Справа № 521/3637/14-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 521/3637/14-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції:
Поліщук І.О. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді
- Коваля М.П.,

суддів
- Потапчука В.О.

- Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Малиновському районі м. Одеси
на постанову Малиновського районного
суду м. Одеси від 30 липня 2014 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Малиновському районі м. Одеси
про скасування рішення та повернення
незаконно стягнених коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 (далі - позивач, або ОСОБА_2.)
звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси (далі -
відповідач, або УПФУ в Малиновському
районі м. Одеси), в якому позивач просив
визнати протиправним та скасувати
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Малиновському районі м. Одеси
№ 843 від 18.09.2013 року про утримання сум
пенсій, надміру виплачених пенсіонерам
внаслідок зловживань з його сторони;
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Малиновському районі м.
Одеси повернути всі протиправно
утримані з позивача та недораховані
кошти в розмірі 2061,84 грн.

Постановою Малиновського районного
суду м. Одеси від 30 липня 2014 року
вказаний адміністративний позов
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси «Про
утримання сум пенсій, надміру
виплачених пенсіонерам внаслідок
зловживань з його сторони» № 843 від
18.09.2013 року. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси
нарахувати та сплатити позивача
утримані суми відповідно до рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси «Про
утримання сум пенсій, надміру
виплачених пенсіонерам внаслідок
зловживань з його сторони» № 843 від
18.09.2013 року в сумі 2061,84 грн. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси
відновити порядок нарахування та
виплату позивачу пенсії який існував
до прийняття рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси «Про
утримання сум пенсій, надміру
виплачених пенсіонерам внаслідок
зловживань з його сторони» № 843 від
18.09.2013 року.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про залишення
адміністративного позову без
задоволення. В обґрунтування скарги
апелянт зазначив, що судом першої
інстанції порушені норми
матеріального та процесуального права.

Виходячи з приписів п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України, а також враховуючи те, що в
матеріалах справи достатньо доказів
для вирішення справи, вищезазначена
апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
позивач знаходиться на обліку в УПФУ в
Малиновському районі м. Одеси і отримує
пенсію за віком при повному стажі у
розмірі 1212,22 грн., дата початку виплати:
30.07.2009 року, дата закінчення виплати:
довічно.

18.09.2013 року відповідачем було винесено
рішення № 843 «Про утримання сум пенсій,
надміру виплачених пенсіонерам
внаслідок зловживань з його сторони»
посилаючись на те, що позивач не
повідомив УПФУ в Малиновському районі
м. Одеси про працевлаштування, у зв'язку
з чим у період з 01.03.2010 року по 30.09.2013
року утворилась переплата у розмірі
3926,05 грн., яка підлягає поверненню з
утриманням з його пенсії 20% щомісячно
до повного погашення.

Не погодившись з вказаним рішенням
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Вирішуючи спірне питання та
задовольняючи заявлені позивачем
вимоги, суд першої інстанції дійшов
висновку щодо протиправності
прийнятого відповідачем рішення з
огляду на відсутність відомостей про
те, що на час призначення пенсії
позивачу в 2009 році, та на період,
зазначений в оскаржуваному рішенні,
з 01.03.2010 року по 30.09.2013
рік, останній перебував на обліку, як
підприємець та отримував доходи від
підприємницької діяльності.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції з
огляду на викладене.

Відповідно до частини 1 статті 50 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» суми
пенсій, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Частиною 1 статті 103 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» встановлено, що
суми пенсії, надміру виплачені
пенсіонерові внаслідок зловживань з
його боку (в результаті подання
документів з явно неправильними
відомостями, неподання відомостей про
зміни у складі членів сім'ї тощо),
стягуються на підставі рішень органу,
що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
регулюється Порядком відшкодування
коштів, надміру виплачених за
призначеними пенсіями, та списання сум
переплат пенсій та грошової допомоги,
що є безнадійними до стягнення,
затвердженим Постановою правління
Пенсійного фонду України
від 21.03.2003 року № 6-4.

Згідно пункту 3 цього Порядку
повернення коштів проводиться
відповідно до статті 103 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» у випадках
виявлення подання громадянами
недостовірних відомостей про
заробітну плату чи інший дохід, стаж
роботи, несвоєчасного подання
відомостей про зміну у складі сім'ї
тощо.

Аналіз наведених норм свідчить, що
зайво сплачені суми пенсії можуть бути
утримані відповідачем за умови
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних.

Вказаний перелік підстав для утримання
надміру виплачених сум пенсії є
вичерпним.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного
позивачем рішення, як на підставу для
утримання з позивача суми виплаченої
останньому пенсії, відповідач
посилається на те, що ОСОБА_2 не
повідомив орган пенсійного фонду про
працевлаштування, у зв'язку з чим у
період з 01.03.2010 року по 30.09.2013 року
утворилась переплата у розмірі 3926,05
грн., яка підлягає поверненню з
утриманням з його пенсії 20% щомісячно
до повного погашення.

В запереченнях на заявлений
адміністративний позов відповідачем
конкретизовано підстави для прийняття
оскаржуваного рішення та зазначено, що
підставою для прийняття рішення про
утримання з позивача суми виплаченої
йому пенсії стало не повідомлення
останнім про працевлаштування, а саме
про державну реєстрацію в якості
фізичної особи - підприємця.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» пенсії,
призначені за цим Законом,
індексуються відповідно до
законодавства про індексацію грошових
доходів населення.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» індексація доходів
працюючого населення проводиться за
основним місцем роботи, а пенсія
непрацюючих пенсіонерів індексується
в розмірі, що з урахуванням оплати
праці не перевищує прожиткового
мінімуму для працездатної особи.

