Справа № 815/3342/14
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3342/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
м.Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді:
Білостоцького О.В.

При секретарі:
Солдатовій О.С.

За участю сторін:

Представника позивача:
Николина О.Я.

Представника відповідача:
Бутрик А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом приватного підприємства
«Ексімтранссервіс-Південь» до
державної податкової інспекції у
Малиновському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство (далі ПП)
«Ексімтранссервіс-Південь» звернулось
до Одеського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області (далі ДПІ
у Малиновському районі м.Одеси) про
скасування податкових
повідомлень-рішень № від 10.12.2013
року, № від 28.01.2014 року, № від
10.01.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що оскаржувані податкові
повідомлення-рішення відповідачем
було винесено на підставі
необґрунтованих висновків актів
№747/22-03/33567045/22 від 25.10.2013 року «Про
результати камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
ПП «Ексімтранссервіс-Південь» за
вересень 2013 року» (з урахуванням
рішення Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
результати розгляду первинної скарги
№115/10/15-32-10-02-07 від 17.01.2014 року) та
№1089/22-03/33567045/42 від 28.11.2013 року «Про
результати камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
ПП «Ексімтранссервіс-Південь» за
жовтень 2013 року» а тому є протиправними
та такими, що підлягають скасуванню,
оскільки з боку позивача при
відображенні ним у деклараціях з ПДВ за
вересень 2013 року та жовтень 2013 року у
рядку 24 від'ємного значення суми
податку на додану вартість, яка після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду,
відсутні порушення вимог Податкового
кодексу України.

Представник позивача у судовому
засіданні, посилаючись на
обґрунтування, викладені у позовній
заяві та додаткових письмових
поясненнях (т.1 а.с. 3-7, 160-161), підтримав
позовні вимоги у повному обсязі та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнала з підстав, викладених
у запереченнях на адміністративний
позов (т.1 а.с. 46-49, 103-108), наполягала, що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення № від 10.12.2013
року, № від 28.01.2014 року, № від
10.01.2014 року є законними та
обґрунтованими, винесеними у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

Судом під час офіційного з'ясування
обставин у справі встановлено
наступне:

ПП «Ексімтранссервіс-Південь» було
зареєстровано 16.06.2005 року виконавчим
комітетом Одеської міської ради, (т.1 а.с. 8). Підприємство
знаходиться на обліку платників
податків у ДПІ у Малиновському районі
м.Одеси.

В період з 15.05.2013 року по 18.05.2013 року на
підставі наказу ДПІ у Малиновському
районі м.Одеси від 14.05.2013 року №841 та
направлень на перевірку від 14.05.2013 року
№№ 898, 899, 900, 901 фахівцями ДПІ у
Малиновському районі м.Одеси було
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку правомірності
декларування ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
24) за грудень 2012 року - січень 2013 року.

За результатами перевірки було
складено акт №54/15-510/33567045 від 24.05.2013
року, у висновках якого було
відображено порушення ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» пп.44.6 ст. 44,
п. 187.1 ст. 187, п. 198.6 ст. 198, п. 201.12 ст. 201
Податкового кодексу України, в
результаті чого, зокрема, завищено
залишок від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
24) за січень 2013 року на 12879194,00 грн., що
виник за попередні звітні податкові
періоди: січень-липень,
вересень-грудень 2009 року,
січень-березень, червень-грудень 2010
року (т.1 а.с. 26-33).

На підставі висновків зазначеного акту
перевірки ДПІ у Малиновському районі
м.Одеси винесено податкове
повідомлення-рішення № від 17.06.2013
року про зменшення ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за січень 2013 року у
сумі 12879194,00 грн. (т. 1 а.с. 25).

Не погодившись із вказаними податковим
повідомленням-рішенням, позивач
звернувся до Одеського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до ДПІ у
Малиновському районі м.Одеси Одеської
області Державної податкової служби, в
якому поряд із іншими вимогами просив
суд скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача
№ від 17.06.2013 року, як незаконне.
Провадження по справі за вищевказаним
адміністративним позовом ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» було
відкрито ухвалою (т. 1 а.с. 39) Одеського
окружного адміністративного суду від
02.07.2013 року (адміністративна справа №
815/4831/13-а).

