Справа № 405/10185/14-а
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2014 Ленінський районний суд м.
Кіровограда в складі :

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі: Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області про визнання
постанови старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області щодо повернення виконавчого
листа стягувачу незаконною, скасування
постанови та відновлення виконавчого
провадження, -

В С Т А Н
О В И В:

Позивач звернувся в суд з
адміністративним позовом про визнання
постанови старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області щодо повернення виконавчого
листа стягувачу незаконною, скасування
даної постанови та відновлення
виконавчого провадження.

Позов обґрунтовує тим, що відповідно до
виконавчого листа № 2а-271/10, виданого
Ленінським районним судом м.
Кіровограда, яким зобов»язано
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді провести йому з 12
листопада 2009 року перерахунок основної
пенсії на підставі статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з розрахунку восьми мінімальних пенсій
за віком і додаткової пенсії за шкоду,
нанесену здоров»ю, в розмірі 65%
мінімальної пенсії за віком.

Зобов»язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді провести
йому з 12 листопада 2009 року пенсії на
підставі ст. 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» в розмірі 40% від
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

На підставі його заяви 16.01.2012 року та
оригіналу виконавчого листа № 2а-271/10
заступником начальника відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області 19.01.2012 року
було відкрито виконавче провадження, а
22.02.2012 року винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яку він оскаржив до Ленінського
районного суду м. Кіровограда.

Постановою Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 27.03.2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 21.01.2014 року,
постанову державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
від 22.02.2012 року визнано протиправною та
скасовано і зобов»язано відновити
виконавче провадження.

30.05.2014 року державним виконавцем
винесено постанову про відновлення
виконавчого провадження, 26.06.2014 року
державним виконавцем винесено
постанову про зупинення виконавчого
провадження у зв»язку з направленням
25.06.2014 року до Ленінського районного
суду м. Кіровограда подання про заміну
способу та порядку виконання рішення
суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 18.07.2014 року по справі №
2а-271/10, яка набрала законної сили 23.07.2014
року в задоволенні подання відповідача
відмвлено.

22.09.2014 року відповідачем винесено
постанову про відновлення виконавчого
провадження, а 23.10.2014 року відповідем
винесено постанову про повернення
виконавчого листа стягувачу, вказавши
підставу «відсутнє бюджетне
фінансування». Посилаючись на норми
діючого законодавства він вважає дану
постанову не законною, а тому вимушений
звернутись в суд з даним позовом.

В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали,
посилаючись на обставини, зазначені в
позовній заяві та письмових
поясненнях, норми діючого
законодавства та просили позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні надала заперечення проти
позову та посилаючись на зазначені в
ньому обставини просила відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача,
представників позивача та відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Частинами 1, 2 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що учасники виконавчого
провадження мають право звернутися до
адміністративного суду з позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів, посадових осіб, які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Згідно ст. 2 Закону України "Про
виконавче провадження", примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Як встановлено положеннями ч.2 ст.1
Закону України "Про державну виконавчу
службу" завданням державної виконавчої
служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом. Система
органів державної виконавчої служби
визначена у статті 3 цього Закону.

Статтею 11 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачений обов'язок
державного виконавця здійснювати
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення (далі -виконавчий
документ), у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Судом встановлено, що у відділі
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області перебуває на
виконанні виконавчий лист № 2а-271/10,
виданий Ленінським районним судом м.
Кіровограда, відповідно до якого
зобов»язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді провести
йому з 12 листопада 2009 року перерахунок
основної пенсії на підставі статей 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з розрахунку восьми
мінімальних пенсій за віком і
додаткової пенсії за шкоду, нанесену
здоров»ю, в розмірі 65% мінімальної
пенсії за віком.

Зобов»язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді провести
йому з 12 листопада 2009 року пенсії на
підставі ст. 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» в розмірі 40% від
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

На підставі вимог ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» державним
виконавцем відділу 19.01.2012 року винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, копії якої направлено
сторонам виконавчого провадження.

Згідно листа боржника УПФУ в м.
Кіровограді від 01.03.2012 року на
виконання рішення суду проведено
перерахунок пенсії згідно Закону
України "Про статсу і соціальний
захисть громадян, які постраждали
внаслідок Чоронобильської катастрофи"
за періоди зазначені в рішенні суду.
Загальна сума нарахування становить 97
720,24 грн.

22.02.2012 року державним виконавцем
винесена постанова про закінчення
виконавчого провадження у зв»язку з
частковим виконанням рішення суду.

Судом встановлено, що постановою
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 27.03.2012 року, залишеною
без змін ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 21.01.2014 року, постанову державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження від 22.02.2012 року визнано
протиправною та скасовано і
зобов»язано відновити виконавче
провадження.

