Справа № 815/1827/14
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

04 грудня 2014 р. Справа № 815/1827/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Токмілова Л. М.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.

за участю секретаря - Шановської М.О.,

за участю представника позивача
-Латій О.В.

за участю представників апелянта -
Кулинич К.С., Копиця С.М., Гуменюк І.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 04 серпня 2014
року по справі за позовом Виробничо -
комерційної фірми « Н -БІС» у вигляді
товариства з обмеженою
відповідальністю до Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправними та скасування
акту перевірки та податкових
повідомлень - рішень

ВСТАНОВИЛА:

Виробничо-комерційної фірми "Н-БІС"
у вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю (далі - ВКФ "Н-БІС" у
вигляді ТОВ, товариство або Позивач)
звернувся з позовом до Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області (далі -
ДПІ у Приморському районі м. Одеси, або
Відповідач) про визнання протиправними
та скасування висновків акту перевірки
від 26.02.2014 року №1284/15-53-22-06/20932384, а також
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
12.03.2014 року №, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток підприємств на
суму за основним платежем 139623,00 грн.;
№, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 138493,00
грн., у тому числі за основним платежем
у розмірі 110794,00 грн. і штрафними
(фінансовими) санкціями в розмірі 27699,00
грн.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 04 серпня 2014
року - позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області від 12.03.2014 року №, №.
В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, ДПІ у
Приморському районі м. Одеси,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, просить
постанову суду від 04.08.2014 року
-скасувати, прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач
знаходиться на податковому обліку в
органах державної податкової служби з
29.07.1993 року за №1271, станом на момент
проведення перевірки позивач
перебував на обліку в ДПІ у
Приморському районі м. Одеси. У періоді,
за який проводилась перевірка, ВКФ
"Н-БІС" у вигляді ТОВ зареєстрована,
зокрема, платником податку на додану
вартість згідно свідоцтва від 10.07.1997
року №23159495 про реєстрацію платника
податку на додану вартість, що
підтверджується п. 2.4.2 акту перевірки, і
не заперечувалось сторонами по справі.

З матеріалів справи вбачається, що
на підставі направлень, виданих ДПІ у
Приморському районі м. Одеси, згідно
наказу від 11.01.2014 року №27 "Про
проведення документальної виїзної
планової перевірки ВКФ "Н-БІС" у вигляді
ТОВ ()" (т.8а.с.179), на
підставі п.77.1, п.77.4 ст.77 Податкового
кодексу України посадовими особами ДПІ
проведено планову виїзну перевірку ВКФ
"Н-БІС" у вигляді ТОВ з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2011 року по 31.12.2012 року.

За результатами вказаної перевірки
ДПІ у Приморському районі м. Одеси
складено акт від 26.02.2014 року
№1284/15-53-22-06/20932384 (т.1а.с.44-65), яким
встановлено порушення позивачем вимог
п. 138.4, п.138.8 ст.138 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами
та доповненнями, в результаті чого
встановлено заниження податку на
прибуток у розмірі 139623,00 грн., у тому
числі за 4 квартал 2011 року на суму 139623,00
грн., а також п.198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із
змінами та доповненнями, в результаті
чого встановлено заниження податку на
додану вартість у розмірі 110794,00 грн., у
тому числі за листопад 2011 року у
розмірі 18600,00 грн., за грудень 2011 року у
розмірі 92194,00 грн. та завищення
від'ємного значення з податку на
додану вартість у розмірі 10617,00 грн., у
тому числі за листопад 2011 року у
розмірі 1821,00 грн. та за грудень 2011 року у
розмірі 8796,00 грн.

На підставі вказаного акту
перевірки відповідачем прийняті
податкові повідомлення - рішення: від
12.03.2014 року № (т.1а.с.66), яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток
підприємств на загальну суму 139623,00 грн.;
від 12.03.2014 року № (т.1а.с.67), яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 138493,00 грн., в
тому числі за основним платежем в
розмірі 110794,00 грн. і штрафними
(фінансовими) санкціями в розмірі 27699,00
грн.

Разом з цим, як додаток №2, до акту
перевірки додається Довідка про
загальну інформацію щодо ВКФ "Н-БІС" у
вигляді ТОВ, , та
результати його діяльності за період з
01.10.2011 року по 31.12.2012 рік (т.8а.с.183-186), а
також як додаток №4 додається
Узагальнений перелік документів, які
було використано при проведенні
перевірки ВКФ "Н-БІС" у вигляді ТОВ, (т.8а.с.181-182).