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 07.10.2013 року
в адміністративній справі №815/4831/13-а
року були встановлені обставини,
зокрема, щодо правомірності
декларування ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» у
декларації за січень 2013 року від'ємного
значення податку на додану вартість,
яке після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (рядок 24) в сумі 12879194,00 грн.,
необґрунтованості висновків акту ДПІ у
Малиновському районі м.Одеси
№54/15-510/33567045 від 24.05.2013 року, та з цих
підстав визнано протиправними та
скасовано податкове
повідомлення-рішення № від 17.06.2013
року (т. 1 а.с. 34-38).

В подальшому державною податковою
інспекцією у Малиновському районі
м.Одеси, у зв'язку з поданням ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» податкової
звітності з податку на додану вартість
за звітні періоди, зокрема, березень та
серпень 2013 року, неодноразово
проводились камеральні перевірки, за
результатами яких податковим органом
виносились податкові
повідомлення-рішення № від 22.10.2013
року, № від 19.11.2013 року, якими ПП
«Ексімтранссервіс-Південь»
зменшувався розмір суми від'ємного
значення з податку на додану вартість
за відповідні звітні періоди
відповідно на суму 12715008,00 грн. та 12565905,00
грн. (т.1 а.с. 103-108).

Зазначені податкові-повідомлення
рішення позивачем також були оскаржені
(т. 2 а.с. 49-55) до Одеського окружного
адміністративного суду та на даний час
процедура судового узгодження
податкових зобов'язань ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» триває
(адміністративні справи №815/7999/13-а та
№815/8483/13-а).

16.10.2013 року ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» було
подано до ДПІ у Малиновському районі
м.Одеси податкову декларацію з податку
на додану вартість за вересень 2013 року,
у рядку 24 якої задекларовано залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду в сумі
10248451,00 грн. (т. 1 а.с. 109-111).

З довідки щодо залишку суми від'ємного
значення попередніх податкових
періодів, що залишається непогашеним
після бюджетного відшкодування,
отриманого у звітному податковому
періоді та підлягає включенню до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду (додаток 2 до
декларації за вересень 2013 року)
вбачається, що зазначений залишок
виник за попередні звітні податкові
періоди, а саме: за лютий 2009 року - у
сумі 1721600,00 грн., за березень 2009 року - у
сумі 32975,00 грн., за квітень 2009 року - 299267,00
грн., за травень 2009 року - у сумі 238023,00
грн., за червень 2009 року - у сумі 195031,00
грн., за липень 2009 року - 63644,00 грн., за
вересень 2009 року - у сумі 38813,00 грн., за
жовтень 2009 року - у сумі 157767,00 грн., за
листопад 2009 року - 1247256,00 грн., за грудень
2009 року - 63135,00 грн., за січень 2010 року - у
сумі 961716,00 грн., за лютий 2010 року - 1270516,00
грн., за березень 2010 року - у сумі 340604,00
грн., за червень 2010 року - у сумі 27613,00
грн., за липень 2010 року - 3447377,00 грн., за
серпень 2010 року - у сумі 2,00 грн., за
вересень 2010 року - у сумі 54951,00 грн., за
листопад 2010 року - у сумі 56354,00 грн., за
січень 2013 року - 10248451,00 грн. (т. 1 а.с.112-113).

25.10.2013 року начальником відділу
перевірок платників податків
управління податкового аудиту ДПІ у
Малиновському районі м.Одеси Шаповал
С.О. та начальником відділу камеральних
перевірок управління податкового
аудиту ДПІ у Малиновському районі
м.Одеси Моховим О.В. було проведено
камеральну перевірку даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» за
вересень 2013 року.

За результатами перевірки було
складено акт №747/22-03/33567045/22 від 25.10.2013
року, у якому зазначено про порушення
позивачем п.4.6 Розділу 5 Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України №1492 від 25.11.2011 року, а
саме: внаслідок не відображення ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» зменшення
залишку від'ємного значення ПДВ в сумі
12879194,00 грн. за рядком 24 декларації за
результатами документальної
позапланової виїзної перевірки
правомірності декларування залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
24) за грудень 2012 року - січень 2013 року
(податкове повідомлення-рішення
№ від 17.06.2013 року) в декларації з
податку на додану вартість за вересень
2013 року занижено суму податку на додану
вартість, яка підлягає нарахуванню та
сплаті в бюджет за підсумками
поточного звітного (податкового)
періоду (рядок 25) в сумі 2630743,00 грн. (т.1
а.с. 53-58).

На підставі висновків зазначеного акту
перевірки ДПІ у Малиновському районі
м.Одеси прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 10.12.2013
року про збільшення ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у сумі: 2630743,00 грн. - основний
платіж та 657685,75 грн. - штрафні санкції
(т.1 а.с. 9).

