Справа № 2а-10593/12/2670
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року м. Київ
К/800/35838/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Швеця В.В.,

Винокурова К.С.,

Ліпського Д.В.,

провівши у порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Державної
податкової служби України (далі - ДПС
України), Державної податкової
інспекції у Подільському районі міста
Києва (далі - ДПІ) про зобов'язання
вчинити певні дії,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 29 жовтня 2012 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду 12 червня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом, у якому просила
зобов'язати ДПС України не вносити про
неї інформацію до Державного реєстру
фізичних осіб - платників податків та
інших обов'язкових платежів (далі -
Державний реєстр); зобов'язати ДПС
України зберегти за нею форму обліку
платників податків (за прізвищем,
іменем та по-батькові, роком народження
та за місцем реєстрації); зобов'язати
ДПІ здійснювати в подальшому її облік,
як платника податків за раніше
встановленими формами обліку без
застосування цифрового ідентифікатора
та ведення обліку платника податків
без використання серії на номеру
паспорту (за прізвищем, іменем та
по-батькові, роком народження та за
місцем реєстрації); зобов'язати ДПІ не
вносити про неї інформацію до
Державного реєстру; зобов'язати ДПІ

проставити у її паспорті на
сторінці 7 або 8 або 9 запис про
наявність права здійснювати будь-які
платежі без ідентифікаційного номера
та завірити підпис відповідальної
особи круглою гербовою печаткою.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
29 жовтня 2012 року, залишеною без
змін ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду 12 червня 2014
року, в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги
ОСОБА_4 посилається на неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та порушення норм
процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
прийнятих ними рішень та ухвалення
нового, про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з огляду на
таке.

Судами встановлено, що 23 лютого 2012 року
ОСОБА_4 звернулась до ДПІ із заявою про
відмову від ідентифікаційного коду
через свої релігійні переконання, в
якій просила не вносити до Державного
реєстру інформацію про неї,
здійснювати в подальшому її облік як
платника податків за раніше
встановленими формами обліку без
застосування цифрового ідентифікатора
(за прізвищем, іменем та по-батькові,
роком народження та за місцем
проживання), а також проставити в її
паспорті на сторінці 7 або 8 або 9
відмітку про наявність права
здійснювати будь-які платежі без
номера облікової картки та завірити
підпис відповідальної особи круглою
гербовою печаткою. Цього ж дня ОСОБА_4
подала заяву такого ж змісту і до ДПС.

Листами від 17 березня 2012 року ДПС та ДПІ
надали позивачеві роз`яснення щодо
належного їй права на відмову від
ідентифікаційного номеру та порядку
його реалізації. Зазначили, що облік
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків,
здійснюється за прізвищем, іменем, по
батькові та за серією і номером
паспорта. Для реалізації такого права
фізична особа - платник податків, яка
відмовляється від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків, особисто
подає повідомлення про відмову до
органу державної податкової служби за
місцем свого проживання. При
заповненні повідомлення
використовуються дані паспорта
громадянина України та інших
необхідних документів. У паспортах
зазначених осіб органами державної
податкової служби робиться відмітка
про наявність у них права здійснювати
будь-які платежі за серією та номером
паспорта.

У червні 2012 року ОСОБА_4 подала до ДПІ
повідомлення форми №1П для обліку її в
окремому Державному реєстрі як особи,
яка через свої релігійні переконання
відмовляється від прийняття
реєстраційного номера. У вказаному
повідомленні позивач не заповнила
графи 25-31 та 33, («Місце роботи» -
податковий номер або серія та номер
паспорта, найменування або прізвище,
ім'я по-батькові; «Телефон»- робочий,
домашній; «Паспорт фізичної особи» -
серія і номер, дата видачі, ким видано, а
також «Підпис фізичної особи»). У
даному повідомленні, ОСОБА_4 здійснила
відмітку про те, що зі статтями 63 і 70
Податкового кодексу України не
погоджується та згідно із пунктом 6
статті 6 Закону України «Про захист
персональних даних», крім наведених у
повідомленні даних, інші надавати
відмовилась.

Відповідно до абзацу 3 пункту 63.6 статті
63 Податкового кодексу України від 2
грудня 2010 року №2755-VI облік осіб, які
через свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та повідомили
про це відповідний орган державної
податкової служби, ведеться за
прізвищем, ім'ям, по батькові і серією
та номером діючого паспорта. У
паспортах зазначених осіб органами
державної податкової служби робиться
відмітка про наявність у них права
здійснювати будь-які платежі за серією
та номером паспорта. Порядок внесення
відмітки визначається центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
фінансової політики.

Пунктом 70.5 статті 70 Податкового
кодексу України встановлено, що
фізична особа - платник податків
незалежно від віку (як резидент, так і
нерезидент), для якої раніше не
формувалася облікова картка платника
податків та яка не включена до
Державного реєстру, зобов'язана
особисто або через законного
представника чи уповноважену особу
подати відповідному органу державної
податкової служби облікову картку
фізичної особи - платника податків, яка
є водночас заявою для реєстрації в
Державному реєстрі, та пред'явити
документ, що посвідчує особу.

Фізична особа-платник податків, яка
через свої релігійні переконання
відмовляється від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків, зобов'язана
особисто подати відповідному органу
державної податкової служби
повідомлення та документи для
забезпечення її обліку за прізвищем,
ім'ям, по-батькові і серією та номером
паспорта, а також пред'явити паспорт.

Для заповнення облікової картки
фізичної особи-платника податків
використовуються дані документа, що
посвідчує особу. Для заповнення
повідомлення (для фізичних осіб, які
через свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків)
використовуються дані паспорта.

Фізичні особи, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків
підлягають реєстрації в Держреєстрі
відповідно до розділу VIII Порядок
обліку фізичних осіб в окремому
реєстрі Державного реєстру Положення
про реєстрацію фізичних осіб у
Державному реєстрі фізичних осіб -
платників податків, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 17 грудня 2010
року № 954.

У разі виявлення недостовірних даних
або помилок у поданій обліковій картці
фізичній особі може бути відмовлено у
реєстрації або продовжено строк
реєстрації.

Взяття на облік фізичних осіб в
окремому реєстрі Державного реєстру
здійснюється протягом десяти робочих
днів від дня подання до органу
державної податкової служби
відповідного повідомлення. Форми
облікової картки фізичної особи -
платника податків та повідомлення
фізичної особи, яка через свої
релігійні переконання відмовляється
від прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків
наведені у додатках до Положення про
реєстрацію фізичних осіб у Державному
реєстрі фізичних осіб - платників
податків (форма № 1ДР та форма № 1П
відповідно).

Враховуючи, що позивач не дотрималася
визначеного законодавством Порядку
відмови від ідентифікаційного номера,
то відповідачами не порушено її прав і
свобод та не допущено звуження їх
змісту чи обсягу, а тому підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що рішення судів першої та
апеляційної інстанцій є законними,
оскільки вони, всебічно перевіривши
обставини справи, вирішили спір у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, їх висновки щодо
встановлених обставин і правові
наслідки є правильними, а доводи
касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 227, 231 КАС
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
29 жовтня 2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду 12
червня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам та оскарженню не підлягає.

Судді
В.В.Швець

К.С.Винокуров

Д.В. Ліпський