Справа № П/811/2998/14
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2014-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № П/811/2998/14
Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Кравчук
секретаря судового засідання - Побочій
прокурора - Макаренко О.І.,
представника позивача - Андрєєва А.О.,
відповідача - Нікітенка О.В.,
представника третьої особи -
розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровограді
справу
за позовом в.о. прокурора м. Кіровограда
в інтересах держави в особі
Кіровоградської міської ради
до відповідача - Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Кіровоградського
міського управління юстиції
Кіровоградської області Нікітенка
Олександра Володимировича,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Багатогалузева приватна
про визнання протиправним та
До Кіровоградського окружного
адміністративного суду звернувся в.о.
прокурора міста Кіровограда в
інтересах держави в особі
Кіровоградської міської ради (далі -
позивач) з адміністративним позовом до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Кіровоградського міського управління
юстиції Кіровоградської області
Нікітенка Олександра Володимировича
(далі - відповідач); третя особа, що не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, на стороні відповідача
- Багатогалузева приватна фірма "Фірус"
(далі - третя особа), у якому просить
визнати незаконним та скасувати
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Кіровоградського міського управління
юстиції Кіровоградської області
Нікітенка Олександра Володимировича
№6099035 від 21 вересня 2013 року про
проведення державної реєстрації права
власності БПФ "Фірус" на нежитлову
будівлю по вул. Жовтневої Революції, 39-д
в м.Кіровограді.

Позовні вимоги обґрунтовні тим, що за
наслідками проведеної позивачем
перевірки, було встановлено порушення
відповідачем - Нікітенком О.В., порядку
реєстрації речових прав на нерухоме
майно, а саме - державним реєстратором
прийнято 21 вересня 2013 року рішення
№6099035 про державну реєстрацію права
власності БПФ "Фірус" на нерухоме майно
по вул. Жовтневої революції, 39-д у м.
Кіровограді, без наявності усіх
передбачених чинним законодавством
документів.

Так, зокрема, прокурор зазначає, що на
час подання документів для проведення
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно у БПФ "Фірус" було
відсутнє речове право на земельну
ділянку, на якій розташоване
відповідне майно та відсутня
інформація про вказану земельну
ділянку у Державному земельному
кадастрі. Крім того, акт Державної
технічної комісії про прийняття
закінченого будівництвом об'єкта до
експлуатації №74 від 22.08.2000 р. не
підтверджує введення в експлуатацію
нежитлової будівлі під літерою „В1" по
вул. Жовтневої Революції, 39-б в м.
Кіровограді.

В судовому засіданні прокурор позовні
вимоги підтримав з підстав, зазначених
в адміністративному позові.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав адміністративний
позов.

Відповідач адміністративний позов не
визнав повністю, свої мотиви виклав у
письмових запереченнях, у яких,
зокрема, вказав, що оскаржене рішення
про державну реєстрацію права
власності БПФ "Фірус" на нерухоме майно
по вул. Жовтневої революції, 39-д у м.
Кіровограді грунтується на нормах
чинного законодавства та було прийняте
за наявності усіх достатніх
документів. Так, відповідач послався на
офіційні роз'яснення Державної
Реєстраційної служби України від 15.04.2013
р. №165/06-15-13 та наголосив, що якщо
будівництво об'єкта та прийняття його в
експлуатацію здійснено на земельній
ділянці, наданій в користування на
праві оренди, але на момент проведення
державної реєстрації прав власності на
завершений будівництвом об'єкт
нерухомого майна або його частини
строк дії відповідного договору оренди
земельної ділянки закінчився, то за
таких умов відповідний договір є
належним документом для цілей
проведення державної реєстрації прав
на нерухоме майно, збудоване на такій
земельній ділянці. Відповідач вказує,
що заявником для проведення державної
реєстрації права власності на будівлю
подано договір оренди земельної
ділянки від 15.06.2000 р. №98, акт державної
технічної комісії про прийняття
закінченого будівництва об'єкта до
експлуатації, затвердженого рішенням
Виконкому Кіровоградської міської
ради від 15.09.2000 р. №1182 та рішення
державної технічної комісії, які є
підставою для оформлення права
власності на збудований об'єкт.

У судовому засіданні відповідач просив
суд відмовити у задоволенні позовних
вимог повністю.

Представник третьої особи надав до
суду письмові заперечення, в яких
зазначив, що прокурор повинен був вжити
відповідних заходів прокурорського
реагування або внести подання в
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
державної реєстрації прав, а у разі
відхилення подання - звернутися до
суду, чи відразу звернутися до суду в
інтересах держави, яку в даному випадку
уособлює Міністерство юстиції України.

