Справа № 821/1498/14
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/1498/14

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Войтович І.І.

Колегія суддів Одеського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

Судді доповідача - Потапчука
В.О.

суддів - Коваля
М.П.

- Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у м. Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 21 липня 2014
року по справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н
О В И Л А:

Позивач звернувся до суду із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 10.02.2014 року.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що висновок акта перевірки
позивача ґрунтуються на припущеннях та
носять суб'єктивний характер. Зокрема,
зауважив, що є цілком безпідставними
висновки відповідача щодо наявності
порушення з боку позивача п.п.164.2.17 п.164.2
ст.164 Податкового кодексу України, саме
неоподаткування отриманого доходу у
вигляді додаткового блага, оскільки
анулювання (прощення) банком
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту, не є
тотожним отриманому додатковому благу,
котре згідно положень Податкового
кодексу України має бути
оподатковано. Також, наголошує що
визначальною ознакою доходу платника
податку, як об'єкта та бази
оподаткування податком з доходів
фізичних осіб, у тому числі у вигляді
додаткового блага, є фактичне
отримання такого доходу платником
податку в грошовій, матеріальній чи
нематеріальній формі. При цьому,
відсотки за користування кредитом,
нараховані банком відповідно до умов
договору та списані за його рішенням,
не є доходом платника податків у
розумінні Податкового кодексу України,
котрий підлягає оподаткуванню в
порядку п.п. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164
Податкового кодексу України. Просив
позов задовольнити.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 21 липня 2014
року адміністративний позов
задоволено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду
відповідачем подано апеляційну скаргу
в якій зазначається, що висновки
постанови суду першої інстанції
помилкові та такі, що не відповідають
обставинам справи, у зв'язку з чим
апелянт просить скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог
позивача.

Сторони були сповіщені належним
чином про час і місце судового
засідання, що підтверджується
письмовими доказами наявними в
матеріалах справи, сторони до суду не
прибули.

Відповідно до ч 4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, а
також враховуючи те що в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
справи, - дійшла висновку про
можливість розгляду справи за
відсутністю сторін по справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що посадовою особою
відповідача була проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 з питань отримання доходу
(додаткового блага) у вигляді суми
боргу анульованого кредитом за період
з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року. За
результатами даної перевірки складено
акт №1953/21-03-17-02/НОМЕР_1 від 26.12.2013 року.

Згідно висновків наведеного акта
перевіркою встановлено порушення
платником податків фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164
Податкового кодексу України, а саме, не
включено до загального річного
оподаткованого доходу і не
задекларовано сума отриманого доходу у
вигляді додаткового блага в розмірі
446025, 00 грн., що призвело до заниження
податку на доходи фізичних осіб в сумі
73249, 08 грн. Також, встановлено порушення
п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України,
зокрема, податкова декларація про
майновий стан і доходи за 2012 рік
платником податків фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 до ДПІ у м. Херсоні
ГУ Міндоходів у Херсонській області не
надана у встановлені законодавством
терміни.

На підставі вищенаведеного акта
перевірки відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 10.02.2014 року, яким позивачу визначено
суму грошового зобов'язання за
платежем: податок на доходи фізичних
осіб, що сплачується фізичними особами
за результатами річного декларування в
сумі 91561, 35 грн., в тому числі за основним
платежем в сумі 73249, 08 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) в сумі 18312, 27 грн.

Висновки податкового органу про не
оподаткування доходу, отриманого
позивачем від податкового агента АТ
"УКРСИББАНК" у вигляді суми
анульованого (прощеного) боргу згідно
кредитного договору, укладеного між
позивачем та АТ "УКРСИББАНК",
ґрунтуються на тому, що анулювання
(прощення) заборгованості за кредитним
договором є тим самим додатковим
благом в розумінні п.п.164.2.17 п.164.2 ст. 164
Податкового кодексу України, що
включається до загального місячного
(річного) оподатковуваного доходу
платника податків та з якого
утримується та перераховується до
бюджету податок з доходів фізичних
осіб.

У зв'язку з зазначеним податковий орган
вважає, що позивач зобов'язаний був
нарахувати податкові зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб.

При вирішенні питання суд першої
інстанції дійшов висновку про
обгрунтованість позовних вимог
позивача.

Колегія суддів вважає правильним такий
висновок суду першої інстанції
виходячи з наступного.

З матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що 04.06.2007 року між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
"УкрСиббанк" та ОСОБА_2 укладено Договір
про надання споживчого кредиту
№00, відповідно до п.1.1 Розділу 1
якого Банк зобов'язується надати
Позичальникові, а Позичальник
зобов'язується прийняти, належним
чином використовувати і повернути
Банку кредит (грошові кошти) в
іноземній валюті в сумі 126895, 00
швейцарських франків, та сплатити
проценти, комісії в порядку та на
умовах, визначених даним Договором.
Відповідно до п.п.1.2.1 п.1.2. даного
Договору надання кредиту (грошових
коштів) здійснюється у наступний
термін: з 04.06.2007 року по 04.06.2025 року.

Згідно повідомлення про анулювання
боргу від 17.02.2012 року позивача
повідомлено, що на підставі Договору
про надання споживчого кредиту
№00 від 04.06.2007 року станом на 17.02.2012
року обліковується кредитна
заборгованість в сумі 124949, 25
швейцарських франків, що складає 1073264, 08
грн. по курсу НБУ станом на 17.02.2012 року,
штрафні санкції в сумі 16719, 31 грн. Крім
цього, повідомлено, що АТ "УкрСиббанк"
прийнято рішення про анулювання
кредитної заборгованості, що станом на
17.02.2012 року становить 49979, 70
швейцарських франків, що складає 429305, 63
грн. по курсу НБУ станом на 17.02.2012 року,
штрафні санкції в сумі 16719, 31 грн.

Також АТ «УкрСиббанк» повідомлено
позивача про прийняття рішення про
анулювання кредитної заборгованості.

Відповідно до п.164.1 ст.164 Податкового
кодексу України, базою оподаткування є
загальний оподатковуваний дохід, з
урахуванням особливостей, визначених
цим розділом. Загальний
оподатковуваний дохід - будь-який
дохід, який підлягає оподаткуванню,
нарахований (виплачений, наданий) на
користь платника податку протягом
звітного податкового періоду.

Згідно п.п.162.1.3 п.162.1 ст.162 Податкового
кодексу України, платником податку є
податковий агент.

Відповідно до п.176.2 ст.176 Податкового
кодексу України особи, які відповідно
до цього Кодексу мають статус
податкових агентів, зобов'язані: а)
своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок;
б) подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу,
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми
утриманого з них податку до
контролюючого органу за місцем свого
розташування. Такий розрахунок
подається лише у разі нарахування сум
зазначених доходів платнику податку
податковим агентом протягом звітного
періоду. Запровадження інших форм
звітності з зазначених питань не
допускається.

Відповідно до п.п."д" п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164
ПК України до загального місячного
(річного) оподатковуваного доходу
платника податку включається дохід,
отриманий платником податку як
додаткове благо (крім випадків,
передбачених статтею 165 цього Кодексу)
у вигляді суми боргу платника податку,
анульованого (прощеного) кредитором за
його самостійним рішенням, не
пов'язаним з процедурою банкрутства, до
закінчення строку позовної давності.
Якщо кредитор повідомляє платника
податку - боржника рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
або шляхом укладення відповідного
договору, або шляхом надання
повідомлення боржнику під підпис
особисто про анулювання (прощеного)
боргу та включає суму анульованого
(прощеного) боргу до податкового
розрахунку суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, за підсумками звітного
періоду, у якому такий борг було
анульовано (прощеного), такий боржник
самостійно сплачує податок з таких
доходів та відображає їх у річній
податковій декларації.

Зазначена редакція цього пункту діє з
01.07.2012 відповідно до Закону України "Про
внесення змін до Податкового кодексу
України щодо удосконалення деяких
податкових норм".

До 01.07.2012 року діяла наступна редакція
п.п."д" п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, а
саме: до загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку включається дохід, отриманий
платником податку як додаткове благо
(крім випадків, передбачених статтею 165
цього Кодексу) у вигляді суми боргу
платника податку, анульованого
кредитором за його самостійним
рішенням, не пов'язаним з процедурою
банкрутства, до закінчення строку
позовної давності. Якщо кредитор
повідомляє платника податку - боржника
про анулювання боргу та включає суму
анульованого боргу до податкового
розрахунку суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, за підсумками звітного
періоду, у якому такий борг було
анульовано, такий боржник самостійно
сплачує податок з таких доходів та
відображає їх у річній податковій
декларації.

Відповідно до Листа Державної
податкової служби України від 19.06.2012
року № 10297/6/15-1415 «Про розгляд листа»
зазначено, що банк, як податковий агент
повинен нарахувати, утримати та
перерахувати до бюджету податок із
суми анульованого (списанного) боргу за
ставками, визначеними у п. 167.1 ст. 167
Кодексу та згідно з п.п. «б» п. 176.2 ст. 176
Кодексу відобразити суму такого доходу
у податковому розрахунку за формою 1 ДФ
у звітному періоду, в якому такий борг
було анульовано (списано)

Таким чином, враховуючи обов'язок саме
банку як податкового агента
нарахувати, утримати та перерахувати
до бюджету податок із суми
анульованого (списанного) боргу
колегія суддів вважає безпідставними
висновки податкового органу щодо
обов'язку позивача ( боржника) сплатити
такий податок.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
оскаржуваної постанови суд першої
інстанції дійшов вірних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 200, 206,254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області - залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 21
липня 2014 року по справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про скасування
податкового повідомлення-рішення,- без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Коваль М.П.

Семенюк Г.В.