Спірні податкові
повідомлення-рішення базуються на
викладених в акті перевірки висновках
відповідача про порушення позивачем
вимог п. 138.4, п.138.8 ст.138 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із
змінами та доповненнями, в результаті
чого встановлено заниження ВКФ "Н-БІС" у
вигляді ТОВ податку на прибуток у
розмірі 139623,00 грн., у тому числі за 4
квартал 2011 року на суму 139623,00 грн., а
також п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами
та доповненнями, в результаті чого
встановлено заниження ВКФ "Н-БІС" у
вигляді ТОВ податку на додану вартість
у розмірі 110794,00 грн., у тому числі за
листопад 2011 року у розмірі 18600,00 грн., за
грудень 2011 року у розмірі 92194,00 грн. та
завищення від'ємного значення з
податку на додану вартість у розмірі
10617,00 грн., у тому числі за листопад 2011
року у розмірі 1821,00 грн. та за грудень 2011
року у розмірі 8796,00 грн.

В акті перевірки зазначено, що в
порушення п. 138.4, п.138.8 ст.138 Податкового
кодексу України позивачем при
складанні Податкової декларації з
податку на прибуток за 4 квартал 2011 року
було невірно визначено собівартість
придбаних (виготовлених) та
реалізованих товарів (робіт, послуг), а
саме віднесено до собівартості
придбаних (виготовлених) та
реалізованих товарів (робіт, послуг),
рядка 05.1 Декларації придбання товарів,
які не використані у господарській
діяльності:

- ТОВ "МТІ", , придбання
товарів 21.11.2011 року на загальну суму
122525,34 грн., у т.ч. без врахування ПДВ на
суму 102104,45 грн.

- ТОВ "АКАТЕК", ,
придбання товарів 01.12.2011 року на
загальну суму 105684,00 грн., у т.ч. без
врахування ПДВ на суму 88070,00 грн.

- ПП "Монблан", ,
придбання товарів 01.12.2011 року на
загальну суму 142640,58 грн., у т.ч. без
врахування ПДВ на суму 118867,15 грн. та
16.12.2011 року на загальну суму 295517,22 грн., у
т.ч. врахування ПДВ на суму 246264,35 грн.

- ТОВ "Техніка для бізнесу", , придбання товарів 19.12.2011 року на
загальну суму 62100,00 грн., у т.ч.
врахування ПДВ на суму 51750,00 грн.

Внаслідок чого, відповідачем
встановлено в акті перевірки завищення
задекларованого суб'єктом
господарювання показника у рядку 05.1
Декларації "Собівартість придбаних
(виготовлених) та реалізованих товарів
(робіт, послуг)" на загальну суму 607056,00
грн., у т.ч. за 4 квартал 2011 року у розмірі
607056,00 грн., на підставі чого
відповідачем зроблено висновок про
заниження позивачем податку на
прибуток у розмірі 139623,00 грн., у тому
числі за 4 квартал 2011 року на суму 139623,00
грн.

Крім того, в акті перевірки
зазначено, що в порушення п.198.3 ст.198
Податкового кодексу України позивачем
віднесено до податкового кредиту суми
податку на додану вартість від
постачальників, суми витрат по яким не
віднесено до собівартості придбаних
(виготовлених) та реалізованих товарів
(робіт, послуг) на загальну суму 121411,00
грн., у тому числі за листопад 2011 року у
розмірі 20421,00 грн. та грудень 2011 року у
розмірі 100990,00 грн., а саме:

- ТОВ "МТІ", , податкова
накладна від 21.11.2011 року №3250 на
загальну суму 122525,34 грн., у т.ч. ПДВ на
суму 20420,89 грн.

- ТОВ "АКАТЕК", ,
податкова накладна від 01.12.2011 року №1487
на загальну суму 105684,00 грн., у т.ч. ПДВ на
суму 17614,00 грн.

- ПП "Монблан", ,
податкова накладна від 01.12.2011 року №432
на загальну суму 142640,58 грн., у т.ч. ПДВ на
суму 23773,43 грн. та від 16.12.2011 року №7108 на
загальну суму 295517,22 грн., у т.ч. ПДВ на
суму 49252,87 грн.

- ТОВ "Техніка для бізнесу", , податкова накладна від 19.12.2011 року
№1509 на загальну суму 62100,00 грн., у т.ч.
ПДВ на суму 10350,00 грн.

