Справа № 2а/0370/2106/11
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/29537/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Ягодинської
митниці на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 18
серпня 2011 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 10 квітня 2012 року в справі за позовом
ОСОБА_4 до Ягодинської митниці,
Державної митної служби України про
поновлення на посаді та стягнення
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2011 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з адміністративним позовом, в якому
зазначав, що з липня 1998 року проходив
публічну службу в митних органах. У
червні 2011 року звільнений з посади
старшого інспектора сектора митного
оформлення № 1 митного поста «Ковель»
Ягодинської митниці на підставі пункту
6 частини першої статті 30 Закону
України «Про державну службу» (за
порушення Присяги державного
службовця). Підставою для звільнення
було порушення присяги державного
службовця в частині неналежного
виконання службових обов'язків.

Просив скасувати наказ про звільнення,
поновити на посаді старшого інспектора
сектора митного оформлення № 1 митного
поста «Ковель» Ягодинської митниці та
стягнути середній заробіток за час
вимушеного прогулу.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 18 серпня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10 квітня 2012
року, позов задоволено: визнано
протиправними та скасовано наказ
Державної митної служби України від 25
червня 2011 року №1321-к та наказ
Ягодинської митниці від 30 червня 2011
року № 466-к в частині припинення
перебування на державній службі в
митних органах ОСОБА_4, поновлено на
посаді старшого інспектора сектора
митного оформлення № 1 митного поста
«Ковель» Ягодинської митниці з 30
червня 2011 року, стягнуто з Ягодинської
митниці заробітну плату за час
вимушеного прогулу в розмірі 4 409,80 грн.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, Ягодинська
митниця просила суд скасувати судові
рішення та постановити нове про
відмову в задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 проходив
публічну службу на посаді старшого
інспектора сектора митного оформлення
№ 1 митного поста «Ковель» Ягодинської
митниці.

За результатами проведеної службової
перевірки з 29 квітня по 05 травня 2011 року
комісією Ягодинської митниці було
складено 10 травня 2011 року доповідну
записку.

Відповідно до даної доповідної записки
було встановлено, що наказом голови
Державної митної служби України від 01
лютого 2011 року № 67 «Про проведення ІІ
етапу підсумкового тестування
посадових осіб митних органів,
спеціалізованих митних установ»
призначено проведення з 10 по 24 лютого
2011 року ІІ етапу підсумкового контролю
знань посадовими особами структурних
підрозділів Державної митної служби,
митних органів, спеціалізованих митних
установ законодавчих та
нормативно-правових актів з питань
митної справи, проходження служби в
митних органах шляхом тестування з
використанням сучасних інформаційних
технологій. ОСОБА_4 не приймав участь у
підсумковому контролі знань у зв'язку
перебуванням у стані тимчасової
непрацездатності.

Відповідно до пункту 2 наказу Державної
митної служби України від 02 березня 2011
року № 157 «Про завершення ІІ етапу
підсумкового тестування посадових
осіб митних органів, спеціалізованих
митних установ» Ягодинською митницею
до Департаменту кадрового
забезпечення Державної митної служби
України направлено лист від 21 березня
2011 щодо осіб, які будуть проходити
тестування 24 березня 2011 року, в тому
числі і ОСОБА_4, проте він з 16 березня 2011
знову перебував на лікуванні (по
догляду за хворою дитиною), про що було
додатково повідомлено Департамент 23
березня 2011 року листом регіональної
митниці.

Наказом Державної митної служби
України від 07 квітня 2011 року № 284 «Про
підсумковий контроль знань посадових
осіб митних органів, спеціалізованих
митних установ» призначено проведення
12 квітня 2011 року перевірки знань
посадових осіб структурних
підрозділів Державної митної служби
України, митних органів,
спеціалізованих митних установ, які не
проходили тестування в терміни,
визначені наказами від 01 лютого 2011 року
№ 67 та від 02 березня 2011 року № 157 (крім
жінок, що перебувають у відпустці по
догляду за дитиною, та вагітних жінок).
У зв'язку з цим заступнику директора
Центру підвищення кваліфікації,
перепідготовки працівників та
кінології Державної митної служби
України листом від 11 квітня 2011 року
була надіслана інформація щодо
інформування працівників, що не
пройшли тестування, про необхідність
прибуття 12 квітня 2011 року до Державної
митної служби України для проходження
тестування, у тому числі і ОСОБА_4

Відповідно до службових записок
заступника начальника митного поста
«Ковель» від 21 квітня 2011 року та від 05
травня 2011 року ОСОБА_4 у телефонному
режимі було повідомлено про
необхідність прибуття 12 квітня 2011 року
до Державної митної служби України для
проходження тестування, однак він
доповів, що не зможе прибути з поважних
причин (без зазначення конкретних
причин).

