Справа № 815/6095/14
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6095/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року

м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

за участю секретаря Борцової С.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Відділу Державної реєстраційної
служби України Овідіопольського
районного управління юстиції Одеської
області, Відділу Держземагенства у
Овідіопольському районі Одеської
області, за участю третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів - ОСОБА_2,
ОСОБА_3, про скасування державного акту
та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Одеського
окружного адміністративного суду з
позовними вимогами до Відділу
Державної реєстраційної служби
України Овідіопольського районного
управління юстиції Одеської області,
Відділу Держземагенства у
Овідіопольському районі Одеської
області, за участю третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів - ОСОБА_2,
ОСОБА_3, про скасування державного акту
серії ЯЕ №114499, виданого на ім'я ОСОБА_3
та зобов'язання Відділу Державної
реєстраційної служби України
Овідіопольського районного управління
юстиції Одеської області скасувати
реєстрацію державного акту
Овідіопольського районного відділу
земельних ресурсів на ім'я ОСОБА_3 на
земельну ділянку НОМЕР_1 в ГО
«Авангард-2» на території
Прилиманської сільської ради
Овідіопольського району Одеської
області зареєстрованого за №81
від 21.06.2007 року. В обґрунтування
заявлених позовних вимог позивач
зазначила, що у 1991 році ОСОБА_1, на
підставі рішення Прилиманської
сільської ради Овідіопольського
району Одеської області від 17.06.1991 року
№44 та рішення адміністрації та
профкому радгоспу «Тепличне» від 15.11.1991
року (Протокол №5), отримала в
користування земельну ділянку для
ведення садівництва під НОМЕР_1 у
Садівничому товаристві «Тепличне» на
масиві «Авангард-2» у с. Сухий Лиман.
Право користування земельною ділянкою
підтверджено членською книжкою
садовода та видано свідоцтво на
будівництво літнього садового будинку
з господарськими будівлями на
земельній ділянці НОМЕР_1, та , в
подальшому, 30.07.1999 року, рішенням
виконкому Прилиманської сільської
ради №339 ОСОБА_1 передано у приватну
власність зазначену земельну ділянку.
07.05.2004 року Овідіопольська районна
державна адміністрація Одеської
області звернулась до Одеського
науково-дослідного проектного
інституту землеустрою з листом №И-924
щодо виготовлення технічної
документації для передачі у власність
та видачі державного акту на право
власності на землю громадянці ОСОБА_1
Але, всупереч норм діючого
законодавства, 13.11.2006 року
Овідіопольською районною державною
адміністрацією видано державний акт на
право власності на земельну ділянку
НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_2, та, в подальшому,
на підставі договору купівлі-продажу
від 05.12.2006 року, який визнано недійсним
рішенням Овідіопольського районного
суду Одеської області, на ім'я ОСОБА_3,
чим порушено законні права позивача.
Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 20.06.2012 року
по справі №2а/1570/10934/2011 визнано
протиправним та скасовано
Розпорядження Овідіопольської РДА №429
від 04.04.2006 року в частині затвердження
матеріалів технічної документації та
передачі у власність ОСОБА_2 земельної
ділянки НОМЕР_1 та зобов'язано відділ
Держкомзему в Овідіопольському районі
Одеської області скасувати реєстрацію
Державного акту на ім'я ОСОБА_2, у
зв'язку з чим, позивач вважає, що
підлягає скасуванню і державний акт,
виданий на підставі недійсного
договору. За наведених обставин,
позивач просить суд зобов'язати Відділ
Державної реєстраційної служби
України Овідіопольського районного
управління юстиції Одеської області
скасувати реєстрацію державного акту,
виданого Овідіопольським районним
відділом земельних ресурсів на ім'я
ОСОБА_3 на земельну ділянку НОМЕР_1 в ГО
«Авангард-2» на території
Прилиманської сільської ради
Овідіопольського району Одеської
області зареєстрованого за №81
від 21.06.2007 року.

В судове засідання представники
відповідачів не з'явилися, заперечень
на позов не надали.

Від третьої особи - ОСОБА_3 надійшла
заява про розгляд справи за її
відсутності.

