Справа № 364/1381/14-а
Суддя: Яковенко О. М.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 364/1381/14-а
Провадження № 2-а/364/33/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2014 року Володарський
районний суд Київської області

у складі:

головуючого судді Яковенко
О. М.,

за участю секретаря Кулинич Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Володарка
адміністративну справу за позовом
Володарського районного центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю, -

ВСТАНОВИВ:

Володарський районний центр
зайнятості звернувся до суду з
позовною заявою, в якій просив стягнути
з ОСОБА_1 8092 грн 61 коп. незаконно
отриманої допомоги по безробіттю.

У позовній заяві позивач посилався на
те, що 16.07.2013 року до Володарського
районного центру зайнятості (далі - РЦЗ)
за сприянням у працевлаштуванні
звернулась ОСОБА_1, яку відповідно до ч.
1 ст. 9 Закону України «Про зайнятість
населення» від 05.07.2012 року №5067-VI та
Порядку реєстрації, перереєстрації та
ведення обліку громадян, які шукають
роботу, і безробітних, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.03.2013 року №198, було зареєстровано
як таку, що шукає роботу.

16.07.2013 року ОСОБА_1 за її особистою
заявою надано статус безробітного
відповідно до ст. 43 Закону України «Про
зайнятість населення» від 05.07.2012 року
№5067-VI та Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.03.2013
року №198.

23.07.2013 року відповідачеві розпочато
виплату допомоги по безробіттю
відповідно до п. 3 ст. 22 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 02.03.2000 року №1533-ІІІ.

Під час проведення обміну інформацією
за 3 квартал 2013 року між Державним
центром зайнятості, Державною
податковою адміністрацією України та
Пенсійним фондом України було
встановлено, що ОСОБА_1 з 02.01.2013 року по
16.07.2013 року працювала та отримувала
доходи у Комунальному закладі охорони
здоров'я «Володарський ЦПМСД».

ОСОБА_1 отримала статус безробітного
16.07.2013 року обманним шляхом, а саме,
перебуваючи у трудових відносинах з
Комунальним закладом охорони здоров'я
«Володарський ЦПМСД» не повідомила
районний центр зайнятості про
отримання доходів у 2013 році.

Згідно службової записки
Володарського РЦЗ від 07.10.2014 року за
період перебування на обліку в центрі
зайнятості ОСОБА_1 незаконно отримала
допомогу по безробіттю в сумі 8092,61 грн,
яка підлягає поверненню в повному
обсязі.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач позовних вимог не визнала і
дала пояснення суду, що з 02.01.2013 року
працювала молодшою сестрою ФП с.
Біліївка по сумісництву.

16.07.2013 року вона подала заяву про
звільнення. Цього ж дня її було
звільнено.

Одержавши наказ про звільнення, 16.07.2013
року вона звернулася до Володарського
РЦЗ про надання їй статусу
безробітного.

З 23.07.2013 року їй виплачували допомогу по
безробіттю.

Допомогу одержала на законних
підставах, адже в момент подання заяви
до Володарського РЦЗ вже не працювала.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, суд дійшов
переконання, що позовна заява не
підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлені такі обставини.

Відповідно до наказу №1 по
Комунальному закладу охорони здоров'я
«Володарський ЦПМСД» від 02.01.2013 року
ОСОБА_1 прийнято на посаду молодшої
сестри ФП с. Біліївка по сумісництву з
02.01.2013 року по переводу з Володарської
ЦРЛ (а.с. 31).

16.07.2013 року ОСОБА_1 звернулась до в.о.
головного лікаря з заявою про
звільнення її з посади молодшої сестри
за власним бажанням (а.с. 33).

Згідно наказу №41 по КЗОЗ «Володарський
ЦПМСД» ОСОБА_1 - молодшу сестру ФП с.
Біліївка звільнено з даної посади з
16.07.2013 року за власним бажанням (а.с. 32).

Після отримання наказу про звільнення
ОСОБА_1 16.07.2013 року звернулась до
директора Володарського РЦЗ із заявою
про надання їй статусу безробітного.

Відповідно до п. 8 ст. 1 Закону України
«Про зайнятість населення» від 05.07.2012
року №5067-VI (далі - Закон №5067-VI)
зареєстрований безробітний - особа
працездатного віку, яка зареєстрована
в територіальному органі центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції, як
безробітна і готова та здатна
приступити до роботи.