Представник третьої особи наголосив
також, що Кіровоградська міська рада
наділена повноваженнями самостійно
звертатися до суду за захистом свої
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав. Разом з тим діями відповідача не
порушено права Кіровоградської
міської ради на земельну ділянку,
розташовану у м. Кіровограді, вул.
Жовтневої Революції, 39-б, оскільки
позивачем не втрачено право володіння,
користування та розпорядження такою
земельною ділянкою. Так, представник
третьої особи вважає наразі
пролонгованим договір оренди землі №98
від 15.06.2000 р.

Окрім того, представник третьої особи
вказав, що на час укладення договору №98
від 15.06.2000 р. існував інший правовий
режим набуття права користування
(оренди) земельної ділянки і реєстрації
такого права, а тому положення п. 46
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 р. №703 щодо
обов'язку надання державному
реєстратору витягу з Державного
земельного кадастру на підтвердження
існування земельної ділянки, як об'єкта
права, можуть бути застосовані тільки
для договорів оренди землі, укладених
після 01.01.2013 р. При цьому наявність
укладеного договору земельної ділянки
між Кіровоградською міською радою та
БПФ "Фірус", зареєстрованого у
встановленому порядку, на думку
представника третьої особи, доводить
факт існування переданої в оренду
земельної ділянки, як об'єкта права.

Представник третьої особи в судовому
засіданні свою позицію, викладену в
письмових запереченнях, підтримав
повністю та додатково наголосив, що
прокурором пропущено строк звернення
до адміністративного суду.

Відповідно до частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України складення постанови у повному
обсязі було відкладено до 08 жовтня 2014
року із проголошенням вступної та
резолютивної частини постанови в тому
самому судовому засіданні, в якому
закінчився розгляд справи.

Розглянувши подані прокурором,
представником позивача, відповідачем і
представником третьої особи документи
і матеріали, заслухавши у відкритому
судовому засіданні пояснення цих осіб,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно і
неупереджено оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2000 року між виконавчим
комітетом Кіровоградської міської
ради (орендодавець) та Багатогалузевою
приватною фірмою "Фірус" (орендар)
укладено терміном на 10 років договір
оренди земельної ділянки площею 5 000
квадратних метрів під розміщення ринку
по вул. Жовтневої Революції в м.
Кіровограді (а.с.22-25).

21 вересня 2013 року уповноваженою особою
Багатогалузевої приватної фірми
"Фірус" подано до Реєстраційної служби
Кіровоградського міського управління
юстиції Кіровоградської області заяву
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (щодо права власності),
зареєстровану за номером 3067374 щодо
реєстрації нерухомого майна - будівлі,
розташованої у м. Кіровограді, вул.
Жовтневої революції, 39-д (а.с.16).

До заяви були додані:

- акт Державної технічної комісії про
прийняття закінченого будівництвом
об'єкта до експлуатації, № реєстр.74,
виданий 08.09.2000 р. інспекцією ДАБК у
Кіровоградської міської ради;

- довідка про присвоєння адреси №2602 від
20.09.2013 року, видана Управлінням
містобудування та архітектури
Кіровоградської міської ради;

- договір оренди земельної ділянки,
№5-1141 від 15.06.2000 р.;

- технічний паспорт нежитлової будівлі
№18031 від 20.08.2013 р. (а.с.15-26).

За наслідками розгляду заяви та
доданих до неї документів 21 вересня 2013
року державний реєстратор прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Кіровоградського міського управління
юстиції Кіровоградської області
Нікітенко О.В. прийняв рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень №6099035 будівлі, розташованої у
м. Кіровограді, вул. Жовтневої
революції, 39-д за Багатогалузевою
приватною фірмою "Фірус" (а.с.27).

Постановою прокурора м.
Кіровограда від 20 січня 2014 року
призначено проведення перевірки в
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів у Реєстраційній
службі Кіровоградського міського
управління юстиції Кіровоградської
області та 02 вересня 2014 року за
наслідками відповідної перевірки було
подано відповідний адмінісративний
позов до суду (а.с.33-34).

Статтею 5 Закону України "Про
прокуратуру" від 05 листопада 1991 року
№1789-ХІІ визначено, що прокуратура
України становить єдину систему, на яку
відповідно до Конституції України та
цього Закону покладається, зокрема,
функція представництва інтересів
громадянина або держави в суді у
випадках, визначених законом.

Так, згідно з пунктом 1 частини першої
статті 19 вказаного Закону предметом
нагляду за додержанням і застосуванням
законів є відповідність актів, які
видаються всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями та посадовими особами,
вимогам Конституції України та чинним
законам.