Третя особа - ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явився, письмових
пояснень по суті спору не надав.

Згідно з ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Дослідивши наявні в справі письмові
докази, оцінивши їх за власним
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді справи, суд
встановив наступні факти та обставини.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України
«Про місцеві державні адміністрації»,
виконавчу владу в областях і районах,
містах Києві та Севастополі здійснюють
місцеві державні адміністрації.
Місцева державна адміністрація є
місцевим органом виконавчої влади і
входить до системи органів виконавчої
влади. Місцева державна адміністрація
в межах своїх повноважень здійснює
виконавчу владу на території
відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці, а також реалізує повноваження,
делеговані їй відповідною радою.
Місцеві державні адміністрації в межах
відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці забезпечують: 1) виконання
Конституції, законів України, актів
Президента України, Кабінету Міністрів
України, інших органів виконавчої
влади вищого рівня; 2) законність і
правопорядок, додержання прав і свобод
громадян; 3) виконання державних і
регіональних програм
соціально-економічного та культурного
розвитку, програм охорони довкілля, а в
місцях компактного проживання
корінних народів і національних меншин
- також програм їх
національно-культурного розвитку; 4)
підготовку та виконання відповідних
бюджетів; 5) звіт про виконання
відповідних бюджетів та програм; 6)
взаємодію з органами місцевого
самоврядування; 7) реалізацію інших
наданих державою, а також делегованих
відповідними радами повноважень.

Судом встановлено, що у 1991 році ОСОБА_1
отримала в користування земельну
ділянку для ведення садівництва НОМЕР_1
у садівничому товаристві "Тепличне" на
масиві "Авангард-2" у с. Сухий Лиман.

Виділення земельної ділянки позивачу
проведено на підставі Рішення
Прилиманської сільської Ради
Овідіопольського району Одеської
області від 17.06.1991р. №44 та рішення
адміністрації та профкому радгоспу
"Тепличний", що підтверджується
Протоколом №5 від 18.11.1991р. загальних
зборів ПМК-4.

Право користування земельною ділянкою
НОМЕР_1 у садівничому товаристві
"Тепличне" на масиві "Авангард-2" також
підтверджено членською книжкою
садовода за НОМЕР_1 та видано свідоцтво
на будівництво літнього садового дому
з господарськими будівлями на
земельній ділянці № НОМЕР_1 (а.с.14-15).

Судом встановлено, що Виконкомом
Прилиманської сільської Ради
Овідіопольського району Одеської
області 30.07.1999 року прийнято рішення
№339 про передачу ОСОБА_1 безкоштовно у
приватну власність земельну ділянку
НОМЕР_1 у садівничому товаристві
"Тепличне" (а.с.13).

Крім того, Овідіопольською
райдержадміністрацією Одеської
області 07.05.2004 р. подано Заяву №И-924 до
Одеського науково-дослідного
проектного інституту землеустрою з
проханням виготовити технічну
документацію щодо передачі вказаної
земельної ділянки у власність позивачу
та видачі їй Державного акту на право
власності на вказану земельну ділянку
(а.с.16).

Разом з тим, судом також встановлено, що
13.11.2006 року на ім'я ОСОБА_2 видано
Державний акт на право власності на
земельну ділянку № НОМЕР_1 у СК
"Авангард-2", на підставі розпорядження
№ 429 від 04.04.2006 року.

Згідно розпорядження Овідіопольської
районної державної адміністрації №429
від 04 квітня 2006 року затверджені
матеріали технічної документації та
передано безоплатно у власність ОСОБА_2
зазначену земельну ділянку № НОМЕР_1 в
ГО "Авангард-2"на території
Прилиманської сільської ради
Овідіопольського району.

