Справа № 2а-2381/12/2170
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року м. Київ
К/800/39372/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Цюрупинському районі Херсонської
області на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 16
жовтня 2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 05 червня 2013 року у справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Цюрупинському районі Херсонської
області до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Цюрупинському
районі Херсонської області про
стягнення суми,-

в с т а н о в
и л а :

У червні 2012 року управління
Пенсійного фонду України в
Цюрупинському районі Херсонської
області звернулося до суду з позовом, у
якому просить стягнути виплачену
допомогу на поховання в розмірі 1656 грн.
99 коп.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 05 червня 2013
року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції
управління Пенсійного фонду України в
Цюрупинському районі Херсонської
області звернулось з касаційною
скаргою, у якій просить їх скасувати та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, позивачем 16 лютого 2012
року проведено виплату допомоги на
поховання ОСОБА_4, на підставі заяви
дружини померлого ОСОБА_5 від 13 лютого
2012 року, який до того часу отримував
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві.
Розмір допомоги на поховання склав 1 644
грн., що підтверджується талоном до
разового доручення №136465/134.

При здійсненні звірки витрат за
особовими справами потерпілих УПФУ
разом з Відділенням складались акти
щомісячної звірки витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у яких визначались
загальні суми витрат, що підлягали
відшкодуванню. Відповідачем не
прийнято до заліку (відшкодування) за
лютий 2012 року суми допомоги на
поховання в розмірі 1644 грн. та поштові
видатки на доставку в сумі 12 грн. 99 коп.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
прийшли до висновку їх
необґрунтованості, оскільки
висновками відповідних медичних
закладів не підтверджено причинного
зв'язку смерті ОСОБА_4 з одержаним
трудовим каліцтвом, тому підстав для
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат з допомоги на поховання
сім'ї померлого немає.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 34 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23 вересня 1999 року №
1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV) у разі смерті
потерпілого від нещасного випадку або
професійного захворювання витрати на
його поховання несе Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
згідно з порядком, визначеним
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 ст. 21 Закону № 1105-XIV визначено,
що у разі настання страхового випадку
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку:
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні: а)
допомогу у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю до відновлення
працездатності або встановлення
інвалідності; б) одноразову допомогу в
разі стійкої втрати професійної
працездатності або смерті потерпілого;
в) щомісяця грошову суму в разі
часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого; г) пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання; д) пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; є) допомогу дитині
відповідно до статті 9 цього Закону.

До переліку сум, які відповідно до
Порядку № 5-4/4 підлягають відшкодуванню
Фондом УПФУ, входить допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала пенсію по інвалідності за
наявності висновків спеціальних
медичних закладів про встановлення
причинного зв'язку смерті потерпілого
з одержаним трудовим каліцтвом.

Згідно з п."з" п.1.1. та п. 1.8. Порядку
встановлення медико-соціальними
експертними комісіями ступеня втрати
професійної працездатності у
відсотках працівникам, яким заподіяно
ушкодження здоров'я, пов'язане з
виконанням трудових обов'язків,
затвердженого наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 22
листопада 1995 р. № 212, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 22 березня
1996 р. за № 136/1161 (чинний на момент
виникнення правовідносин) на
медико-соціальні експертні комісії
(МСЕК) покладено обов'язки:
встановлення причинного зв'язку смерті
інвалідів з наслідками раніше
отриманого каліцтва чи професійним
захворюванням. На запит підприємства,
установи, організації медико-соціальні
експертні комісії на підставі даних
медекспертної справи, довідки про
причину смерті або даних
патолого-анатомічного розтину видають
висновки про причинний зв'язок смерті
інваліда з наслідками раніше
отриманого трудового каліцтва чи
професійного захворювання.

Інструкцією про встановлення
причинного зв'язку смерті з
професійним захворюванням (отруєнням)
або трудовим каліцтвом наказом
Міністерства охорони здоров'я України
від 15 листопада 2005 р. № 606
зареєстрованого Міністерстві юстиції
України 2 грудня 2005 р. за № 1455/11735
визначено, що причинний зв'язок смерті
з професійним захворюванням
(отруєнням) або трудовим каліцтвом -
зв'язок, який можна встановити між
перебігом професійних захворювань
(отруєнь) або наслідками трудового
каліцтва з урахуванням форми, стадії,
тяжкості функціональних порушень,
розвитку ускладнень за життя,
патоморфологічними та гістологічними
змінами в органах та системах
організму, що виявлені під час розтину,
та настанням смерті.

Судами встановлено, що з письмових
доказів, а саме витягу з медичної
амбулаторної картки, лікарського
свідоцтва про смерть №49 від 13.02.2012 року,
довідки про причину смерті №49 та,
зокрема, наданого відповідачем
висновку обласної МСЕК від 10 вересня 2012
року, вбачається відсутність
причинного зв'язку смерті ОСОБА_4 із
травмою, отриманою на виробництві 24
квітня 2012 року.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій повно і
правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Цюрупинському районі Херсонської
області залишити без задоволення, а
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2012
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 05 червня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: