Справа № 644/2852/14-а (2а/644/70/14)
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2014 р.
м. Київ К/800/45221/14

Вищий адміністративний суд
України у складі: суддя-доповідач Кочан
В.М., судді Винокуров К.С. , Пасічник С.С.
, розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
на постанову Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 03.07.2014р. та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28.07.2014р. у
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
про визнання неправомірною відмови у
призначенні пенсії та зобов'язання
здійснити дії щодо призначення пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2014 року ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова,
в якому просила визнати неправомірною
відмову відповідача призначити їй
дострокову пенсію за віком на
пільгових умовах як матері
дитини-інваліда та скасувати рішення
Управління Пенсійного фонду України у
Орджонікідзевському районі м. Харкова
від 21.01.2014р. про відмову в призначенні
їй пенсії за віком.

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 03.07.2014р.,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28.07.2014р.,
позов задоволено. Визнано
неправомірною відмову Управління
Пенсійного фонду України у
Орджонікідзевському районі м. Харкова
призначити ОСОБА_2 дострокову пенсію за
віком на пільгових умовах як матері
дитини-інваліда та скасовано рішення
Управління Пенсійного фонду України у
Орджонікідзевському районі м. Харкова
від 21.01.2014р. про відмову в призначенні
ОСОБА_2 пенсії за віком. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.Харкова з
02.01.2014р. призначити ОСОБА_2 дострокову
пенсію за віком на пільгових умовах як
матері дитини-інваліда.

У касаційній скарзі представник
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
з посиланням на порушення норм
матеріального і процесуального права,
допущених судами, просить рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
скасувати та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до ст. 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів приходить до висновку
про наявність підстав для задоволення
касаційної скарги з урахуванням
наступного.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 є
матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Згідно
довідки МСЕК від 13.05.1998р. ОСОБА_3 з
ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено ІІІ групу
інвалідності та визнано інвалідом з
дитинства.

Крім того, встановлено, що згідно
з медичним висновком №4 від 02.01.1995р. у
ОСОБА_3 було виявлено захворювання, яке
відповідає розділу 11 пункту 8 Переліку
медичних показань і на підставі цього
висновку батькові ОСОБА_3 призначено
пенсію за дитину інваліда до 16 років.

ОСОБА_2 02.01.2014р. звернулася до
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
із заявою про призначення дострокової
пенсії за віком як матері
дитини-інваліда.

21.01.2014 року відповідач прийняв
рішення про відмову у призначенні їй
вказаної пенсії з тих підстав, що
ОСОБА_2 не надано документів на
підтвердження того, що її дитина
визнана інвалідом з дитинства до
шестирічного віку, а тому позивач не
набула права на призначення пенсії
відповідно до п.3 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).

Задовольняючи позов, суди виходили з
того, що Законом № 1058-ІV не встановлено
право на призначення дострокової
пенсії тільки матерям, дітям яких
інвалідність встановлена до
досягнення ними шестирічного віку, а
оскільки позивач досягла 50 річного
віку, має понад 15 років страхового
стажу та виховала до шестирічного віку
дитину-інваліда, відмова відповідача у
призначенні їй пенсії за віком
достроково є протиправною.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком судів попередніх інстанцій з
огляду на наступне.

Принципи, засади і механізм
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій визначає
Закон № 1058-IV.

Статтею 1 Закону № 1058-IV передбачено, що
пенсія - це щомісячна пенсійна виплата
в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.26 цього ж Закону
особи мають право на призначення
пенсії за віком після досягнення
чоловіками 60 років, жінками - 55 років та
наявності страхового стажу не менше
п'яти років.

Відповідно до абзацу четвертого
пункту 3 Прикінцевих положень Закону
№ 1058-IV жінки, які народили
п'ятеро або більше дітей і виховали їх
до шестирічного віку, і матері
інвалідів з дитинства, які виховали їх
до цього віку, мають право на
призначення дострокової пенсії за
віком, але не раніше ніж за 5 років до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст.26 цього Закону, за
наявності не менше 15 років страхового
стажу. При цьому до числа інвалідів з
дитинства належать також діти-інваліди
віком до 16 років.

Згідно з пунктом 25 Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління ПФУ від 25.11.2005р.
№ 22-1 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 27.12.2005р.
за № 1566/11846; у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин; далі -
Порядок), у разі якщо дитина визнана
дитиною-інвалідом після досягнення
шестирічного віку, або інвалідом з
дитинства після досягнення
вісімнадцятирічного віку, надається
висновок лікарсько-консультативної
комісії про те, що вона мала медичні
показання для визнання її
дитиною-інвалідом до досягнення
шестирічного віку.

З урахуванням вказаних норм
колегія суддів дійшла висновку про те,
що мати дитини-інваліда має право на
призначення дострокової пенсії за
віком, але не раніше ніж за 5 років до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 Закону № 1058-ІV, у
тому разі, якщо дитина, яку вона
виховує, визнана дитиною-інвалідом до
досягнення шестирічного віку.

Якщо дитина визнана
дитиною-інвалідом після досягнення нею
шестирічного віку, або інвалідом з
дитинства після досягнення
вісімнадцятирічного віку, мати цієї
дитини має право на отримання
зазначеної пенсії лише у разі
наявності висновку
лікарсько-консультативної комісії про
те, що дитина мала медичні показання
для визнання її дитиною-інвалідом до
досягнення шестирічного віку.

Як встановлено судами, позивач
такий висновок
лікарсько-консультативної комісії не
отримала, оскільки відповідно до
виписок із історії хвороби сина
захворювання, за яким він визнаний
інвалідом, було вперше діагностовано
лікарями в дев'ятирічному віці.

Оскільки судами не встановлено
обставин, які б свідчили про те, що син
ОСОБА_2 мав медичні показання для
визнання її дитиною-інвалідом до
досягнення шестирічного віку, то
відсутні правові підстави для визнання
протиправною відмови Управління
Пенсійного фонду України у
Орджонікідзевському районі м. Харкова
щодо дострокового призначення ОСОБА_2
пенсії за віком.

Верховний Суд України, рішення якого
відповідно до положень статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України є обов'язковим для всіх судів
України, у постанові від 27.05.2014р. (справа
№ 21-133а14) висловив аналогічну правову
позицію.

Оскільки у справі не вимагається
збирання або проведення додаткової
перевірки доказів, обставини справи
судами встановлені повно й правильно,
але допущена помилка в застосуванні
норм матеріального права, суд
касаційної інстанції згідно зі ст.229
Кодексу адміністративного судочинства
України скасовує судові рішення та
ухвалює нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 229, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
задовольнити.

Постанову Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 03.07.2014р. та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28.07.2014р.
скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог відмовити
у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, може
бути переглянута Верховним Судом
України з підстав і в порядку,
встановлених статтями 237-244 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач
Кочан В.М.

судді

Винокуров К.С.

Пасічник С.С.