В результаті чого відповідачем
зроблено висновок про заниження
позивачем податку на додану вартість у
розмірі 110794,00 грн., у тому числі за
листопад 2011 року у розмірі 18600,00 грн., за
грудень 2011 року у розмірі 92194,00 грн. та
завищення від'ємного значення з
податку на додану вартість у розмірі
10617,00 грн., у тому числі за листопад 2011
року у розмірі 1821,00 грн. та за грудень 2011
року у розмірі 8796,00 грн.

Відповідно до частини першої статті
3 Господарського кодексу України, під
господарською діяльністю розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність.

Як вбачається з матеріалів справи,
основним видом діяльності позивача за
КВЕД є 46.51: оптова торгівля
комп'ютерами, периферійним
устаткуванням і програмним
забезпеченням.

Судом встановлено, що в межах
здійснення своєї господарської
діяльності, ВКФ "Н-БІС" у вигляді ТОВ
було укладено наступні договори:

- договір поставки з ТОВ "МТІ" від 18.02.2011
року № 206186/286/11 (т.3 а.с.197-200) відповідно
до умов якого ТОВ "МТІ" (Постачальник)
зобов'язується поставити ВКФ "Н-БІС" у
вигляді ТОВ (Покупець) товар (партію
товару) на підставі заявки в кількості
і в строки згідно умов договору (п.1.1.
Договору). Відповідно до п.1.2 Договору
обсяги товару визначаються
специфікацією, що є невід'ємною
частиною договору. Предметом поставки
є товар (партія товару) найменування,
асортимент, кількість та ціна якого
вказується у видатковій накладній (п.1.3.
Договору). Товар поставляється на
умовах DDP згідно ІНКОТЕРМС 2000. Строк дії
договору - до 31.12.2011 року.

На підтвердження виконання умов
даного договору поставки позивачем
було надано до суду в копіях, завірених
належним чином: видаткову накладну від
21.11.2011 року № 14517049 (т.3 а.с.201-203) на
загальну суму 122525,34 грн., у т.ч. ПДВ на
суму 20420,89 грн., податкову накладну від
21.11.2011 року №3250 (т.3 а.с.204-206) на загальну
суму 122525,34 грн., у т.ч. ПДВ на суму 20420,89
грн., платіжне доручення від 30.11.2011 року
№918 на загальну суму 122525,34 грн., у т.ч.
ПДВ на суму 20420,89 грн.

На підтвердження використання у
господарській діяльності шляхом
реалізації поставленого товару,
позивач надав до суду в копіях:
видаткові накладні
(т.3а.с.208,211,214,217,220,223,227,231,234,237,241,245,249),
податкові накладні (т.3
а.с.209,212,215,218,221,224-225,228,232,236,238-239,243,247,251),до
віреності на отримання матеріальних
цінностей.

- договір поставки з ТОВ "АКАТЕК" від
01.06.2011 року №016/06-ЮР (т.7а.с.93), відповідно
до умов якого ТОВ "АКАТЕК" (Продавець),
здійснюючи оптову торгівлю
непродовольчими товарами, поставляє та
передає у власність ВКФ "Н-БІС" у
вигляді ТОВ (Покупець) товар згідно з
умовами цього Договору. Вартість,
кількість, часткове співвідношення за
сортами, групами, підгрупами, видами,
марками, вказуються у видаткових
накладних на товар, що є невід'ємними
частинами цього Договору (п.1 Договору).
Строк дії договору - з моменту
підписання до повного виконання
сторонами зобов'язань за договором (п. 23
Договору).

На підтвердження виконання умов
даного договору поставки позивачем
було надано до суду в копіях, завірених
належним чином: видаткову накладну від
01.12.2011 року №1482 на загальну суму 105684,00
грн., у т.ч. ПДВ на суму 17614,00 грн. (т.7а.с.94),
податкову накладну від 01.12.2011 року №1487
(т.7 а.с.95) на загальну суму на загальну
суму 105684,00 грн., у т.ч. ПДВ на суму 17614,00
грн., платіжні доручення від 01.12.2011 року
№938 на загальну суму 20832,00 грн., у т.ч. ПДВ
на суму 3472,00 грн. (т.7а.с.96), від 07.12.2011 року
№950 на загальну суму 48000,00 грн., у т.ч. ПДВ
на суму 8000,00 грн. (т.7а.с.97), від 15.12.2011 року
№981 на загальну суму 36852,00 грн., у т.ч. ПДВ
на суму 6142,00 грн. (т.7а.с.98).