При виявленні порушень закону прокурор
у межах своєї компетенції має право,
серед іншого, звертатися до суду
(частина друга статті 20 Закону України
"Про прокуратуру").

За змістом положень статті 36 Закону
України "Про прокуратуру"
представництво прокуратурою інтересів
громадянина або держави в суді полягає
у здійсненні прокурорами від імені
держави процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом. Підставою
представництва в суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень інтересів держави.
Обираючи форму представництва,
передбачену частиною п'ятою цієї
статті, прокурор визначає, в чому
полягає порушення або загроза
порушення інтересів держави чи
громадянина, обґрунтовує необхідність
їх захисту.

Частина друга статті 60 Кодексу
адміністративного судочинства України
наголошує, що прокурор, який
звертається до адміністративного суду
в інтересах держави, в позовній заяві
(поданні) самостійно визначає, в чому
полягає порушення інтересів держави,
та обґрунтовує необхідність їх
захисту, а також зазначає орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах.

Згідно правової позиції
Конституційного Суду України,
висловленої у Рішенні №3-рп/99 від 08
квітня 1999 року, "інтереси держави" є
оціночним поняттям, а відтак - прокурор
чи його заступник у кожному
конкретному випадку самостійно
визначає з посиланням на
законодавство, на підставі якого
подається позов, в чому саме відбулося
чи може відбутися порушення
матеріальних або інших інтересів
держави, обґрунтовує у позовній заяві
необхідність їх захисту та зазначає
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

У тому самому рішенні єдиний орган
конституційної юрисдикції в Україні
вказав також, що поняття "орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах" означає орган, на який
державою покладено обов'язок щодо
здійснення конкретної діяльності у
відповідних правовідносинах,
спрямованої на захист інтересів
держави. Таким органом, відповідно до
статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України,
може виступати орган державної влади
чи орган місцевого самоврядування,
якому законом надано повноваження
органу виконавчої влади.

Так, згідно частини першої статті 13
Конституції України земля, її надра,
атмосферне повітря, водні та інші
природні ресурси, які знаходяться в
межах території України, природні
ресурси її континентального шельфу,
виключної (морської) економічної зони є
об'єктами права власності Українського
народу. Від імені Українського народу
права власника здійснюють органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

За змістом пункту „б" частини першої
статті 80 Земельного кодексу України
суб'єктами права власності на землю є
територіальні громади, які реалізують
це право безпосередньо або через
органи місцевого самоврядування, - на
землі комунальної власності.

За таких умов суд доходить висновку, що
предмет даного спору стосується
інтересів держави, оскільки оскарженим
рішенням за Багатогалузевою приватною
фірмою "Фірус" зареєстровано нежитлову
будівлю, розташовану на земельній
ділянці, переданій такому суб'єкту в
оренду Кіровоградською міською радою -
органом, на який державою покладено
обов'язок щодо реалізації права
розпорядження землями територіальної
громади.

Викладеним спростовується позиція
представника третьої особи про те, що
прокурор безпідставно звернувся до
суду в інтересах держави в особі
Кіровоградської міської ради.

Принагідно суд зазначає, що початок
перебігу строку звернення прокурора до
адміністративного суду з відповідним
позовом слід обчислювати з дня
складення старшим прокурором
прокуратури міста Кіровограда
доповідної записки про проведення
перевірки додержання вимог чинного
законодавства у сфері реєстрації
речових та інших прав від 04 березня 2014
року, у якій вказано про необхідність
передання матеріалів перевірки до
відділу представництва інтересів
громадян та держави в суді для
вирішення питання про вжиття заходів
представницького характеру (а.с.49-51), а
тому подання адміністративного позову
до суду 02 вересня 2014 року здійснено у
межах строку, встановленого частиною
другою статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, суд виходить з такого.

Згідно частини тринадцятої статті 15
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004
року №1952-IV (далі - Закон) порядок
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, а також порядок
надання інформації з Державного
реєстру прав встановлює Кабінет
Міністрів України.

Так, до спірних правовідносин підлягає
застосуванню чинний на час їх
виникнення Порядок державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затверджений Постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 року №703 (далі - Порядок).

Пункт 10 Порядку зобов'язував заявника
разом із заявою про державну
реєстрацію подавати органу державної
реєстрації прав, необхідні для такої
реєстрації документи, визначені цим
Порядком, їх копії, документ, що
підтверджує внесення плати за надання
витягу з Державного реєстру прав, та
документ про сплату державного мита.

За змістом пунктів 26, 46 Порядку для
проведення державної реєстрації прав з
видачею свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у зв'язку з набуттям
права власності на новозбудовані чи
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна заявникові слід, зокрема, подати
органові державної реєстрації прав:

- документи, що підтверджують
виникнення, перехід або припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно;

- документ, що посвідчує речове
право на земельну ділянку (крім
випадків реконструкції квартири,
житлового або нежитлового приміщення);

- витяг з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку (у разі,
коли в документі, що посвідчує речове
право на земельну ділянку, відсутні
відомості про її кадастровий номер);

- документ, що зазначений у пункті
27 цього Порядку та підтверджує право
власності на об'єкт нерухомого майна,
розташований на земельній ділянці (у
разі проведення державної реєстрації
прав з видачею свідоцтва про право
власності на нерухоме майно у зв'язку з
набуттям права власності на
реконструйований об'єкт нерухомого
майна);

- документ, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта;

- документ, що підтверджує
присвоєння об'єкту нерухомого майна
адреси.

Частина третя статті 17 Закону
наголошує при цьому, що документи, що
встановлюють виникнення, перехід,
припинення прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і подаються для державної
реєстрації прав, повинні відповідати
вимогам, встановленим цим Законом та
іншими нормативно-правовими актами.

Суд, дослідивши зміст поданих БПФ
„Фірус" разом із заявою про державну
реєстрацію прав на нерухоме майно
документів, дійшов наступних
висновків.

У якості документа, що посвідчує речове
право на земельну ділянку, БПФ „Фірус"
було подано договір оренди земельної
ділянки №5-1141 від 15 червня 2000 року (а.с.
22-25).

Однак, на час виникнення спірних
правовідносин зазначений договір
вичерпав свою дію, що встановлено,
зокрема, рішенням Господарського суду
Кіровоградської області від 04 жовтня
2013 року у справі № 5013/1279/12 (а.с. 103-105).

За таких умов вказаний договір не може
вважатися належним документом, що
посвідчує речове право на земельну
ділянку.

Суд при цьому вважає необґрунтованим
посилання відповідача на лист
Державної реєстраційної служби
України від 15 квітня 2013 року №165/06-15-13,
позаяк Законом України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" вказаний оран не
уповноважений на встановлення порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень.

Принагідно суд зазначає, що договір
оренди, поданий третьою особою у якості
правовстановлюючого документа на
земельну ділянку, не містить
відомостей про її кадастровий номер.

Відтак, згідно пункту 46 Порядку, БПФ
„Фірус" зобов'язана була подати разом
із заявою витяг з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку. Однак, такого витягу заявник
не подав.

Крім того, поданий заявником акт
Державної технічної комісії про
прийняття закінченого будівництвом
об'єкта до експлуатації №74 від 22 серпня
2000 року не містить детального опису
споруд, які приймаються в експлуатацію,
зокрема не зазначено їх розміру,
технічних характеристик та літерних
позначень згідно з планом (а.с. 18-21). Із
даного документа не вбачається
можливим встановити тотожність об'єкта
нерухомого майна, заявленого до
реєстрації та об'єкта, прийняття до
експлуатації якого відбулося у
відповідності до акта Державної
технічної комісії про прийняття
закінченого будівництвом об'єкта до
експлуатації №74 від 22 серпня 2000 року.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що заявником (БПФ „Фірус") при
поданні заяви про державну реєстрацію
прав на нежитлову будівлю, що
розташована за адресою м. Кіровоград,
вул. Жовтневої Революції, 39-д, не
дотримано вимог Закону та Порядку щодо
обсягу та змісту документів, які
подаються разом із заявою про державну
реєстрацію до органу державної
реєстрації прав.

У свою чергу, за змістом пункту 4
частини першої статті 24 у системному
зв'язку з частиною другою статті 24
Закону, правовими наслідками подання
заявником документів, які не
відповідають вимогам Закону або не
дають змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують, є прийняття державним
реєстратором рішення про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень.

Натомість відповідачем прийнято
рішення про державну реєстрацію права
власності на дану будівлю, що є
порушенням вимог статті 24 Закону.

Відтак, позовні вимоги прокурора є
обґрунтованими, а рішення державного
реєстратора Реєстраційної служби
Кіровоградського міського управління
юстиції Кіровоградської області
Нікітенка Олександра Володимировича
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень №6099035 від 21 вересня 2013 року є
протиправним та підлягає скасуванню.

Судові витрати у даній справі
відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не стягуються.

Керуючись статтями 86, 94, 159-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення державного реєстратора
Реєстраційної служби Кіровоградського
міського управління юстиції
Кіровоградської області Нікітенка
Олександра Володимировича про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень №6099035 від 21 вересня 2013
року.

Постанова суду набирає законної сили у
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд в десятиденний
строк з дня отримання копії постанови,
складеної у повному обсязі. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
О.В.
Кравчук