Справа № 810/4543/14
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/4543/14
Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М.
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

10 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого суддіПетрика
І.Й.СуддівБорисюк Л.П., Собківа Я.М.,При
секретарі судового засіданняВаляєвій
Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_5 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області про скасування
наказів, поновлення на посаді,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 пред'явив позов до Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській області, в
якому просить визнати протиправними та
скасувати накази №1270 від 27 червня 2014
року «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
працівників УДСБЕЗ», №565 від 27 червня
2014 року «По особовому складу» в частині
звільнення позивача, поновити позивача
на посаді заступника начальника
управління - начальника відділу
аналізу, координації роботи та
зонального контролю Управління
Державної служби боротьби з
економічною злочинністю ГУ МВС України
в Київській області з 27 червня 2014 року,
зобов'язати відповідача нарахувати та
виплатити позивачу середній заробіток
за час вимушеного прогулу, починаючи з
27 червня 2014 року, допустити постанову
до негайного виконання в частині
поновлення позивача на вказаній посаді
та виплати заробітної плати за час
вимушеного прогулу у межах суми
стягнення за один місяць.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2014 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення
яким у задоволені позовних вимог
позивачу відмовити. В обґрунтування
апеляційної скарги апелянт вказує, що
судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, судове рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
згідно наказу № 305 о/с від 29.04.2013 (а.с. 14)
ОСОБА_6 з 15.04.2013 працював заступником
начальника Управління - начальником
відділу аналізу, координації роботи та
зонального контролю Управління
Державної служби по боротьбі з
економічною злочинністю ГУМВС України
в Київській області.

Згідно п. 4 наказу ГУ МВС України в
Київській області від 27.06.2014 № 1270 «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності працівників УДСБЕЗ»
позивача звільнено з органів
внутрішніх справ на підставі п. 64 «є»
(за порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України, ст. 7
Дисциплінарного статуту ОВС в частині
дотримання законодавства, неухильного
виконання вимог Присяги працівника
органів внутрішніх справ України та ст.
8 цього ж Статуту в частині неналежного
контролю за діями підлеглих та
виконання функціональних обов'язків,
що призвело до порушення ними
службової дисципліни, проявлену
нещирість під час проведення
службового розслідування з метою
покриття факту залишення підлеглим
місця несення служби.

Наказом ГУ МВС України в Київській
області 27.06.2014 № 565 від «По особовому
складу» вирішено, зокрема, звільнити
позивача з органів внутрішніх справ у
запас (із постановкою на військовий
облік) за п. 64 «є» (за порушення
дисципліни) Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України.

Вважаючи накази від 27.06.2014 № 1270 та № 565
протиправними в частинах, що
стосуються позивача, гр. ОСОБА_5
звернувся до суду з даним позовом.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, беручи до уваги ту
обставину, що обґрунтованість та
законність прийняття наказів
відповідачем суду не доведена, суд
першої інстанції дійшов висновку про
задоволення позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої
інстанції колегія суддів може
погодитись із огляду на наступне.

Зі змісту наказу ГУ МВС України в
Київській області від 27.06.2014 № 1270 «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності працівників УДСБЕЗ»
слідує, що 18.06.2014 до ВІОС УКЗ ГУМВС
України в Київській області надійшов
рапорт в.о. начальника УДСБЕЗ ГУ
підполковника міліції ОСОБА_7 про те, що
12.06.2014 при призначенні на посаду та
вивченні штатної розстановки
підпорядкованого особового складу
встановлено, що на робочому місці без
поважних причин відсутній, зокрема,
старший оперуповноважений в ОВС
відділу боротьби зі злочинами у
бюджетній сфері та захисту бюджетних
коштів УДСБЕЗ ГУ підполковник міліції
ОСОБА_8 Крім того, тривалий час
перебуває на лікуванні, зокрема,
старший оперуповноважений відділу
оперативних розробок цього ж
управління майор міліції ОСОБА_9

При проведення розслідування в
телефонному режимі проведено бесіди з
ОСОБА_9, який повідомив, що перебуває на
лікуванні та по його закінченню
надасть лист непрацездатності, та про
що він доповідав начальнику відділу.

Згідно з інформацією, наданою УКЗ ГУ
МВС України у Київській області, ОСОБА_9
перебував у відпустці за 2014 рік з 24.02.2014
по 02.04.2014 на підставі рапорту від 24.02.2014
та наказу від 31.03. 2014 № 181 о/с.

При цьому ОСОБА_9, маючи доступ до
режиму таємності, без відповідного
дозволу, під час відпустки 06.03.2014 о 12:15
год. здійснив виліт з Аеропорту
«Донецьк-2» до Єгипту та повернувся
13.03.2014 о 13:34 год.