На підтвердження використання у
господарській діяльності шляхом
реалізації поставленого товару,
позивач надав до суду в копіях:
видаткові накладні

(т.7 а.с.99, 104-105, 110, 114-115, 119, 123-124, 128-129, 133, 137,
138, 142, 146, 150, 153, 156, 159, 162, 165, 168, 171, 174, 177, 180,
183, 186, 189, 192, 195, 198, 207, 205, 208, 211, 214),
податкові накладні (т.7 а.с.101-102, 106-108,
111-112, 116-117, 120-121, 125-126, 130-131, 134-135, 139-140, 143-144,
148-149, 152, 154, 158, 160, 163, 166, 169, 172, 176, 178, 182, 184,
187, 190, 193, 196, 200, 204, 206, 210, 212, 215),
довіреності на отримання матеріальних
цінностей (т.7 а.с.103, 109, 113, 119, 122, 127, 132, 136,
141, 145, 147, 151, 155, 157, 161, 164, 167, 170, 173, 171, 179, 181,
185, 188, 191, 194, 197, 199, 203, 207, 209, 213);

- договір поставки з ПП "Монблан" від
01.12.2010 року №26/В-23-2010 (т.5 а.с.84-90, т.7 а.с.1-7),
відповідно до умов якого ПП "Монблан"
(Постачальник), здійснюючи оптову
торгівлю непродовольчими товарами,
поставляє та передає у власність ВКФ
"Н-БІС" у вигляді ТОВ (Покупець) товар
згідно з умовами цього Договору,
загальна кількість та асортимент якого
вказуються у Специфікації. (п.1.1
Договору). Найменування, ціна за
одиницю товару, його кількість
визначаються у накладних на товар.
Відповідно до п.2.2 Договору поставка
здійснюється на умовах EXW в редакції
ІНКОТЕРМС 2000. Строк дії договору - до
31.12.2012 року. До договору надано
специфікацію від 01.12.2010 року на
поставку товару: комп'ютерне
обладнання, оргтехніка та витратні
матеріали, телекомунікаційне
обладнання, фото-відео обладнання (т.5
а.с.91, т.7а.с.8).

На підтвердження виконання умов
даного договору поставки позивачем
надано до суду в копіях, завірених
належним чином: видаткову накладну від
16.12.2011 року №26/1709277 на загальну суму
295517,22 грн., у т.ч. ПДВ на суму 49252,87 грн.
(т.5а.с.92-95), податкову накладну від 16.12.2011
року №7108 на загальну суму 295517,22 грн., у
т.ч. ПДВ на суму 49252,87 грн. (т.5а.с.96-99),
платіжні доручення від 27.06.2012 року №692
на загальну суму 144000,00 грн., у т.ч. ПДВ на
суму 24000,00 грн. (т.5 а.с.100), від 28.08.2012 року
№917 загальну суму 70517,22 грн., у т.ч. ПДВ на
суму 11752,87 грн. (т.5 а.с.101), від 23.08.2012 року
№914 на загальну суму 81000,00 грн., у т.ч. ПДВ
на суму 13500,00 грн. (т.5 а.с.102).

На підтвердження виконання умов
даного договору також позивачем надано
в копіях, завірених належним чином:
видаткову накладну від 01.12.2011 року
№26/1669123 на загальну суму 142640,58 грн., у
т.ч. ПДВ на суму 23773,43 грн. (т.7а.с.9),
податкову накладну від 01.12.2011 року № 432
на загальну суму 142640,58 грн., у т.ч. ПДВ на
суму 23773,43 грн. (т.7 а.с.10-11), платіжні
доручення від 06.06.2012 року №573 на
загальну суму 45000,00 грн., у т.ч. ПДВ на
суму 7500,00 грн. (т.7 а.с.12), від 27.06.2012 року №
687 на загальну суму 15040,58 грн., у т.ч. ПДВ
на суму 2506,76 грн. (т.7 а.с.13), від 15.06.2012
року №614 на загальну суму 60000,00 грн., у
т.ч. ПДВ на суму 10000,00 грн. (т.7 а.с.14), від
27.06.2012 року №2 на загальну суму 22600,00
грн., у т.ч. ПДВ на суму 3766,67 грн. (т.7 а.с.15).