В подальшому, на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
05.12.2006 року ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_3
придбала земельну ділянку, на яку було
виготовлено Державний акт серії ЯЕ
№114499.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 20.06.2012 року
по справі №2а/1570/10934/2011, залишеною без
змін ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 03.09.2013 року,
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Овідіопольської районної державної
адміністрації Одеської області,
відділу Держкомзему у
Овідіопольському районі Одеської
області за участю третіх осіб на
стороні відповідача, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_2, Прилиманської сільської ради
Овідіопольського району, ГО "Авангард-2"
та ОСОБА_3 задоволено, визнано
протиправним та скасовано
Розпорядження Овідіопольської
районної державної адміністрації
Одеської області №429 від 04.04.2006 року в
частині затвердження матеріалів
технічної документації та передачі
безоплатно у власність ОСОБА_2
земельної ділянки НОМЕР_1 в ГО
"Авангард-2" на території Прилиманської
сільської ради Овідіопольського
району Одеської області та зобов'язано
відділ Держкомзему в Овідіопольському
районі Одеської області скасувати
реєстрацію Державного акту
Овідіопольського районного відділу
земельних ресурсів на ім'я ОСОБА_2 на
земельну ділянку НОМЕР_1 в ГО
"Авангард-2" на території Прилиманської
сільської ради Овідіопольського
району Одеської області (а.с.8-12).

Відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова набрала законної сили 03.09.2013
року.

Рішенням Овідіопольського районного
суду Одеської області від 04.11.2013 року по
справі №2-220/11 позов ОСОБА_1 задоволено,
визнано недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,061 га під НОМЕР_1 у СК
«Авангард-2» на території
Прилиманської сільської ради
Овідіопольського району Одеської
області, укладений між ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, посвідчений приватним
нотаріусом Овідіопольського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_5 та зареєстрований у реєстрі за
№264.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Земельні відносини регулюються
Конституцією України, Земельним
Кодексом України, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Статтею 17 Земельного кодексу
України від 25.10.2001 року (який діяв на час
виникнення спірних правовідносин)
визначені повноваження місцевих
державних адміністрацій у галузі
земельних відносин. До повноважень
місцевих державних адміністрацій у
галузі земельних відносин належить:
розпорядження землями державної
власності в межах, визначених цим
Кодексом; участь у розробленні та
забезпеченні виконання
загальнодержавних і регіональних
(республіканських) програм з питань
використання та охорони земель;
координація здійснення землеустрою та
державного контролю за використанням
та охороною земель; підготовка
висновків щодо надання або вилучення
(викупу) земельних ділянок; викуп
земельних ділянок для суспільних
потреб у межах, визначених законом;
підготовка висновків щодо
встановлення та зміни меж сіл, селищ,
районів, районів у містах та міст;
здійснення контролю за використанням
коштів, що надходять у порядку
відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва,
пов'язаних із вилученням (викупом)
земельних ділянок; координація
діяльності державних органів
земельних ресурсів; вирішення інших
питань у галузі земельних відносин
відповідно до закону.

Відповідно до ст.ст.18, 19
Земельного кодексу України, до земель
України належать усі землі в межах її
території, в тому числі острови та
землі, зайняті водними об'єктами, які за
основним цільовим призначенням
поділяються на категорії. Земельні
ділянки кожної категорії земель, які не
надані у власність або користування
громадян чи юридичних осіб, можуть
перебувати у запасі.

Відповідно до ст.1 Закону України
"Про місцеві державні
адміністрації"від 09.04.1999р. №586-14,
виконавчу владу в областях, районах,
районах Автономної Республіки Крим, у
містах Києві та Севастополі здійснюють
обласні, районні, Київська та
Севастопольська міські державні
адміністрації.

Згідно з п.12 Розділу X Земельного
кодексу України, до розмежування
земель державної і комунальної
власності, повноваження щодо
розпорядження землями в межах
населених пунктів, крім земель,
переданих у приватну власність,
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Статтею 116 Земельного кодексу
України передбачено, що громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом. Набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування. Безоплатна
передача земельних ділянок у власність
громадян провадиться у разі:
приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян;
одержання земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом. Надання у користування
земельної ділянки, що перебуває у
власності або у користуванні,
провадиться лише після вилучення
(викупу) її в порядку, передбаченому цим
Кодексом.

Відповідно до п.11 Постанови
Пленуму Верховного суду України від 16
квітня 2004 року №7 "Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ", розглядаючи позови про захист
прав власників земельних ділянок і
землекористувачів (про усунення
перешкод у користуванні ними тощо), суд
має перевіряти законність рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про передачу
земельної ділянки іншій особі без
вилучення (викупу) її у позивача в
установленому порядку і за наявності
для цього підстав ухвалювати рішення
про його недійсність.

Отже, оскільки Розпорядження
Овідіопольської районної державної
адміністрації Одеської області №429 від
04.04.2006 року в частині затвердження
матеріалів технічної документації та
передачі безоплатно у власність ОСОБА_2
земельної ділянки НОМЕР_1 в ГО
"Авангард-2" на території Прилиманської
сільської ради Овідіопольського
району Одеської області скасовано та
зобов'язано відділ Держкомзему в
Овідіопольському районі Одеської
області скасувати реєстрацію
Державного акту Овідіопольського
районного відділу земельних ресурсів
на ім'я ОСОБА_2 на земельну ділянку
НОМЕР_1 в ГО "Авангард-2" на території
Прилиманської сільської ради
Овідіопольського району Одеської
області, а договір купівлі-продажу
земельної ділянки площею 0,061 га під
НОМЕР_1 у СК «Авангард-2» на території
Прилиманської сільської ради
Овідіопольського району Одеської
області, укладений між ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, посвідчений приватним
нотаріусом Овідіопольського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_5 та зареєстрований у реєстрі за
№264, визнано недійсним, державний акт
серії ЯЕ №114499, виданий на ім'я ОСОБА_3, є
протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно постанови Кабінету
Міністрів України від 17 серпня 2011 року
№ 974 "Про утворення територіальних
органів Державного агентства
земельних ресурсів" утворено як
юридичні особи публічного права
територіальні органи Державного
агентства земельних ресурсів за
переліком згідно з додатком 1,
реорганізовано територіальні органи
Державного комітету із земельних
ресурсів шляхом приєднання до
новоутворених територіальних органів
Державного агентства земельних
ресурсів за переліком згідно з
додатком 2.

Пунктом 22 Порядку ведення Книги
записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 9 вересня 2009 р. №
1021 (у редакції на час прийняття
постанови по справі), було встановлено,
що запис про державну реєстрацію
документа, що посвідчує право на
земельну ділянку, в розділі Книги
записів скасовується (поновлюється)
посадовою особою на підставі рішення
суду.

Постанова Кабінету Міністрів
України від 9 вересня 2009 р. № 1021 "Про
затвердження порядків ведення
Поземельної книги і Книги записів про
державну реєстрацію державних актів на
право власності на земельну ділянку та
на право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
землі" втратила чинність на підставі
Постанови КМ № 1051 від 17.10.2012 року.

Наказ Державного комітету
України по земельних ресурсах № 43 від
04.05.1999 року "Про затвердження
Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право приватної
власності на землю, право колективної
власності на землю, право власності на
землю і право постійного користування
землею, договорів на право тимчасового
користування землею (в тому числі на
умовах оренди) та договорів оренди
землі", зареєстрований в Міністерстві
юстиції України 4 червня 1999 року за №
354/3647, також втратив чинність на
підставі Наказу Міністерства аграрної
політики та продовольства № 404 від
03.07.2013 року.

Так, Порядком ведення Державного
земельного кадастру, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 2012 р. № 1051 (далі - Порядок №
1051), визначено процедуру та вимоги щодо
ведення Державного земельного
кадастру.

Ведення Державного земельного
кадастру здійснює Держземагентство та
його територіальні органи. (п. 4 Порядку
№ 1051)

Відповідно до п. 9 Порядку № 1051, до
повноважень Державного кадастрового
реєстратора територіальних органів
Держземагентства у районах, містах
республіканського (Автономної
Республіки Крим) та обласного значення
належать: 1) внесення або надання
відмови у внесенні до Державного
земельного кадастру відомостей (змін
до них) про землі та земельні ділянки
(їх частини), розташовані в межах
району, міста республіканського
(Автономної Республіки Крим) чи
обласного значення; 2) здійснення
державної реєстрації земельних
ділянок, обмежень у їх використанні,
скасування такої реєстрації; 3)
формування поземельних книг на
земельні ділянки, внесення записів до
них, забезпечення зберігання
поземельних книг; 4) присвоєння
кадастрових номерів земельним
ділянкам; 5) здійснення реєстрації: заяв
про внесення відомостей (змін до них) до
Державного земельного кадастру; заяв
про відкликання заяв про внесення
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру; заяв про надання
відомостей з Державного земельного
кадастру; повідомлень про виявлення
помилок, допущених під час ведення
Державного земельного кадастру; заяв
про виправлення технічних помилок,
допущених під час ведення Державного
земельного кадастру; заяв про внесення
виправлених відомостей до Державного
земельного кадастру; 6) проведення
перевірки відповідності поданих
документів вимогам законодавства; 7)
узагальнення відомостей про землі в
межах району, міста республіканського
(Автономної Республіки Крим) чи
обласного значення за допомогою
програмного забезпечення Державного
земельного кадастру; 8) надання
відомостей з Державного земельного
кадастру щодо об'єктів, зазначених у
підпункті 1 цього пункту, та відмови у
їх наданні, витягів з Державного
земельного кадастру про будь-яку
земельну ділянку в межах державного
кордону; 9) виправлення помилок у
Державному земельному кадастрі,
допущених у відомостях щодо об'єктів,
зазначених у підпункті 1 цього пункту;
10) оприлюднення за допомогою
програмного забезпечення Державного
земельного кадастру на офіційному
веб-сайті Держземагентства: відомостей
щодо об'єктів, зазначених у підпункті 1
цього пункту; дати та номера реєстрації
заяв про внесення відомостей (змін до
них) до Державного земельного кадастру
та заяв про відкликання заяв про
внесення відомостей (змін до них) до
Державного земельного кадастру, їх
стислого змісту та інформації про
результати розгляду.

Статтею 126 Земельного Кодексу
України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III
встановлено, що право власності,
користування земельною ділянкою
оформлюється відповідно до Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень".

Закон України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року
№ 1952-ІV (далі - ЗУ № 1952-ІV), регулює
відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень.

Згідно положень ст. 2 ЗУ № 1952-ІV,
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно;

Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно (далі - Державний реєстр
прав) - єдина державна інформаційна
система, що містить відомості про права
на нерухоме майно, їх обтяження, а
також про об'єкти та суб'єктів цих прав;

нерухоме майно - земельні ділянки, а
також об'єкти, розташовані на земельній
ділянці, переміщення яких неможливе
без їх знецінення та зміни призначення;

обтяження - заборона розпоряджатися
та/або користуватися нерухомим майном,
яка встановлена або законом, або актами
уповноважених на це органів державної
влади, їх посадових осіб або яка
виникає на підставі договорів.

Відповідно до ст. 6 ЗУ № 1952-ІV
систему органів державної реєстрації
прав становлять: Міністерство юстиції
України; центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державної реєстрації прав;
органи державної реєстрації прав,
утворені Міністерством юстиції
України в установленому
законодавством порядку (далі - органи
державної реєстрації прав).

Статтями 8, 9 ЗУ № 1952-ІV
встановлено, що орган державної
реєстрації прав: 1) проводить державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмовляє у їх реєстрації; 2) забезпечує
ведення Державного реєстру прав; 3)
надає інформацію про зареєстровані
права та їх обтяження в порядку,
встановленому цим Законом; 4)
забезпечує облік безхазяйного
нерухомого майна; 5) здійснює інші
повноваження, передбачені цим Законом
та іншими нормативно-правовими актами.