Не погодившись із вказаним податковим
повідомленням-рішенням відповідача
приватне підприємство
«Ексімтранссервіс-Південь» оскаржило
його в адміністративному порядку до
Головного управління Міндоходів в
Одеській області.

За результатами розгляду скарги
позивача, Головним управлінням
Міндоходів в Одеській області прийнято
рішення №115/10/15-32-10-02-07 від 17.01.2014 року
про результати розгляду первинної
скарги (т. 1 а.с. 11-13), яким:

- податкове повідомлення-рішення №
від 10.12.2013 року залишено без змін,
а скаргу позивача - без задоволення;

- визначено суму завищення ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» від'ємного
значення суми ПДВ, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
24) за вересень 2012 року в сумі 10248451,00 грн.,
внаслідок формування його в порушення
п. 102.1, п. 102.5 ст.102 Податкового кодексу
України, з урахуванням ст. 257 Цивільного
кодексу України, за рахунок залишку
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту, що виник за
попередні звітні періоди, за якими
минуло більше 1095 днів, а саме:
лютий-липень, вересень-грудень 2009 року,
січень-березень, червень-грудень 2010
року, січень 2013 року та згідно додатку 2
до декларації з ПДВ за вересень 2013 року
ця сума не були відображена, як
фактично сплачена отримувачем
товарів/послуг постачальникам
товарів/послуг або до Державного
бюджету.

На підставі зазначеного рішення
Головного управління Міндоходів в
Одеській області відповідачем було
прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 28.01.2014
року про зменшення ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» суми
від'ємного значення з податку на додану
вартість за вересень 2013 року у розмірі
10248451,00 грн. (т.1 а.с. 14).

ПП «Ексімтранссервіс-Південь» було
подано повторну скаргу до Міністерства
доходів і зборів України, за
результатами розгляду якої прийнято
рішення №5850/16/99-99-10-01-15 від 03.04.2013 року
про результати розгляду повторної
скарги, яким спірні податкові
повідомлення-рішення № від 10.12.2013
року та № від 28.01.2014 року залишено
без змін, а скаргу позивача - без
задоволення (т. 1 а.с. 16-17).

19.11.2013 року ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» було
подано до ДПІ у Малиновському районі
м.Одеси податкову декларацію з податку
на додану вартість за жовтень 2013 року, у
рядку 24 якої задекларовано залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду, в сумі
10247498,00 грн. (т. 1 а.с. 114-117).

З довідки щодо залишку суми від'ємного
значення попередніх податкових
періодів, що залишається непогашеним
після бюджетного відшкодування,
отриманого у звітному податковому
періоді та підлягає включенню до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду (додаток 2 до
декларації за жовтень 2013 року)
вбачається, що зазначений залишок
виник за попередні звітні податкові
періоди, а саме: за лютий 2009 року - у
сумі 1720647,00 грн., за березень 2009 року - у
сумі 32975,00 грн., за квітень 2009 року - у
сумі 299267,00 грн., за травень 2009 року - у
сумі 238023,00 грн., за червень 2009 року - у
сумі 195031,00 грн., за липень 2009 року - у
сумі 63644,00 грн., за вересень 2009 року - у
сумі 38813,00 грн., за жовтень 2009 року - у
сумі 157767,00 грн., за листопад 2009 року - у
сумі 1247256,00 грн., за грудень 2009 року - у
сумі 63135,00 грн., за січень 2010 року - у сумі
961716,00 грн., за лютий 2010 року - у сумі
1270516,00 грн., за березень 2010 року - у сумі
340604,00 грн., за червень 2010 року - у сумі
27613,00 грн., за липень 2010 року - у сумі
3447377,00 грн., за серпень 2010 року - у сумі 2,00
грн., за вересень 2010 року - у сумі 54951,00
грн., за листопад 2010 року - у сумі 31807,00
грн., за січень 2013 року - у сумі 56354,00 грн.
(т. 1 а.с.118-119).

28.11.2013 року старшими державними
ревізорами-інспекторами відділу
камеральних перевірок управління
податкового аудиту ДПІ у Малиновському
районі м.Одеси Чекмарьовим О.Ю. та
Дуплоноженко С.В. було проведено
камеральну перевірку даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» за жовтень
2013 року.