На підтвердження використання у
господарській діяльності шляхом
реалізації поставленого товару,
позивач надав до суду в копіях:
видаткові накладні (т.5а.с.103, 107, 111, 114, 117,
121, 125, 129, 132, 136, 137, 141, 144, 147, 150, 153, 156, 159, 163,
166, 169, 172, 173, 177-178, 182, 186, 190, 194, 198-199, 204, 207-208,
212, 215, 218, 221, 225, 228, 231, 234, 237, 240, 243, 246-247, т.7
а.с.16, 19, 22, 25, 28, 32, 34, 37, 40, 43, 46, 49, 52, 55, 58, 61,
65, 68, 72, 75, 78, 81, 84, 87, 90), податкові накладні
(т.5 а.с.104-105, 108-109, 113, 116, 120, 124, 127, 131, 135, 139,
140, 143, 145, 148, 152, 155, 157, 160-161, 164, 168, 171, 174, 175,
179-180, 183-184, 187-188, 191-192, 195-196, 200-202, 209-210, 213, 217,
220, 224, 227, 230, 233, 236, 239, 242, 245, 248-250, т.7 а.с.17, 20,
23, 26, 29, 32, 36, 39, 42, 45, 48, 51, 54, 57, 60, 62, 67, 70-71, 74,
77, 80, 83, 86, 88, 92), калькуляції (т.5а.с.118, 122,
126, 133), довіреності на отримання
матеріальних цінностей (т.5 а.с. 106, 110, 115,
119, 123, 128, 130, 134, 138, 142, 146, 149, 151, 154, 158, 162, 165,
167, 170, 176, 181, 185, 189, 193, 197, 203, 206, 211, 214, 216, 219,
223, 226, 229, 232, 235, 238, 241, 244, т.7 а.с.18, 21, 27, 30, 33,
35, 38, 41, 44, 47, 50, 53, 56, 59, 63-64, 66, 69, 73, 76, 79, 82, 85,
89, 91).

- договір купівлі-продажу від 19.12.2011
року з ТОВ "Техніка для бізнесу"

На підтвердження виконання умов
даного договору позивачем було надано
до суду в копіях, завірених належним
чином: видаткову накладну від 19.12.2011
року №1912/00113 на загальну суму 62100,00 грн.,
у т.ч. ПДВ на суму 10350,00 грн. (т.7а.с.216-217),
податкову накладну від 19.12.2011 року №1509
на загальну суму 62100,00 грн., у т.ч. ПДВ на
суму 10350,00 грн. (т.7а.с.218-219), платіжне
доручення від 29.12.2011 року №1043 на
загальну суму 62100,00 грн., у т.ч. ПДВ на
суму 10350,00 грн. (т.7а.с.220).

На підтвердження використання у
господарській діяльності шляхом
реалізації поставленого товару,
позивач надав до суду в копіях:
видаткові накладні, податкові
накладні, калькуляції довіреності на
отримання матеріальних цінностей.

Правові відносини щодо формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість, а також віднесення
сплачених платниками сум до валових
витрат (витрат) підприємств з 01.01.2011
року регулюються Податковим кодексом
України (далі - ПК України), при цьому
віднесення сплачених платниками сум до
витрат підприємств регулюється ПК
України з 01.04.2011 року. Ведення
бухгалтерського обліку по податкових
операціях встановлено Законом України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" (далі - Закон Про
бухгалтерський облік) відповідно.

Для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності, на
підставі даних, не підтверджених
документами.

Правові відносини щодо формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість, а також віднесення
сплачених платниками сум до валових
витрат (витрат) підприємств з 01.01.2011
року регулюються Податковим кодексом
України (далі - ПК України), при цьому
віднесення сплачених платниками сум до
витрат підприємств регулюється ПК
України з 01.04.2011 року. Ведення
бухгалтерського обліку по податкових
операціях встановлено Законом України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" (далі - Закон Про
бухгалтерський облік) відповідно.

Для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності, на
підставі даних, не підтверджених
документами.

