Справа № 756/7846/14-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Оксененка
О.М., Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Оболонського районного суду
м. Києва від 12 листопада 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Оболонському районі м. Києва
про визнання протиправними та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Оболонського
районного суду м. Києва із позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва, в якому з
урахуванням уточнень просив суд
визнати протиправною відповідь згідно
листа від 09.10.2013 року, визнати право на
пенсію за віком на пільгових умовах за
списком №2 відповідно до пункту «б»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 11.09.2013 року, зобов'язати
відповідача призначити пенсію за віком
на пільгових умовах за списком №2
відповідно до пункту «б» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 11.09.2013 року.

Постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 12 листопада 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу з підстав порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, в якій просить
скасувати постанову Оболонського
районного суду м. Києва від 12 листопада
2014 року та ухвалити нове судове рішення
про задоволення позову.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги апеляційної
скарги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено колегією суддів, 11.09.2013
року позивач звернувся до
територіального управління Пенсійного
фонду України з заявою про призначення
пенсії за віком на пільгових умовах.

Листом управління Пенсійного фонду
України в Оболонському районі м. Києва
від 09.10.2013 року №10690/06 позивачу
відмовлено у задоволенні заяви,
оскільки у пільговій довідці
підприємством зазначено, що з 03.04.1979
року по 01.11.1996 року він працював малярем
по металу 4 розряду, проте, відсутні
підтвердження роботи за професією
маляра, зайнятого на роботах із
застосуванням шкідливих речовин не
нижче 3 класу небезпеки; також
підприємством не було проведено
атестацію робочого місця після 01.08.1992
року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
відповідач правомірно відмовив у
призначенні пенсії на пільгових
умовах, оскільки посада маляра вперше
була внесена до Списку №2 постановою
Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991
року №10 «Про затвердження списків
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, що надають право на
пільгове пенсійне забезпечення»; при
цьому згідно вказаної постанови, право
на пенсію за списком №2 мають лише
маляри, які постійно працюють в
бригадах малярів і в спеціалізованих
ланках малярів комплексних бригад.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах. Працівникам, які
мають не менше половини стажу роботи з
шкідливими і важкими умовами праці,
пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої
роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої
роботи - жінкам.

Відповідно до абз. 1 п. 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком N 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно трудової книжки позивач у
період з 03.04.1979 року по 01.11.1996 року
працював в Київському заводі
цементного машинобудування ім.
Калініна (в подальшому завод було
перейменовано в Київський опитно -
експериментальний завод
технологічного обслуговування ім.
Калініна, після останній
реорганізовано в ТОВ - фірма «Астарта -
центр», а ТОВ - фірма «Астарта - центр»
перетворено в Акційне товариство
відкритого типу фірму «Астарта -
центр»; станом на 2013 рік найменування
бувшого заводу Товариство з додатковою
відповідальністю «Щекавиця - Центр») на
посаді маляра по металу різних
розрядів.

Як вбачається з трудової книжки, в
останній відсутні відомості, що робота
позивача дає право на пільгову пенсію
за списком №2.

Разом з тим, постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637 затверджений Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній (далі -
Порядок №637).

Відповідно до пункту 1 зазначеного
Порядку №637, основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. За відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Згідно пункту 20 зазначеного Порядку, у
тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, до якого
включається цей період роботи;
первинні документи за час виконання
роботи, на підставі яких видана
зазначена довідка.

Згідно довідки ТДВ «Щекавиця - Центр»
від 22 серпня 2013 року №14 про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній, позивач
працював на Київському заводі
цементного машинобудування ім.
Калініна і за період з 03.04.1979 року по
01.11.1996 року за професією маляр по металу
4 розряду виконував роботи по
ґрунтуванню, фарбуванню емалевими
фарбами та нітрофарбами металевих
виробів (сталь, алюміній, чавун)
серійного виробництва, а також
експериментальних деталей та вузлів
для цементного машинобудування
(дозаторів, фільтрів та ін.) на протязі
повного робочого дня, і інших робіт не
виконував. Вказана професія
передбачена розділом XV
«Металообробка» пункту 6 «Виконання
фарбувальних робіт», пп. а) «робітники»
Списку №2 виробництв, цехів, професій
та посад, робота на яких дає право на
державну пенсію на пільгових умовах та
у пільгових розмірах, що затверджений
постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 року №1173. Також в довідці
зазначено, що підставою для видачі є
особова карта Т-2, відомості на виплату
заробітної плати, наказ по особовому
складу; атестація робочих місць згідно
постанови КМ України від 01.08.1992 року №442
на заводі не проводилася.

Зазначена довідка відповідає додатку
№5 до пункту 20 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній.