За результатами перевірки було
складено акт №1089/22-03/33567045/42 від 28.11.2013
року, у висновках якого відображено
порушення позивачем п.102.5 ст.102
Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено залишок
від'ємного значення з податку на додану
вартість, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
наступного податкового періоду (рядок
24 податкової декларації з ПДВ за
жовтень 2013 року) на суму 10159 337,00 грн. (т.1
а.с. 62-67).

Такий висновок ДПІ у Малиновському
районі м. Одеси було зроблено з тих
підстав, що зазначений залишок було
сформовано позивачем за рахунок
залишку від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту, що виникло
за попередні звітні періоди, за якими
минуло більше 1095 днів, а саме:
січень-липень, вересень-грудень 2009
року, січень-березень, червень-вересень
2010 року та згідно додатку 2 до
декларації з ПДВ за жовтень 2013 року ці
суми не були відображені, як фактично
сплачені отримувачем товарів/послуг
постачальникам товарів/послуг або до
Державного бюджету.

На підставі висновків зазначеного акту
перевірки ДПІ у Малиновському районі
м.Одеси прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 10.01.2014
року про зменшення ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» суми
від'ємного значення з податку на додану
вартість за жовтень 2013 року у розмірі
10159337,00 грн. (т.1 а.с. 61).

Не погодившись із вказаним податковим
повідомленням-рішенням відповідача,
приватне підприємвто
«Ексімтранссервіс-Південь» оскаржило
його в адміністративному порядку до
Головного управління Міндоходів в
Одеській області.

За результатами розгляду скарги
позивача, Головним управлінням
Міндоходів в Одеській області прийнято
рішення №950/10/15-32-10-02-07 від 16.04.2014 року
про результати розгляду первинної
скарги яким, зокрема, податкове
повідомлення-рішення № від 10.01.2014
року залишено без змін, а скаргу
позивача - без задоволення (т. 1 а.с. 21-23).

Не погодившись із вищевказаними
податковими повідомленнями-рішеннями,
позивач звернувся до суду.

Заслухавши представників позивача та
відповідача, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позовні вимоги ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Під час судового розгляду справи
представник відповідача в
обґрунтування правомірності
визначення в акті перевірки №
747/22-03/33567045/22 від 25.10.2013 року факту
заниження суми податку на додану
вартість, яка підлягає нарахуванню та
сплаті в бюджет за вересень 2013 року
(рядок 25 декларацій з ПДВ за вересень 2013
року ) в сумі 2630743,00 грн. посилалась лише
на те, що позивачем в податковій
звітності не було відображено
результати документальної
позапланової виїзної перевірки
правомірності декларування залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
24) за грудень 2012 року - січень 2013 року
згідно висновків акту №54/15-510/33567045 від
24.05.2013 року, яким встановлено завищення
підприємством залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (рядок 24) за січень
2013 року на 12879194,00 грн., та на підставі
якого винесено податкове
повідомлення-рішення про зменшення ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» розміру
від'ємного значення суми ПДВ за січень
2013 року у сумі 12879194,00 грн. З цих підстав
податковим органом було встановлено
заниження позивачем податкових
зобов'язань з ПДВ у сумі 2630743,00 грн.,
визначених як різниця між сумою
залишку від'ємного значення з ПДВ,
знятого податковим
повідомленням-рішенням № від
17.06.2013 року, та сумою від'ємного
значення з ПДВ, відображеного у рядку 24
декларації за вересень 2013 року (12879194,00 -
10248451,00 = 2630743,00).

Крім того, в обґрунтування
правомірності висновків податкового
органу про завищення ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» залишку
від'ємного значення з податку на додану
вартість, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
наступного податкового періоду (рядок
24) за вересень 2013 року на суму 10248451,00
грн. та за жовтень 2013 року на суму 10159337,00
грн., представник відповідача
посилалась на те, що зазначений залишок
було сформовано позивачем за рахунок
залишку від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту, що виник за
попередній звітні періоди, за якими
минуло більше 1095 днів, а саме:
січень-липень, вересень-грудень 2009
року, січень-березень, червень-грудень
2010 року та згідно додатків 2 до
декларації з ПДВ за вересень, жовтень
2013 року ці суми не були відображені, як
фактично сплачені отримувачем
товарів/послуг постачальникам
товарів/послуг або до Державного
бюджету. Виходячи із положень п. 102.5 ст.
102 ПК України та ст. 257 Цивільного
кодексу України, контролюючий орган
вважає, що у разі коли залишок
від'ємного значення податку попередніх
податкових періодів, який сформований
платником ПДВ за придбаними товарами
(послугами), по завершенню терміну
позовної давності є неоплаченим, то
такі товари вважаються безоплатно
отриманими, а тому у розумінні ст. 198 ПК
України право на податковий кредит та
відповідно бюджетне відшкодування сум
ПДВ за такими товарами/послугами
платник втрачає.

Представник позивача, заперечуючи
проти зазначених висновків ДПІ у
Малиновському районі м. Одеси, в
судовому засіданні зазначив, що
Податковим кодексом України не
встановлено будь-яких обмежень щодо
строків відображення залишку
від'ємного значення попередніх
податкових періодів до складу сум, що
відносяться до податкового кредиту
наступних податкових періодів.
Правомірність декларування ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» сум
податкового кредиту, з урахуванням
яких у підприємства (починаючи з лютого
2009 року) виникло від'ємне значення з
ПДВ, яке відображалось в податкових
деклараціях минулих податкових
періодів та за рахунок яких позивачем і
було сформовано залишок від'ємного
значення попередніх податкових
періодів, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум податкового кредиту наступного
податкового періоду у декларації з ПДВ
за вересень 2013 року та за жовтень 2013
року, підтверджується належним чином
оформлених первинними документами
фінансово-господарської діяльності
підприємства. Вказані суми цього
податку при розмитненні імпортного
товару були фактично сплачені
позивачем через митні органи до
Державного бюджету України, про що
зазначено податковим органом в актах
№747/22-03/33567045/22 від 25.10.2013 року та
№1089/22-03/33567045/42 від 28.11.2013 року. Крім того,
представник позивача зазначив, що у
вересні-листопаді 2009 році приватне
підприємство
«Ексімтранссервіс-Південь»,
скориставшись своїм правом, намагалось
отримати бюджетне відшкодування на
суму від'ємного значення податку на
додану вартість на банківський рахунок
підприємства, однак оскільки
відшкодування відповідних сум на
рахунок ПП «Ексімтранссервіс-Південь»
не відбулось, у липні 2012 року
підприємство відновило зазначені суми
податкового кредиту у рядку 24
декларації з ПДВ без порушень строків
коригувань та продовжило їх
декларувати у наступних звітних
періодах з урахування змін у
податковому обліку. При цьому
представник позивача також зазначив,
що правомірність декларування ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» спірних
сум податкового кредиту, з урахуванням
яких у підприємства у попередніх
податкових періодах виникло від'ємне
значення з ПДВ та за рахунок яких
позивачем і було сформовано залишок
від'ємного значення у рядку 24
декларації з ПДВ за вересень та жовтень
2013 року, вже були предметом
камеральних, документальних
позапланових виїзних та невиїзних
перевірок ДПІ у Малиновському районі м.
Одеси у 2009-2013 роках. За результатами
зазначених перевірок відповідачем
виносились податкові
повідомлення-рішення, якими позивачу
визначались податкові зобов'язання з
ПДВ, зменшувались суми від'ємного
значення з податку на додану вартість.
Позивач був з ними не згодний та
оскаржував всі податкові повідомлення
рішення до суду, тобто зобов'язання,
визначені ними, були неузгодженими, а
тому відповідно до вимог Податкового
кодексу України приватне підприємство
«Ексімтранссервіс-Південь» мало право
на декларування цих сум у податковій
звітності, що подавалась за
результатами відповідних звітних
періодів.

Жодних доказів на спростування
зазначених представником позивача
обставини щодо правомірності
декларування ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» сум
податкового кредиту та відповідно
від'ємного значення з ПДВ у
лютий-липень, вересень-грудень 2009 року,
січень-березень, червень-грудень 2010
року, січень 2013 року представником
органу доходів і зборів до суду надано
не було. Одночасно, в обґрунтування
наявності з боку позивача визначених
актами камеральних перевірок від 25.10.2013
року та від 28.11.2013 року порушень,
посилалась також на те, що після
заявлення сум від'ємного залишку з ПДВ
до бюджетного відшкодування на
розрахунковий рахунок платника
податку, позивач не мав права змінювати
напрямок отримання бюджетного
відшкодування із отримання на рахунок
платника у банку на зменшення його
податкових зобов'язань з ПДВ в
наступних податкових періодах.