Згідно з наказом від 27.06.2014 № 1270 у діях
ОСОБА_9 вбачаються порушення службової
дисципліни, а саме: виїзд за межі
держави без дозволу керівництва
Головного управління при тому, що
останній є носієм таємної інформації
та має доступ до державної таємниці.

Крім того зазначено, що в діях ОСОБА_8
вбачаються порушення службової
дисципліни, а саме: вчинення прогулів
05.05.2014, 30.05.2014, 18.06.2014 та 19.06.2014, виїзд за
межі Київського гарнізону та межі
держави без дозволу керівництва
Головного управління, надання
неправдивої інформації під час
проведення розслідування, неналежне
виконання службових обов'язків, що
виявились у відсутності показників у
роботі.

Зі змісту наказу від 27.06.2014 № 1270 слідує,
що причинами та умовами для порушення
службової дисципліни вказаними
працівниками стали їх особиста
недисциплінованість, порушення
присяги працівника міліції,
невиконання наказів керівництва
Головного управління щодо дотримання
дисципліни та законності,
безконтрольності за їхніми діями і
неналежної організації роботи з боку
начальника УДСБЕЗ полковника міліції
ОСОБА_10, проявлення нещирості під час
проведення службового розслідування з
метою покриття факту залишення
підлеглими місця несення служби
заступником начальника УДСБЕЗ ГУ
підполковником міліції ОСОБА_6

В рамках проведення службового
розслідування, починаючи з 27.06.2014 о 23:00
год. та закінчуючи 28.06.2014 о 01:00 год.,
позивача було опитано інспекцією по
особовому складу Управління кадрового
забезпечення в каб. № 86 у приміщенні
ГУМВС України в Київській області по
фактах, викладених в наказі від 27.06.2014 №
1270.

Позивач 28.06.2014 був присутній на
оперативній нараді ГУМВС України в
Київській області, яка проходила в
актовому залі ГУМВС з приводу
розподілу за ОВС осіб по закінченню
навчальних закладів, де виконуючим
обов'язки начальника Управління
кадрового забезпечення ГУМВС ОСОБА_11
позивач був представлений присутнім як
заступник начальника Управління
Державної служби боротьби з
економічною злочинністю ГУМВС України
в Київській області.

З 01.07.2014 по 11.07.2014 та з 14.07.2014 по 25.07.2014
позивач перебував на лікарняному, що
підтверджується листками
непрацездатності, копії яких містяться
в матеріалах справи.

Вийшовши на роботу 28.07.2014, позивачу
стало відомо про те, що згідно
оскаржуваних наказів його звільнено з
органів внутрішніх справ ще 27 червня 2014
року.

Проте, оскаржувані накази є
протиправними, оскільки як зазначено
вище, в рамках проведення службового
розслідування позивача було опитано
Інспекцією по особовому складу
починаючи з 27.06.2014 о 23:00 год. та
закінчуючи 28.06.2014 о 01:00 год., що виключає
можливість винесення наказів 27.06.2014.

Крім того, зі змісту оскаржуваних
наказів слідує, що підставами для
звільнення позивача з органів
внутрішніх справ стало порушення ст.ст.
7, 8 Дисциплінарного статуту ОВС.

Згідно ст. 8 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» (далі -
Дисциплінарний статут ОВС), начальник
несе персональну відповідальність за
стан службової дисципліни і повинен
постійно його контролювати. Начальник
зобов'язаний бути прикладом у
дотриманні законності, службової
дисципліни, бездоганному виконанні
вимог Присяги працівника органів
внутрішніх справ України, статутів,
наказів, норм моралі, професійної та
службової етики, розвивати і
підтримувати в підлеглих свідоме
ставлення до виконання службових
обов'язків, честь і гідність,
заохочувати розумну ініціативу,
самостійність, старанність у службі,
уміло застосовувати заходи
дисциплінарного впливу.

Особливу увагу начальник повинен
приділяти вивченню індивідуальних
якостей підлеглих, дотриманню
статутних відносин між ними, створенню
здорового морально-психологічного
клімату в колективі, його згуртуванню,
своєчасному запобіганню порушенням
службової дисципліни та виявленню
причин їх учинення, формуванню
нетерпимого ставлення до порушників,
враховуючи при цьому думку колективу
та громадськості.

Начальник зобов'язаний попередити про
неприпустимість порушення службової
дисципліни, а в разі вчинення підлеглим
таких діянь за необхідності накласти
на винного дисциплінарне стягнення або
порушити клопотання про накладення
стягнення старшим прямим начальником.

Старші за званням та посадою в усіх
випадках зобов'язані вимагати від
молодших дотримання службової
дисципліни, зокрема, правил
внутрішнього розпорядку, носіння
встановленої форми одягу, вітання та
етикету.