Відповідно до підпункту а) «Робітники»
пункту 6 «Виробництво робіт
забарвлень» розділу XV «Металообробка»
Списку №2 виробництв, цехів, професій
та посад, робота на яких дає право на
державну пенсію на пільгових умовах та
у пільгових розмірах, що затверджений
постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 року №1173, малярі, працюючі з
емалевими фарбами, нитрокрасками,
нітролаком і свинцевими фарбами
відносяться до Списку №2.

Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18
листопада 2005 року №383 затверджений
Порядок застосування Списків N 1 і N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах (зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 01 грудня
2005 р. за №1451/11731) (далі - Порядок №383).

Пунктом 3 вказаного Порядку №383
передбачено, що при визначенні права на
пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. До пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.92 та за результатами проведення
атестації робочих місць за умовами
праці після 21.08.92.

Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для
підтвердження стажу роботи зі
шкідливими і важкими умовами праці
необхідно подати трудову книжку із
оформленими належним чином записами
про займану посаду і період
виконуваної роботи, виписку із наказу
по підприємству про проведення
атестації на відповідному робочому
місці та, у разі відсутності в трудовій
книжці відомостей, що визначають право
на пенсію на пільгових умовах,
уточнюючу довідку, передбачену пунктом
20 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.93 №637.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 1 серпня 1992 року №442 затверджено
Порядок проведення атестації робочих
місць за умовами праці, який набрав
чинності 21.08.1992 року (далі Порядок №442).

На виконання Порядку №442 постановою
Міністерства праці України від 01.09.1992
року №41, затверджено Методичні
рекомендації для проведення атестації
робочих місць за умовами праці, які
визначають організацію роботи по
проведенню атестації робочих місць,
оцінку умов праці та реалізацію прав
трудящих на пільги і компенсації
залежно від шкідливих та небезпечних
виробничих факторів (далі Методичні
рекомендації №41).

Відповідно до зазначених нормативних
актів основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації права
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове забезпечення, пільги та
компенсації за роботу у несприятливих
умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та
підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних
рекомендацій №41 періодичність
проведення атестації робочих місць
визначається безпосередньо
колективним договором підприємства і
проводиться не рідше одного разу на 5
років. Відповідальність за своєчасне
та якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до
Порядку №442 та Методичних
рекомендації №41 передбачає:
установлення факторів і причин
виникнення несприятливих умов праці;
санітарно-гігієнічне дослідження
факторів виробничого середовища,
важкості й напруженості трудового
процесу на робочому місці; комплексну
оцінку факторів виробничого
середовища і характеру праці на
відповідність їхніх характеристик
стандартам безпеки праці, будівельним
та санітарним нормам і правилам;
установлення ступеня шкідливості й
небезпечності праці та її характеру за
гігієнічною класифікацією;
обґрунтування віднесення робочого
місця до категорії зі шкідливими
(особливо шкідливими), важкими
(особливо важкими) умовами праці;
визначення (підтвердження) права
працівників на пільгове пенсійне
забезпечення за роботу у несприятливих
умовах; складання переліку робочих
місць, виробництв, професій та посад із
пільговим пенсійним забезпеченням
працівників; аналіз реалізації
технічних і організаційних заходів,
спрямованих на оптимізацію рівня
гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до пункту 8 Порядку №442
відомості про результати атестації
робочих місць заносяться до картки
умов праці, форма якої затверджується
Мінпраці разом з Міністерством охорони
здоров'я України. Перелік робочих
місць, виробництв, професій і посад з
пільговим пенсійним забезпеченням
працівників, який складається за
результатами проведеної атестації
робочих місць, після погодження з
профспілковим комітетом
затверджується наказом по
підприємству, організації і
зберігається протягом 50 років. Витяги з
наказу додаються до трудової книжки
працівників, професії та посади яких
внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України
«Про пенсійне забезпечення» та Порядку
№442 дає підстави дійти висновку, що
необхідними умовами для виникнення у
особи права на пенсійне забезпечення
на пільгових умовах відповідно до
пункту «б» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» є формальна
констатація факту перебування особи на
посаді або виконання нею робіт, що
містяться у списку №2, а також
документальне підтвердження
зайнятості працівника за відповідною
професією за результатами атестації
умов праці, яке полягає у наявності
результатів атестації відповідного
робочого місця за умовами праці.

Проте, згідно уточнюючої довідки від 22
серпня 2013 року №14 атестація робочих
місць на підприємстві, де працював
позивача, не проводилась.

Тому, колегія суддів вважає, що при
визначенні права на пенсію за віком на
пільгових умовах за списком №2
підлягає зарахуванню до пільгового
стажу період роботи позивача за
професією маляра по металу з 03.04.1979 року
по 21.08.1992 року (дата набрання чинності
Порядком №442), оскільки після 21.08.1992
року на підприємстві, де працював
позивач, не була проведена атестація
робочих місць.

Враховуючи наведене та матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
загальний стаж позивача складає більше
25 років, з них не менше 12 років 6 місяців
на роботі зі шкідливими і важкими
умовами праці, за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що відповідач неправомірно
відмовив позивачу у призначені пенсії
на пільгових умовах.