Пунктом 9 Порядку проведення
індексації грошових доходів населення,
що затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078,
передбачено, що працюючим пенсіонерам
в першу чергу індексується сума оплати
праці. Індексація пенсії, державної
соціальної допомоги особам, які не
мають права на пенсію, та інвалідам,
щомісячного довічного грошового
утримання, що виплачуються замість
пенсії, провадиться після індексації
суми оплати праці на підставі довідки
підприємства, установи, організації, де
працює пенсіонер, в якій зазначається
розмір оплати праці працюючого
пенсіонера, проіндексована її сума і
сума індексації.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», відомості, що містяться в
системі персоніфікованого обліку,
використовуються виконавчими органами
Пенсійного фонду, в тому числі, для
визначення розміру, перерахунку та
індексації пенсійних виплат,
передбачених цим Законом.

Згідно вимог п. 4.3.6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
підприємствами, установами,
організаціями та громадянами збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, інших платежів, а також
обліку їх надходження до Пенсійного
фонду України, затвердженої постановою
правління ПФУ № 4-6 від 03.06.1999 року,
зняття з обліку платника збору
проводилося на підставі
інформаційного повідомлення органу
державної реєстрації про скасування
державної реєстрації суб'єкта
підприємницької діяльності - юридичної
особи або суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи за умов,
визначених чинним законодавством.

Пунктом 4.3.1 вказаної Інструкції
визначено, що у разі повідомлення
платника або уповноваженого ним органу
про те, що ним подано заяву про
скасування державної реєстрації, або
на підставі рішення арбітражного суду,
прийнятого за умов, визначених
Положенням про державну реєстрацію
суб'єктів підприємницької діяльності,
орган Пенсійного фонду проводить
документальну перевірку розрахунків
за платежами. На основі акта перевірки
платник розраховується з Пенсійним
фондом.

Частиною 1 статті 4 Закон України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців», що набрав
чинності з 01.07.2004 року, передбачено, що
державна реєстрація юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців це
засвідчення факту створення або
припинення юридичної особи,
засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення інших
реєстраційних дій, які передбачені цим
Законом, шляхом внесення відповідних
записів до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 цього Закону, для
проведення державної реєстрації
фізична особа, яка має намір стати
підприємцем та має реєстраційний номер
облікової картки платника податків,
або уповноважена нею особа (далі -
заявник) повинна подати особисто
(надіслати поштовим відправленням з
описом вкладення або в разі подання
електронних документів подати опис, що
містить відомості про надіслані
електронні документи, в електронній
формі) або через уповноважену особу
державному реєстратору за місцем
проживання такі документи: заповнену
реєстраційну картку на проведення
державної реєстрації фізичної
особи-підприємця; копію документа, що
засвідчує реєстрацію у Державному
реєстрі фізичних осіб - платників
податків; документ, що підтверджує
внесення реєстраційного збору за
проведення державної реєстрації
фізичної особи - підприємця;
нотаріально посвідчену письмову згоду
батьків (усиновлювачів) або
піклувальника, або органу опіки та
піклування, якщо заявником є фізична
особа, яка досягла шістнадцяти років і
має бажання займатися підприємницькою
діяльністю.

На підставі ст. 42 Господарського
кодексу України, підприємництво - це
самостійна, ініціативна, систематична,
на власний ризик господарська
діяльність, що здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

З аналізу вищезазначених норм,
державна реєстрація фізичної особи СПД
є офіційним визнанням державою, через
факт її реєстрації - права на
здійснення цією особою
підприємницькою діяльністю.

Відповідно до положень п. 28 Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне-пенсійне
страхування», затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 року № 22-1 та
зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846
за документ, який підтверджує, що особа
не працює, приймаються: трудова книжка
та довідка органів державної
податкової служби довільної форми про
те, що особа не перебуває на обліку у
даному органі державної податкової
служби як фізична особа - підприємець.

Як вбачається із довідки ДПІ у
Малиновському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області №
3879/9/15-52-17-02 від 01.07.2014 року, позивач
перебуває на обліку в ДПІ у
Малиновському районі м. Одеси в стані 16
- припинено (ліквідовано, закрито), з
приміткою помилкова реєстрація -
сумісник. Дата взяття на облік 25.10.1999
року, дата зняття з обліку 26.10.1999 року.

Крім того, згідно довідки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серії АБ №
274134 вбачається, що станом на 15.03.2013 рік
записів про проведення реєстраційних
дій відносно позивача не знайдено.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що будь-які
передбачені Законом відомості про те,
що на час призначення позивачу пенсії в
2009 році, та на період, зазначений в
оскаржуваному рішенні, з 01.03.2010 року по
30.09.2013 рік, останній перебував на
обліку, як підприємець та отримував
доходи від підприємницької діяльності,
відсутні.

За таких обставин, оскільки
відповідачем не доведено
правомірність прийняття спірного
рішення про утримання з позивача сум
пенсій, надміру виплачених останньому
внаслідок зловживань з його боку,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
наявності підстав для задоволення
заявленого позову.

Доводи апеляційної скарги
встановлених обставин справи та
висновків суду першої інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин, оскільки висновки
суду першої інстанції обґрунтовані та
відповідають чинному законодавству, а
доводи апеляційної скарги їх не
спростовують, колегія суддів, на
підставі ст. 200 КАС України, приходить
до висновку про залишення апеляційної
скарги без задоволення, а постанови
суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси на
постанову Малиновського районного
суду м. Одеси від 30 липня 2014 року -
залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного
суду м. Одеси від 30 липня 2014 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Малиновському районі м. Одеси
про скасування рішення та повернення
незаконно стягнених коштів - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5 днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом 20 днів
після набрання законної сили
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/