Згідно ч. 2 ст. 43 Закону №5067-VI статус
безробітного надається зазначеним у
частині першій цієї статті особам за їх
особистою заявою у разі відсутності
підходящої роботи з першого дня
реєстрації у територіальних органах
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції, незалежно від
зареєстрованого місця проживання чи
місця перебування.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.03.2013 року №198 затверджено Порядок
реєстрації, перереєстрації та ведення
обліку громадян, які шукають роботу, і
безробітних, відповідно до п. 8 Порядку
рішення про надання статусу
безробітного чи відмову у наданні
такого статусу приймається центром
зайнятості не пізніше ніж протягом
семи календарних днів з дня подання
особою заяви про надання статусу
безробітного.

З наказом про надання (відмову в
наданні) статусу безробітного,
визначення розміру і строку виплати
матеріального забезпечення на випадок
безробіття, відкладення, скорочення
тривалості та припинення виплати
такого забезпечення особа
ознайомлюється під час відвідування
центру зайнятості, про що ставить
підпис у відповідному додатку до
персональної картки.

Припинивши трудові відносини 16.07.2013
року з Комунальним закладом охорони
здоров'я «Володарський ЦПМСД», ОСОБА_1
на виконання ст. 43 Закону №5067-VI від
05.07.2012 року звернулась з особистою
заявою до Володарського РЦЗ про
надання їй статусу безробітного, де її
було зареєстровано як безробітну.

За п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону №5067-VI
зареєстровані безробітні мають право
на матеріальне забезпечення на випадок
безробіття та соціальні послуги
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" та цього Закону.

За ч. 3 ст. 22 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 02.03.2000 року №1533-ІІІ
(далі - Закон №1533-ІІІ) допомога по
безробіттю виплачується з 8 дня після
реєстрації застрахованої особи в
установленому порядку в державній
службі зайнятості.

Відповідно до вказаного Закону з 23.07.2013
року ОСОБА_1 виплачувалась допомога по
безробіттю, сума виплаченої допомоги
складала 8092 грн 61 коп.

Як зазначено у п. 7 Порядку підставою
для відмови у наданні статусу
безробітного є встановлення факту
зайнятості особи, у тому числі
отримання повідомлення роботодавця
про працевлаштування особи.

Надаючи статус безробітного ОСОБА_1
центр зайнятості не встановив підстав
для відмови в наданні статусу
безробітного.

Відповідно до ст. 45 Закону №5067-VI
реєстрація безробітного в
територіальному органі центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції,
припиняється у разі:

8) встановлення факту подання особою
недостовірних даних та документів, на
підставі яких було прийнято рішення
про надання їй статусу безробітного,
призначення (виплати) матеріального
забезпечення на випадок безробіття та
надання соціальних послуг;

9) встановлення факту виконання
безробітним оплачуваної роботи
(надання послуг).

Представник позивача посилався на те,
що відповідач обманним шляхом отримала
статус безробітного 16.07.2013 року,
оскільки перебувала в трудових
відносинах з Комунальним закладом
охорони здоров'я «Володарський ЦПМСД».

Такі посилання представника позивача
спростовуються поясненнями
відповідача та матеріалами справи,
адже під час розгляду справи
встановлено, що 16.07.2013 року ОСОБА_1
звернулась до в.о. головного лікаря про
звільнення з посади.

16.07.2013 року головним лікарем видано
наказ №41 від 16.07.2013 року про звільнення
ОСОБА_1 з посади молодшої сестри.

Ознайомившись з наказом про
звільнення, на виконання ст. 43 п. 3
Закону №5067-VI ОСОБА_1 звернулась з
особистою заявою до центру зайнятості
про надання їй статусу безробітного,
подавши відповідні документи до
центру.

За даною заявою ОСОБА_1 було надано
статус безробітного, де їй була
виплачена допомога по безробіттю,
відповідно до вимог ч. 3 ст. 22 Закону
№1533-ІІІ.

Вимоги Володарського районного центру
зайнятості не ґрунтуються на законі,
тому не підлягають повністю до
задоволення.

Керуючись Законом України "Про
зайнятість населення", Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", ст. ст. 6-11, 71, 158-163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог
Володарського районного центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Володарський районний суд протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови суду.

Суддя:
О. М. Яковенко