Згідно п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі ПК
України) він регулює відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Згідно п. 187.1 ст. 187 ПК України датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій, зокрема, з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі у разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно п. 198.6 статті 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Пунктом 200.3 ст. 200 ПК України визначено,
що при від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Згідно п.200.4 ст.200 ПК України,
якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання включеного до
податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем товарів послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Пунктом 200.6. ст.200 ПК України
передбачено, що платник податку може
прийняти самостійно рішення про
зарахування в повному обсязі належної
йому суми бюджетного відшкодування або
її частини у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку, що виникли
протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених пунктом 200.4 ст.200 ПК.
Зазначене рішення відображається
платником податку у податковій
декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів.

Наказом Міністерства фінансів України
«Про затвердження форм та порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану
вартість» №1492 від 25.11.2011 року
затверджені форми податкової
звітності з податку на додану вартість
та встановлений Порядок їх заповнення.

Відповідно до п. 4.6.3 зазначеного
Порядку, якщо за результатами
поточного звітного (податкового)
періоду платником податку визначено
від'ємне значення різниці між сумою
податкових зобов'язань і сумою
податкового кредиту (заповнено рядок 19
декларації), така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу за
попередні звітні (податкові) періоди з
податку на додану вартість, у тому
числі розстроченого або відстроченого
відповідно до Кодексу (відображається
у рядку 20.1 декларації), а решта
зараховується до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (відображається у рядку 20.2
декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.1 декларації наступного
звітного (податкового) періоду).

Якщо в наступному звітному податковому
періоді різниця між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту з урахуванням залишку такого
від'ємного значення минулого звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду, має від'ємне значення (рядок 22
декларації), до декларації 0110 подається
(Д2) (додаток 2) (п. 4.6.4).

Підпунктом 4.6.5 зазначеного Порядку
встановлено, що платники, які
відповідно до статті 200 розділу V
Кодексу мають право на бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість та заповнили рядок 22
декларації, здійснюють розрахунок
бюджетного відшкодування та подають
(Д3) (додаток 3). Значення рядка 3 (Д3)
(додаток 3) переноситься до рядка 23
декларації за поточний звітний
(податковий) період. Залежно від
обраного платником напряму повернення
суми бюджетного відшкодування (на
рахунок цього платника у банку або у
зменшення податкових зобов'язань з
податку на додану вартість наступних
податкових періодів) така сума
вказується або в рядку 23.1, або у рядку
23.2, або частково розподіляється у
рядках 23.1 та 23.2 декларації. При цьому
платники податку, які мають право на
отримання бюджетного відшкодування та
прийняли рішення про повернення суми
бюджетного відшкодування на рахунок у
банку (заповнено рядок 23.1 декларації),
подають (Д4) (додаток 4).

Залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду
(відображається у рядку 24 декларації
поточного звітного (податкового)
періоду та переноситься до рядка 21.2
декларації наступного звітного
(податкового) періоду) (п.п. 4.6.6 Порядку).

Рядок 21.3 передбачений для відображення
збільшення або зменшення залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
24) за результатами камеральної чи
документальної перевірки, проведеної
органом державної податкової служби
(п.4.6.7 Порядку).

Сума податку на додану вартість, яка
підлягає нарахуванню та сплаті в
бюджет за підсумками поточного
звітного (податкового) періоду, з
урахуванням залишку від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду вказується в
рядку 25 декларації (пп.4.6.8 Порядку).

Відповідно до пп. 54.3.2. п. 54.3 ст. 54
Податкового кодексу України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків, крім електронної перевірки,
свідчать про заниження або завищення
суми його податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Положеннями п. 58.1 ст. 58 ПК України
передбачено, що у разі коли сума
грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Виходячи з положень п. 56.18. ст. 56 ПК
України з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу, платник податків має право
оскаржити в суді податкове
повідомлення-рішення або інше рішення
контролюючого органу про нарахування
грошового зобов'язання у будь-який
момент після отримання такого рішення.

При цьому, при зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України у
разі визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу. У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Зазначене кореспондується також із
змістом податкового
повідомлення-рішення за формою «В4»,
затвердженою наказом Міністерства
фінансів України від 28.11.2012 №1236, в якій
зазначається, що протягом десяти
календарних днів, що настають за днем
отримання цього податкового
повідомлення-рішення (при проведенні
процедури адміністративного або
судового оскарження - протягом десяти
календарних днів, що настають за днем
її закінчення), частина суми від'ємного
значення податку на додану вартість,
яка була врахована у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові)
періоди, зменшується у картці
особового рахунка платника податків,
що ведеться в органі державної
податкової служби.

Вказаними положеннями чітко
обумовлено, що фактичне зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування у разі судового
оскарження відбувається лише за
наслідками розгляду відповідної
судової справи.

Отже, виходячи із системного аналізу
вищезазначених норм податкового
законодавства, суд доходить висновку,
що у разі оскарження платником
податків рішення податкового органу
щодо зменшення показників від'ємного
значення з ПДВ в декларації поточного
звітного податкового періоду, такий
платник до вирішення спірного питання
не позбавлений права відображати
зменшену податковим органом суму в
деклараціях наступних податкових
періодів. В протилежному випадку,
відображення платником податків
встановлених за результатами
перевірки завищень показників
від'ємного значення з ПДВ в декларації
в періоді, що перевірявся, у
деклараціях наступних податкових
періодів свідчило б про самостійне
узгодження платником податків
визначеного податковим органом
грошового зобов'язання, яке є предметом
судового спору.

З огляду на скасування постановою
Одеського окружного адміністративного
суду від 07.10.2013 року в адміністративній
справі №815/4831/13-а року (в період
здійснення ДПІ у Малиновському районі
м. Одеси камеральної перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» за
вересень 2013 року) податкового
повідомлення-рішення № від 17.06.2013
року про зменшення позивачу розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду, за січень 2013 року
у сумі 12879194,00 грн., на що посилається
податковий орган в акті перевірки
№747/22-03/33567045/22 від 25.10.2013 року та
представник відповідача у судовому
засіданні, суд доходить висновку про
безпідставність висновку відповідача
щодо необхідності врахування
позивачем при складанні податкової
звітності з ПДВ за вересень 2013 року
зазначеного податкового
повідомлення-рішення, з огляду на
неузгодженість визначених ними
податкових зобов'язань.

Крім того, при прийнятті рішення по
справі суд враховує те, що відповідачем
на виконання обов'язку, передбаченого
ст. 71 ч. 2 КАС України, не було надано до
суду жодних доказів на спростування
зазначених представниками позивача
обставини щодо правомірності
декларування ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» сум
податкового кредиту та відповідно
від'ємного значення з ПДВ у
лютому-липні, вересні-грудні 2009 року,
січні-березні, червні-грудні 2010 року,
січні 2013 року.

При цьому, податковим органом
самостійно було встановлено під час
камеральних перевірок та зазначено в
актах №747/22-03/33567045/22 від 25.10.2013 року та
№1089/22-03/33567045/42 від 28.11.2013 року, що
вказані суми ПДВ при розмитненні
імпортного товару були фактично
сплачені позивачем через митні органи
до Державного бюджету України.

Відповідно до п.102.1 ст.102 ПК України
контролюючий орган, крім випадків,
визначених пунктом 102.2 цієї статті, має
право самостійно визначити суму
грошових зобов'язань платника податків
у випадках, визначених цим Кодексом, не
пізніше закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання.

Пунктом 102.5. ст. 102 ПК України
передбачено, що заяви про повернення
надміру сплачених грошових зобов'язань
або про їх відшкодування у випадках,
передбачених цим Кодексом, можуть бути
подані не пізніше 1095 дня, що настає за
днем здійснення такої переплати або
отримання права на таке відшкодування.

Згідно ст.257 Цивільного кодексу України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Аналізуючи зміст п.102.5 ст.102 ПК України,
суд приходить до висновку, що його
положення регулюють виключно питання
повернення надміру сплачених грошових
зобов'язань та їх відшкодування. Саме
для вирішення цих питань законодавець
встановлює 1095-денний термін. Будь-яких
обмежень щодо строків відображення
податкового кредиту та перенесення
залишку від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування до складу сум, що
відносяться до податкового кредиту
наступного податкового періоду, у
зазначеному пункті як і Податковому
кодексі України в цілому не міститься.

Термін давності, вказаний у п.102.5. ст.102
ПК України, застосовується лише до
самостійного визначення контролюючим
органом суми грошових зобов'язань
платника податків (п. 102.1), для стягнення
податкового боргу (п. 102.4), для подання
заяв про повернення надміру сплачених
грошових зобов'язань або про їх
відшкодування (п. 102.5) або для списання
податкового боргу платника податків,
стосовно якого минув строк давності
(п.101.2.3).