Згідно з функціональними обов'язками
заступника начальника управління -
начальника відділу аналізу,
координації роботи та зонального
контролю Управління Державної служби
боротьби з економічною злочинністю
ГУМВС України в Київській області до
обов'язків та повноважень позивача
входило, зокрема, здійснення
керівництва відділом організації
роботи, моніторингу та зонального
контролю, забезпечення виконання
покладених завдань і безпосередня
відповідальність за їх виконання.

Позивач був прямим начальником для
особового складу відділу організації
роботи, моніторингу та зонального
контролю, розподіляв функціональні
обов'язки між працівниками, здійснював
контроль за роботою підлеглих
співробітників, особисто проводив
заняття з особовим складом. Крім того,
відповідав за організацію роботи та
контролю, станом виконавської
дисципліни, викриття злочинів на
пріоритетних напрямах економіки у
відділах: боротьби зі злочинами у
фінансовій сфері, боротьби зі
злочинами у бюджетній сфері та захисту
бюджетних коштів, боротьбі зі
злочинами у сфері земельних відносин
та на фондовому ринку, відділу захисту
прав інтелектуальної власності УДСБЕЗ
ГУМВС, був безпосереднім їх куратором.

Водночас, згідно оскаржуваних наказів
майор міліції ОСОБА_9 працював на
посаді старшого оперуповноваженого
відділу оперативних розробок УДСБЕЗ, а
підполковник міліції ОСОБА_8 - на посаді
старшого оперуповноваженого в ОВС
відділу боротьби зі злочинами у
бюджетній сфері та захисту бюджетних
коштів УДСБЕЗ.

З викладеного слідує, що позивач не був
прямим начальником вказаних осіб і до
його функціональних обов'язків не
входило здійснення контролю за роботою
співробітників відділу оперативних
розробок УДСБЕЗ та дотримання ними
службової дисципліни.

Крім того, підполковник міліції ОСОБА_8
фактично працював у відділі боротьби
зі злочинами в базових галузях та
сферах економіки УДСБЕЗ ГУМВС України
в Київській області, а тому не
перебував у підпорядкуванні позивача
як заступника начальника Управління -
начальника відділу аналізу,
координації роботи та зонального
контролю Управління Державної служби
боротьби з економічною злочинністю
ГУМВС України в Київській області, що
не заперечувалось відповідачем.

Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту
ОВС на осіб рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ за
порушення службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту ОВС
визначено, що з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.

При визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення
службової дисципліни начальник може
обмежитись усним попередженням особи
рядового або начальницького складу
щодо необхідності суворого додержання
службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної
відповідальності осіб рядового і
начальницького складу, які мають
дисциплінарне стягнення і знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення особою
рядового або начальницького складу
незначного проступку з урахуванням
його нетяжкості, сумлінного ставлення
цієї особи до виконання службових
обов'язків, нетривалого перебування на
посаді (до шести місяців) та з інших
поважних причин начальник може
обмежитися раніше накладеним на таку
особу дисциплінарним стягненням.

Звільнення осіб рядового і
начальницького складу з органів
внутрішніх справ як вид стягнення є
крайнім заходом дисциплінарного
впливу.

Отже, при винесенні оскаржуваних
наказів відповідачем допущено
порушення наведених законодавчих норм,
оскільки при визначенні виду
дисциплінарного стягнення не
враховано тяжкість проступку,
обставини, за яких його скоєно,
заподіяна шкода, попередня поведінка
особи та визнання нею своєї вини, її
ставлення до виконання службових
обов'язків, рівень кваліфікації тощо, а
також не було враховано, що звільнення
осіб рядового і начальницького складу
з органів внутрішніх справ, як вид
стягнення, є крайнім заходом
дисциплінарного впливу.

Так, відповідачем не враховано, що за
час проходження служби у ГУМВС України
в Київській області позивач мав
наступні заохочення: медаль «За
сумлінну службу» 1 ступеню, Подяку
Української секції Міжнародної
поліцейської асоціації за зразкове
виконання службового та громадського
обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Колегія суддів зазначає, що наявні в
матеріалах справи докази та
встановлені в ході її розгляду
обставини справи спростовують доводи
відповідача про вчинене позивачем
правопорушення, у зв'язку з чим
оскаржувані накази є протиправними та
підлягають скасуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, то
колегія суддів апеляційної інстанції
підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2014 року залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
в порядку ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Петрик І.Й.

Судді:
Борисюк Л.П.

Собків Я.М.

.

Головуючий суддя
Петрик І.Й.

Судді:
Борисюк Л.П.

Собків Я.М.