Державний реєстратор: 1)
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно, зокрема: відповідність
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у випадках, встановлених
законом); відповідність повноважень
особи, яка подає документи на державну
реєстрацію, та сторін (сторони)
правочину, згідно з яким відбувається
державна реєстрація виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав;
відповідність відомостей про нерухоме
майно, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах;
відповідність даних про наявність (або
відсутність) інформації та/або
відповідних документів, що свідчать
про накладення (зняття) заборони
(арешту) або інших обтяжень, що
перешкоджають державній реєстрації
прав, у тому числі відсутність
встановлених законом заборон на
відчуження нерухомого майна; наявність
факту виконання умов правочину, з якими
закон та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав; 2) приймає рішення
про державну реєстрацію прав, відмову в
такій реєстрації, її зупинення, про
державну реєстрацію обтяжень, про
скасування запису, погашення запису та
внесення змін до записів у Державному
реєстрі прав; 3) відкриває і закриває
розділи Державного реєстру прав,
вносить до них відповідні записи; 4)
веде реєстраційні справи щодо об'єктів
нерухомого майна; 5) присвоює
реєстраційний номер об'єкту нерухомого
майна під час проведення державної
реєстрації; 6) видає свідоцтво про право
власності на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 7)
надає витяги з Державного реєстру прав
або відмовляє у їх наданні у випадках,
передбачених цим Законом; 8) у разі
потреби вимагає подання передбачених
законодавством додаткових документів,
необхідних для державної реєстрації
прав та їх обтяжень; 9) здійснює інші
повноваження, передбачені цим Законом
та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 26 ЗУ № 1952-ІV
записи до Державного реєстру прав
вносяться на підставі прийнятого
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень.

Записи скасовуються, якщо
підстави, за яких вони були внесені,
визнані судом недійсними.

Отже, оцінивши в сукупності
наявні у матеріалах справи докази, суд
прийшов до висновку про наявність
правових підстав для задоволення
позовних вимог, оскільки у зв'язку з
тим, що ОСОБА_2 отримав державний акт на
право власності на спірну земельну
ділянку на підставі Розпорядження
Овідіопольської районної державної
адміністрації Одеської області №429 від
04.04.2006 року, яке в частині затвердження
матеріалів технічної документації та
передачі безоплатно у власність ОСОБА_2
земельної ділянки НОМЕР_1 в ГО
"Авангард-2" на території Прилиманської
сільської ради Овідіопольського
району Одеської області скасовано
постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 20.06.2012 року,
у ОСОБА_2 не було правових підстав для
отримання державного акту на право
власності на спірну земельну ділянку
та підстав для її продажу ОСОБА_3 та
отримання останньою Державного акту
серії ЯЕ №114499 на підставі договору
купівлі-продажу, який у судовому
порядку визнано недійсним, а тому даний
державний акт підлягає скасуванню та
підлягає скасуванню відповідна
реєстрація такого акту згідно ст. 26 ЗУ
№ 1952-ІV.

Частиною 3 статті 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
згідно зі ст. 105 КАС України позивач має
право, зокрема, вимагати скасування або
визнання нечинним рішення відповідача
- субєкта владних повноважень повністю
чи окремих його положень.

Згідно ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
оцінюючи надані докази в сукупності,
суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до
Відділу Державної реєстраційної
служби України Овідіопольського
районного управління юстиції Одеської
області, Відділу Держземагенства у
Овідіопольському районі Одеської
області, за участю третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів - ОСОБА_2,
ОСОБА_3, про скасування державного акту
та зобов'язання вчинити певні дії є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Судові витрати розподілити
відповідно до вимог ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст. ст. 2,4, 9, 11, 69-72, 86,
158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Відділу Державної реєстраційної
служби України Овідіопольського
районного управління юстиції Одеської
області, Відділу Держземагенства у
Овідіопольському районі Одеської
області, за участю третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів - ОСОБА_2,
ОСОБА_3, про скасування державного акту
та зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити повністю.

Скасувати державний акт серії ЯЕ
№114499 на право власності на земельну
ділянку площею 0,061 га в СК «Авангард-2»,
діл. НОМЕР_1, розташовану на території
Прилиманської сільської ради
Овідіопольського району Одеської
області, виданий Овідіопольським
районним відділом земельних ресурсів
на ім'я ОСОБА_3.

Зобов'язати Відділ Державної
реєстраційної служби України
Овідіопольського районного управління
юстиції Одеської області скасувати
запис про реєстрацію державного акту
серії ЯЕ №114499 на право власності на
земельну ділянку площею 0,061 га в СК
«Авангард-2», діл. НОМЕР_1, розташовану
на території Прилиманської сільської
ради Овідіопольського району Одеської
області, виданий Овідіопольським
районним відділом земельних ресурсів
на ім'я ОСОБА_3, зареєстрованого за
№81 від 21.06.2007 року.

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
П.П.Марин