Пункт 102.5 ст. 102 ПК України встановлює
строк подання заяви про повернення
надміру сплачених грошових зобов'язань
або про їх відшкодування у випадках,
передбачених цим Кодексом, але не надає
права податковому органу списувати
переплати з податків, в даному випадку -
суму податку на додану вартість, в
результаті закінчення терміну
давності, встановленого для подання
заяви про повернення надміру сплачених
грошових зобов'язань або про їх
відшкодування, а отже, на думку суду,
застосування відповідачем ст.102 ПК
України до спірних правовідносин
ґрунтується на хибному тлумаченні
положень податкового законодавства.

Згідно листа Державної податкової
служби України №808/7/15-3417-16 від 12.01.2012
року платник податку, який не мав права
на бюджетне відшкодування через
відсутність оподатковуваних поставок,
має право в рядку 24 податкової
декларації з ПДВ відображати залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду та з
дати виникнення якого минуло 1095 днів,
до повного його погашення.

Отже, декларування залишку суми
від'ємного значення попередніх
податкових періодів, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду,
платник податку має право проводити
поза межами строку, встановленого
приписами ст.102 ПК України.

Така думка суду узгоджується з
позицією Верховного суду України,
викладеною в ухвалі від 28.08.2012 року у
справі № К/9991/47236/12.

Як вбачається з наданої до суду ПП
«Ексімтранссервіс-Південь»
податкової звітності сума податкового
кредиту підприємства, що виникла у
лютому-липні, вересні-грудні 2009 року,
січні-березні, червні-грудні 2010 року,
січні 2013 року постійно (протягом 2009-2013
років) приймала участь в декларуванні
рядка 24 декларацій та додатку 2 до цієї
декларації позивача з ПДВ як залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду, але
цей залишок станом на час розгляду
справи у суді погашений у повному
обсязі не був (т. 1 а.с. 109-159, 162-249, т. 2 а.с.
1-12).

Враховуючи викладене, суд доходить
висновку щодо необґрунтованості
висновків податкового органу про
завищення ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» залишку
від'ємного значення з податку на додану
вартість, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
наступного податкового періоду по
рядку 24 податкової декларації з ПДВ за
вересень 2013 року на суму 10248451,00 грн. та
декларації з ПДВ за жовтень 2013 року на
суму 10247498,00 грн. грн., внаслідок
формування його за рахунок від'ємного
значення з ПДВ за лютий-липень,
вересень-грудень 2009 року,
січень-березень, червень-грудень 2010
року, січень 2013 року.

Посилання представника відповідача в
обґрунтування заперечень на
адміністративний позов, на відсутність
у приватного підприємства
«Ексімтранссервіс-Південь» права
змінювати напрямок бюджетного
відшкодування, суд вважає помилковим,
оскільки воно не ґрунтується на
вимогах Податкового кодексу України.

Як було зазначено Вищим
адміністративним судом України в
ухвалі від 06.11.2014 року у справі
№К/800/34733/14, оскільки сума податку на
додану вартість, заявлена у 2009 році
приватним підприємством
«Ексімтранссервіс-Південь» до
бюджетного відшкодування на рахунок
платника у банку, не була йому
відшкодована, включення підприємством
відповідної суми ПДВ у рядок 24
податкової декларації не є порушенням
податкового законодавства України (т.2
а.с. 57-60).

Крім того, вищезазначене посилання
представника відповідача суд не
приймає до уваги ще й з тих підстав, що
вказані обставини не були підставою
для винесення оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень № від 10.12.2013
року, № від 28.01.2014 року, № від
10.01.2014 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.19
Конституції України органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на викладене суд вважає, що
відповідачем не доведено
обґрунтованості та правомірності
спірних податкових повідомлень-рішень
№ від 10.12.2013 року, № від
28.01.2014 року, № від 10.01.2014 року, у
зв'язку з чим позовні вимоги приватного
підприємства
«Ексімтранссервіс-Південь» підлягають
задоволенню шляхом визнання
протиправними та скасування
зазначених рішень суб'єкта владних
повноважень.

Судові витрати суд вважає за необхідне
розподілити відповідно до приписів ст.
94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 122, 158-163, 186, 254
КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов приватного
підприємства
«Ексімтранссервіс-Південь» до
державної податкової інспекції у
Малиновському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень - задовольнити у
повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
податкові повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Малиновському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області № від 10.12.2013 року, №
від 28.01.2014 року, № від 10.01.2014 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Одеський окружний адміністративний
суд апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня її
проголошення, а у разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України - з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги на постанову, встановленого
статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу
не було подано.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний суддею 16 грудня 2014 року.

Суддя
Білостоцький О.В.