30.05.2014 року державним виконавцем
винесено постанову про відновлення
виконавчого провадження, 26.06.2014 року
державним виконавцем винесено
постанову про зупинення виконавчого
провадження у зв»язку з направленням
25.06.2014 року до Ленінського районного
суду м. Кіровограда подання про заміну
способу та порядку виконання рішення
суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 18.07.2014 року по справі №
2а-271/10, яка набрала законної сили 23.07.2014
року в задоволенні подання відповідача
відмвлено.

22.09.2014 року відповідачем винесено
постанову про відновлення виконавчого
провадження, а 23.10.2014 року відповідем
винесено потав нову про повернення
виконавчого листа стягувачу, вказавши
підставу «відсутнє бюджетне
фінансування».

Постанова від 23.10.2014 року про
повернення виконавчого документа
стягувачеві, прийнята державним
виконавцем з посиланням на п. 9 ч.І ст.47
Закону України "Про виконавче
провадження", а саме, у зв'язку з
поважністю часткового невиконання
рішення суду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо: наявна
встановлена законом заборона щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, якщо у нього відсутнє інше
майно чи кошти, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.

Частиною 4 наведеної правової норми
встановлено, що про повернення
стягувачу виконавчого документа
державний виконавець виносить
постанову з обов'язковим мотивуванням
підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. З Закону України
«Про виконавче провадження» рішення
про стягнення коштів з державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ виконуються органами
Державного казначейства України в
установленому Кабінетом Міністрів
України порядку.

Порядок виконання рішень про стягнення
коштів з державного та місцевих
бюджетів або бюджетних установ
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.2011 року № 845.

Пунктами 7, 41, 42 вказаного Порядку
визначено механізм стягнення
присуджених коштів з державного
бюджету (місцевих бюджетів) без участі
органів Державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Внаслідок змін, внесених до Закону
України «Про виконавче провадження» та
деяких інших законодавчих актів
України щодо вдосконалення процедури
примусового виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб) Законом
України від 04.11.2010 року № 2677-VI,
постанови Кабінету Міністрів України
від 03.08.2011 року № 845 та постанови № 440
від 03.09.2014 року, встановлено порядок
виконання судових рішень про стягнення
коштів з державного та місцевих
бюджетів та бюджетних установ без
участі органів державної виконавчої
служби, а за участю органів Державного
казначейства України.

Таким чином, суд вважає, що реалізація
особою права, яке пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, що
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, тобто посилання
на відсутність коштів, як на причину
невиконання своїх зобов'язань.

Суд не погоджується з тим, що постанова
державного виконавця про повернення
виконавчого документа стягувачу від
23.10.2014 року винесена на законних
підставах, а державний виконавець діяв
в межах повноважень та у спосіб,
передбачений Законом України «Про
виконавче провадження», оскільки
відповідно до Пордяку, прийнятого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 440 від 03.09.2014 року з метою реалізації
п. 3 розділу ІІ «прикінцеві та перехідні
положення Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень», виконавчі документи за
рішеннями суду про стягнення коштів
або рішення суду, що набрали законної
сили, боржником за яким є державний
орган, державне підприємство, установа,
організація або юридична особа,
примусова реалізація майна якої
забороняється відповідно до
законодавства, які видані або ухвалені
до 01.01.2013 року, подаються до органів
державної виконавчої служби для
здійснення їх обліку, інвентаризації
та подальшої передачі органам, що
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів для
погашення заборгованості.

Тобто, державний виконавець
зобов'язаний був самостійно направити
виконавчий лист за належністю, адже
такий обов'язок встановлений після
внесення змін до вказаного Порядку, що
пов'язані з набранням чинності Законом
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень».

Письмові докази які б свідчили, про те,
що відповідач вжив всіх заходів щодо
виконання рішення суду за виконавчим
листом № 2а-271/10 виданого 16.01.2010 року
Ленінським районним судом м.
Кіровограда про зобов'язання
Управління пенсійного фонду України в
м. Кіровограді здійснити нарахування
та виплату позивачу пенсії згідно
Закону України , відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позову та його
задоволення.

Керуючись ст. ст. 158 - 163 КАС України, суд
,-

П О С Т
А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати
постанову старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області від 23.10.2014 року про повернення
виконавчого документа стягувачу.

Зобов»язати управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області відновити виконавче
провадження за виконавчим листом №
2а-271/10, виданого Ленінським районним
судом м. Кіровограда.

Судові витрати по справі віднести за
рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції протягом десяти днів.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда
Шевченко