У особистому поясненні ОСОБА_4 причину
відмови від проходження тестування
пояснив тим, що у нього 11 квітня 2011 року
після нічної зміни приблизно о 12
годині, погіршився стан здоров'я, а саме
виник головний біль і піднялась
температура, на наступний день 12 квітня
2011 року, приблизно о 8 годині він
викликав швидку медичну допомогу.

13 квітня 2011 о 09 год. згідно з графіком
роботи працівників сектору митного
оформлення № 1 митного поста «Ковель»
на квітень ОСОБА_4 вийшов та роботу.

Таким чином, ОСОБА_4 порушено вимоги
статі 10 Закону України «Про державну
службу» відповідно до якої одним з
основних обов'язків державних
службовців є додержання вимог
Конституції України та інших актів
законодавства України, забезпечення
ефективної роботи та виконання завдань
державних органів відповідно до їх
компетенції, сумлінне виконання своїх
службових обов'язків.

Наказом т.в.о. голови Державної митної
служби України від 25 червня 2011 року
№1321-к за порушення Присяги державних
службовців припинено 30 червня 2011 року
перебування позивача на державній
службі в митних органах України
відповідно до пункту 6 частини першої
статті 30 Закону України «Про державну
службу».

Наказом начальника Ягодинської
митниці від 30 червня 2011 року № 466-к
оголошено пункт 1 наказу т.в.о. голови
Державної митної служби України від 25
червня 2011 року №1321-к про припинення 30
червня 2011 року перебування позивача на
державній службі в митних органах
України за порушення Присяги
державного службовця.

Вирішуючи спір суд першої інстанції, з
висновком якого погодився апеляційний
суд, виходив з того, що інформацію про
необхідність прибуття 12 квітня 2011 року
до Державної митної служби України для
проходження тестування позивач
отримав у телефонному режимі від
начальника митного поста «Ковель»,
якого повідомив про погане самопочуття
та неможливість у зв'язку з цим прибути
на тестування. Наказ про відрядження до
міста Києва 12 квітня 2011 року по
Ягодинській митниці не видавався, отже
безпідставне твердження відповідача
про невиконання позивачем
розпорядження керівника. А також з
наказом від 07 квітня 2011 року «Про
підсумковий контроль знань посадових
осіб митних органів, спеціалізованих
митних установ» позивач не був
ознайомлений.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин справи колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційні скарги не підлягають
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 413 Митного кодексу
України посадові особи митної служби
України, вперше прийняті на службу до
митних органів, приймають Присягу.

Пунктом 6 частини першої статті 30
Закону України «Про державну службу»
передбачено, що державна служба
припиняється у разі відмови державного
службовця від прийняття або порушення
Присяги, передбаченої у статті 17 цього
Закону.

Текст Присяги наведено у частині
другій статті 17 Закону України «Про
державну службу»: «Повністю
усвідомлюючи свою високу
відповідальність, урочисто присягаю,
що буду вірно служити народові України,
суворо дотримувати Конституції та
законів України, сприяти втіленню їх у
життя, зміцнювати їх авторитет,
охороняти права, свободи і законні
інтереси громадян, з гідністю нести
високе звання державного службовця,
сумлінно виконувати свої обов'язки».

З тексту Присяги вбачається, що в
основі поведінки державного службовця
закладені етичні, правові та
службово-дисциплінарні норми
поведінки, недодержання яких утворює
факт порушення Присяги. У зв'язку з цим
як порушення Присяги слід розуміти
скоєння державним службовцем
проступку (вчинку) проти інтересів
служби, який суперечить по-кладеним на
нього обов'язкам, підриває довіру до
нього як до носія влади, що призводить
до приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Тобто і порушення Присяги, і
дисциплінарне правопорушення можуть
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм, а
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Відповідно до частини першої статті 14
Закону України «Про державну службу»
за невиконання чи неналежне виконання
службових обов'язків, перевищення
своїх повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює, до державного службовця
застосовуються дисциплінарні
стягнення.

Частиною другою цієї статті
передбачено, що до службовців, крім
дисциплінарних стягнень, передбачених
чинним законодавством про працю
України, можуть застосовуватися такі
заходи дисциплінарного впливу, як
попередження про неповну службову
відповідність і затримка до одного
року у присвоєнні чергового рангу або у
призначенні на вищу посаду.

Відповідно до частини другої статті 9
Закону України «Про державну службу»
регулювання правового становища
державних службовців, що працюють в
апараті органів митного контролю,
здійснюється згідно з цим Законом, якщо
інше не передбачено законами України.

