, які б
підтверджували транспортування,
оприбуткування, списання
товарно-матеріальних цінностей,
доказів фактичного отримання
маркетингових, консультаційних та
послуг з юридичного супроводження, та,
крім іншого, порушення справи про
банкрутство за ініціативою власника, в
своїй сукупності вказують на
здійснення діяльності поза межами
правової відповідальності.

В той же час, в силу статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Згідно з Порядком оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженим Наказом Державної
податкової адміністрації України
22.12.2010 N 984, носієм доказової інформації
про виявлені порушення вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства є Акт перевірки.

З огляду на приписи наведеного Порядку
за кожним відображеним в акті фактом
порушення необхідно чітко викласти
зміст порушення, при цьому додати до
акта письмові пояснення посадових осіб
платника податків; зазначити первинні
документи, на підставі яких вчинено
записи у податковому та
бухгалтерському обліку, та докази, що
підтверджують наявність факту
порушення; у разі відсутності
первинних документів або ненадання для
перевірки первинних та інших
документів, що підтверджують факт
порушення, зазначити перелік цих
документів <…>

Тобто, порушення законодавства, які
мають наслідком збільшення суми
грошового зобов'язання, має бути не
сумнівом фахівців контролюючого
органу, чи елементом аргументації, а
переконливим та беззаперечно
встановленим судом юридичним фактом
реальної дійсності - конкретною
обставиною, передбаченою нормами
права, що спричиняє певні юридичні
наслідки.

Зовсім не очевидним є існування таких
фактів для суду, що розглядав справу, за
відсутності належних та допустимих
доказів такого в матеріалах справи.

Так, Порядок ліквідації юридичної
особи встановлено Цивільним кодексом
України від16.01.2003р. № 435-IV,
Господарським кодексом України від
16.01.2003р. № 436-IV, Законом «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» від 15.05.2003р. № 755-IV.

Відповідно до вимог статті 95 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» від 14 травня
1992 року N 2343-XII, в редакції Закону від 22
грудня 2011 року N 4212-VI, якщо вартості
майна боржника - юридичної особи, щодо
якого прийнято рішення про ліквідацію,
недостатньо для задоволення вимог
кредиторів, ліквідатор (ліквідаційна
комісія) зобов'язаний звернутися до
господарського суду із заявою про
порушення справи про банкрутство.

Слід вказати, що порушення провадження
у справі про банкрутство є підставою
для проведення позапланової перевірки,
та саме по собі не підтверджує
здійснення діяльності поза межами
правової відповідальності.

При цьому, вже ліквідатор організовує
здійснення ліквідаційної процедури
боржника, визнаного банкрутом, та
забезпечує задоволення вимог
кредиторів у встановленому цим Законом
порядку.

А Державний орган з питань банкрутства
готує на запити суду, прокуратури або
іншого уповноваженого органу висновки
про наявність ознак фіктивного
банкрутства, доведення до банкрутства,
приховування стійкої фінансової
неспроможності, незаконних дій у разі
банкрутства.

Слід вказати, 19 червня 2014 року первинні
документи за період з квітня 2010 року по
березень 2014 року були втрачені, про що
Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області видано
довідку від 20.06.2014 року № 41/ЄО-Д-8941.
Заява про втрату первинних документів
з переліком надавалась ТОВ «Інвіста»
до контролюючого органу 23.06.2014 року.

Зазначені обставини контролюючим
органом не спростовувались.

Отже, відповідно до вимог пункту 44.5
статті 44 Податкового кодексу України,
перевірка Позивача повинна була
перенестись до дати відновлення та
надання документів до перевірки в
межах визначених цим підпунктом
строків.

Відтак, виходячи з фактичних обставин
справи, угоди укладалися Підприємством
в межах господарської діяльності,
згідно з установчими, реєстраційними і
дозвільними документами.

На підтвердження реальності
здійснення господарських операцій
Позивачем до суду були надані первинні
документи, які містять всю необхідну
інформацію щодо отриманих товарів,
робіт, послуг.

Наявність у ТОВ «Інвіста» виробничої
бази складських приміщень підтверджує
реальність здійснення ТОВ «Інвіста»
господарської діяльності.

При цьому, матеріали перевірки не
містять фактичних відомостей щодо
несплати ПДВ до бюджету
постачальниками Позивача по виявлених
господарських операціях.

За встановлених у справі обставин
визначення суми податкового
зобов'язання за результатами невиїзної
перевірки платника податків не можна
визнати достовірним.

В межах апеляційної скарги підстави
для скасування або зміни рішення суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Лівобережної
об'єднаної Державної податкової
інспекції міста Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 02
вересня 2014 року у справі № 804/11962/14 - без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції у порядку та
у строки, визначені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
Н.А. Олефіренко