Крім того, колегія суддів враховує
положення статті 101 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обгрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Проте, перевірка відповідачем
обґрунтованості видачі уточнюючої
довідки від 22 серпня 2013 року №14
проведена не була.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
підлягають задоволенню позовні вимоги
про визнання протиправними дій щодо
відмови територіального управління
Пенсійного фонду України, що викладена
в листі від 09.10.2013 року.

Згідно пункту 5 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 р. №22-1
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846) днем
звернення за пенсією вважається день
приймання органом, що призначає пенсію,
заяви про призначення, перерахунок,
відновлення або переведення з одного
виду пенсії на інший.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
підлягають задоволенню позовні вимоги
про зобов'язання відповідача
призначити пенсію на пільгових умовах
з 11.09.2013 року зарахувавши трудовий стаж
роботи позивача у період з 03.04.1979 року
по 21.08.1992 року на посаді маляра по
металу до стажу роботи, що дає право на
пільгову пенсію згідно абз. «б» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Щодо строку звернення до
адміністративного суду колегією
суддів встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до відповідача із
заявою про призначення пенсії 11.09.2013
року, що не заперечується відповідачем,
проте листом управління Пенсійного
фонду України в Оболонському районі м.
Києва від 09.10.2013 року №10690/06 позивачу
відмовлено у задоволенні вказаної
заяви.

Згідно статті 82 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» документи про
призначення пенсій розглядаються
органом, що призначає пенсії (стаття 81),
не пізніше 10 днів з дня їх надходження.
Повідомлення про відмову в призначенні
пенсії із зазначенням причин відмови
та порядку оскарження орган, що
призначає пенсії, видає або надсилає
підприємству, організації або
заявникові не пізніше 5 днів після
винесення відповідного рішення.

Відповідно до положень статті 99 КАС
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

В письмових поясненнях позивач
зазначає, що лист про відмову у
призначенні пенсії отримав 09.01.2014 року,
що не спростовано відповідачем.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
позивачем не пропущений строк
звернення до адміністративного суду,
оскільки повідомлення про відмову у
призначення пенсії отримав 09.01.2014 року,
до суду із адміністративним позовом
звернувся 03.06.2014 року, тобто у
шестимісячний строк.

Підставою для скасування судового
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, відповідно
до пункту 1 та 4 статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
є неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції при
ухваленні постанови неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, порушено норми матеріального
права, в зв'язку з чим постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нової постанови про
часткове задоволення позову.

Щодо позовних про визнання права на
пенсію за віком на пільгових умовах за
списком №2 відповідно до пункту «б»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 11.09.2013 року, колегія
суддів вважає, що провадження в цій
частині вимог підлягає закриттю,
оскільки відповідно до частини другої
статті 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Так, відповідно до частини першої
статті 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Згідно пункту 1 частини першої та
частини другої статті 157 КАС України
суд закриває провадження у справі якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства. Якщо провадження у справі
закривається з підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої цієї статті,
суд повинен роз'яснити позивачеві, до
юрисдикції якого суду віднесено
розгляд таких справ.

Тому, колегія суддів вважає за
необхідне роз'яснити позивачу, що із
даними вимогами він може звернутися в
порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 статті 203 КАС
України постанова суду першої
інстанції скасовується в апеляційному
порядку і провадження у справі
закривається з підстав, встановлених
відповідно статтею 157 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з закриттям провадження в
частині позовних вимог про визнання
права на пенсію за віком на пільгових
умовах за списком №2 відповідно до
пункту «б» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» з 11.09.2013 року.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Скасувати постанову Оболонського
районного суду м. Києва від 12 листопада
2014 року та ухвалити нову постанову,
якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва щодо
відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії на
пільгових умовах з 11.09.2013 року з
зарахуванням трудового стажу роботи у
період з 03.04.1979 року по 21.08.1992 року на
посаді маляра по металу до стажу
роботи, що дає право на пільгову пенсію
згідно абз. «б» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Оболонському районі м.
Києва призначити ОСОБА_2 пенсію на
пільгових умовах з 11.09.2013 року з
зарахуванням трудового стажу роботи у
період з 03.04.1979 року по 21.08.1992 року на
посаді маляра по металу до стажу
роботи, що дає право на пільгову пенсію
згідно абз. «б» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Закрити провадження в частині позовних
вимог ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
фонду України в Оболонському районі м.
Києва про визнання права на пенсію за
віком на пільгових умовах за списком №2
відповідно до пункту «б» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 11.09.2013 року.

В інший частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

(Постанову у повному обсязі
складено 19.12.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.М. Оксененко

Суддя:
І.В. Федотов

Головуючий суддя

Ісаєнко Ю.А.

Судді:

Оксененко О.М.

Федотов І.В.