Згідно зі статтею 408 Митного кодексу
України правовий статус посадових осіб
митної служби України, їх права та
обов'язки визначаються Конституцією
України, цим Кодексом і лише в частині,
що ним не регулюється, - Законом
України «Про державну службу».

Відповідно до частини другої статті 410
зазначеного Кодексу у митній службі
України діє Статут, який
затверджується законом.

В абзаці першому преамбули Статуту
зазначено, що цей Статут визначає суть
службової дисципліни, права та
обов'язки посадових осіб митної служби
України, яким присвоєно спеціальні
звання, у тому числі керівників митних
органів, спеціалізованих митних
установ та організацій, щодо
забезпечення та додержання дисципліни,
а також види та порядок застосування
заохочень і дисциплінарних стягнень.

При цьому в абзаці другому преамбули
Статуту зазначено, що регулювання
правового становища державних
службовців, що працюють у митних
органах, здійснюється з урахуванням
вимог Закону України «Про державну
службу».

Відповідно до статті 21 Статуту
порушення службової дисципліни - це
протиправне, винне (умисне чи
необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема, невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

Згідно зі статтею 22 Статуту до
діянь, які є порушеннями службової
дисципліни, належать: 1) порушення вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи,
державної служби, а також наказів та
розпоряджень безпосередніх та/або
прямих керівників; 2) порушення порядку
здійснення митного контролю та митного
оформлення предметів, що переміщуються
через митний кордон України.

Відповідно до статті 31 Статуту з
метою з'ясування всіх обставин
вчинення посадовою особою митної
служби дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування.

З огляду на положення статей 21, частини
першої статті 22 Статуту, статей 14, 17, 30
Закону України «Про державну службу»
за вчинення посадовими особами митної
служби України порушень службової
дисципліни, дисциплінарних
правопорушень допускається
застосування дисциплінарних стягнень,
визначених у частині другій статті 22
Статуту, частині другій статті 9 Закону
України «Про державну службу»,
найбільш суворим з яких є звільнення. У
пункті 6 частини першої статті 30 Закону
України «Про державну службу»
визначено не окремий вид
відповідальності державних службовців
за порушення Присяги, а спеціальну
підставу для припинення державної
служби. Саме ж припинення державної
служби відбувається у формі
звільнення.

Таким чином, припинення державної
служби у зв'язку з порушенням Присяги
та дисциплінарна відповідальність
державних службовців можуть бути
наслідком існування схожих фактичних
підстав у разі вчинення державним
службовцем достатньо близьких за
характером одне до одного
дисциплінарного або іншого
правопорушень.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності має бути не меншим,
ніж під час звільнення з митного органу
за вчинення дисциплінарного
правопорушення, з дотриманням строків
притягнення до дисциплінарної
відповідальності.

Правовий статус посадових осіб митної
служби України, їх права та обов'язки
визначаються Конституцією України,
Митним кодексом України, а в частині, що
ним не регулюється, - Законом України
«Про державну службу». Тобто
дисциплінарна відповідальність
посадових осіб митної служби
врегульована спеціальним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту. Норми Закону України «Про
державну службу» можуть
застосовуватися щодо посадових осіб
митної служби у тій частині, що не
врегульована спеціальним митним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту.

Оскільки припинення державної служби
на підставі пункту 6 частини першої
статті 30 Закону України «Про державну
службу» є крайнім заходом
відповідальності державного службовця
за порушення службової дисципліни,
який виходить за межі дисциплінарної
відповідальності, то неможливість
застосування до посадової особи митної
служби України дисциплінарних
стягнень аж до звільнення з митного
органу має бути мотивовано.

Припинення державної служби за
порушення Присяги може
застосовуватися тільки у крайніх
випадках, коли дисциплінарний
проступок містить ознаки саме такого
порушення і заходи дисциплінарного
стягнення, на переконання
уповноваженої вирішувати питання про
відповідальність посадової особи, є
недостатніми чи попереднє їх вжиття не
дало бажаного результату.

Враховуючи викладене, суди попередніх
інстанцій прийшли до обґрунтованого
висновку про задоволення позовних
вимог щодо поновлення позивача на
посаді, оскільки його звільнення на
підставі пункту 6 частини 1 статті 30
Закону України «Про державну службу»
не можна визнати законними та
обґрунтованим.

Аналогічна правова позиція була
висловлена колегією суддів Судової
палати в адміністративних справах
Верховного Суду України, зокрема в
постанові від 30 вересня 2014 року в
справі № 21-415а14.

Судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для їх скасування та ухвалення
нового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Ягодинської митниці
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 18 серпня 2011
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 10 квітня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/