Статтею 1 Закону Про бухгалтерський
облік визначено загальне поняття та
характеристика документу на підставі
якого виникає право та обов'язок в
платника податків на формуються
показників податкової, бухгалтерської
та фінансової звітності. Таким
документом є первинний документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Вимоги до первинного
документу встановлені ст. 9 цього ж
Закону та повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми);
дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської
операції і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Таким чином, проведення будь-якої
господарської операції підприємства
фіксується та підтверджується
первинними документами, на підставі
яких ведеться бухгалтерський облік.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону Про
бухгалтерський облік, на даних
бухгалтерського обліку базуються
фінансова, податкова, статистична та
інші види звітності. Отже, первинні
документи по відображенню
господарської операції є підставою й
для податкового обліку.

Відповідно до пп. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134
Податкового кодексу України об'єктом
оподаткування податком на прибуток
підприємств, зокрема, є прибуток із
джерелом походження з України та за її
межами, який визначається шляхом
зменшення суми доходів звітного
періоду, визначених згідно зі статтями
135-137 цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138-143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.2 ст.138
Податкового кодексу України, витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку
здійснює виробництво товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва за
умови, що договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапної їх здачі, до витрат звітного
податкового періоду, включаються
витрати, пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у цьому періоді.

Відповідно до п.177.4. ст.177
Податкового кодексу України, до
переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III цього Кодексу.

Зі змісту наведених норм права
випливає, що витрати підприємства
можна враховувати при обчисленні
об'єкта оподаткування лише у разі
фактичності відповідних витрат,
оскільки сам факт їх здійснення є
визначальною ознакою формування
витрат. В свою чергу, фактичність
здійснення витрат повинна
підтверджуватись розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, однак, самі по собі
документи без реального здійснення
операції, за наслідком якої сформовані
витрати підприємства, не мають
юридичної сили та не можуть бути
підставою для формування валових
витрат підприємства.

Порядок формування податкового
кредиту визначений ст.198 Податкового
кодексу України.

Відповідно до підпункту "а" п.198.1
ст. 198 ПК України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій,
зокрема з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2. ПК України встановлено,
що датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: або
дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг, або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України
визначено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Отже, податковий кредит для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість має бути
фактично здійснений і підтверджений
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Водночас, за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі,
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу податкового
кредиту з податку на додану вартість,
навіть за наявності формально
складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Як вже було зазначено, позивачем на
підтвердження обґрунтованості
віднесення до складу податкового
кредиту сум податку на додану вартість
за спірний період, були надані
податкові накладні, що знаходяться в
матеріалах справи, які не мали
недоліків та порядок заповнення яких
відповідав встановленому чинним
законодавством, що не заперечувалось
відповідачем в акті перевірки.

Таким чином, позивачем під час
розгляду справи підтверджено
належними доказами фактичність
здійснення операцій з ТОВ "МТІ", ТОВ
"АКАТЕК", ПП "Монблан", ТОВ "Техніка для
бізнесу" та їх подальше використання у
господарській діяльності позивача з
метою отримання прибутку.

Отже, виходячи з викладеного
вбачається, що фактичні обставини
об'єктивно засвідчують здійснення
господарської діяльності між
позивачем та ТОВ "МТІ", ТОВ "АКАТЕК", ПП
"Монблан", ТОВ "Техніка для бізнесу" і
правомірність віднесення позивачем
спірних сум до податкового кредиту з
податку на додану вартість та до складу
витрат, відповідно до первинних
бухгалтерських документів та за
податковими накладними, які виписані
на виконання умов викладених вище
договірних відносин.

Тому колегія суддів вважає
правильним висновок суду першої
інстанції стосовно того, що позивачем у
відповідності до вимог положень ст.198
ПК України віднесено до складу
податкового кредиту податок, сплачений
в ціні отриманих товарів, на підставі
податкових накладних, оформлених
належним чином та виданих
підприємствами, що на момент
здійснення господарської діяльності
мали статус платників податку на
додану вартість та правомірно
віднесені витрати, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування за
перевіряємий період, у зв'язку із
виконанням господарських договорів,
укладених між позивачем та ТОВ "МТІ",
ТОВ "АКАТЕК", ПП "Монблан", ТОВ "Техніка
для бізнесу".

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи, зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції правильно
встановив всі обставини справи,
прийняв постанову з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200,
п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 254 КАС

України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області -
залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 04 серпня 2014
року по справі за позовом Виробничо -
комерційної фірми « Н -БІС» у вигляді
товариства з обмеженою
відповідальністю до Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправними та скасування
акту перевірки та податкових
повідомлень - рішень - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів з моменту виготовлення
її в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 9
грудня 2014 року.

Головуючий:

Судді: