Справа № 804/6788/14
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2014 рокусправа № 804/6788/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Головко О.В.

суддів:
Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового
засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
20 червня 2014 року в адміністративній
справі

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Карготранс»

до Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в :

ТОВ «Карготранс» у травні 2014 року
звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просило визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області № від
05.12.2013.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
червня 2014 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду та
прийняту нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга ґрунтується на тому,
що судом першої інстанції не надано
належної оцінки обставинам справи та
нормам чинного законодавства, що
призвело до прийняття невірного
рішення.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів доходить висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що ДПІ у Кіровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області у період з
21.10.2013 по 05.11.2013 було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ «Карготранс» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні операцій
з цінними паперами за період з 01.01.2012 по
30.09.2013, за результатами якої складено
Акт № 881/2202/31402120 від 12.11.2013.

На підставі висновків
акту відповідачем 05 грудня 2013 року
прийняте податкове
повідомлення-рішення № , згідно з
яким ТОВ «Карготранс» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток за основним платежем на суму
10910445,00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями на суму 2727611,25 грн.

Підставою для прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення
стали висновки, викладені в акті
перевірки, згідно з якими угода з
придбання цінних паперів, укладена ТОВ
«Карготранс» з ТОВ «Українська
транспортно-операторська компанія», не
була спрямована на реальне настання
правових наслідків, в результаті чого
підприємством у періоді, що
перевірявся, занижено податок на
прибуток за 2012 рік на суму 10910445,00 грн.

Надаючи оцінку
обґрунтованості висновків податкового
органу та правомірності оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень колегія
суддів зазначає, що відповідно до пп.
14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Положеннями пункту 138.1
статті 138 Податкового кодексу України
передбачено, що витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4,
138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту
138.10, пунктом 138.11 цієї статті та інших
витрат, визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу,
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Витрати операційної
діяльності, зокрема, включають
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати беруться для визначення
об'єкта оподаткування з урахуванням
пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів
140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших
статей цього Кодексу, які прямо
визначають особливості формування
витрат платника податку.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК
України витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку (пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
ПК України).

Порядок оподаткування
операцій з торгівлі цінними паперами
та іншими, ніж цінні папери,
корпоративними правами визначено
пунктом 153.8 статті 153 Податкового
кодексу України, яким передбачено, що
для цілей цього підпункту під терміном
«доходи» слід розуміти суму коштів або
вартість майна, отриману (нараховану)
платником податку від продажу, обміну,
викупу емітентом, погашення або інших
способів відчуження цінних паперів,
або інших, ніж цінні папери,
корпоративних прав, а також вартість
будь-яких матеріальних цінностей чи
нематеріальних активів, які
передаються платнику податку в зв'язку
з таким продажем, обміном, викупом
емітентом, погашенням або відчуженням.
До складу доходів включається також
сума будь-якої заборгованості платника
податку, яка погашається у зв'язку з
таким продажем, обміном або
відчуженням.

Під терміном «витрати»
слід розуміти суму коштів або вартість
майна, сплачену (нараховану) платником
податку продавцю (у тому числі емітенту
під час розміщення) цінних паперів, або
інших, ніж цінні папери, корпоративних
прав, як компенсація їх вартості. До
складу витрат включається також сума
будь-якої заборгованості покупця, яка
виникає у зв'язку з таким придбанням.

Платник податку веде
відокремлений облік фінансових
результатів операцій з цінними
паперами в розрізі окремих видів
цінних паперів та інших, ніж цінні
папери, корпоративних прав, в тому
числі окремий облік операцій з цінними
паперами, придбаними під час їх
розміщення, повторного продажу
емітентом чи в результаті здійснення
внеску до статутного капіталу. При
цьому облік операцій з акціями
ведеться разом з іншими, ніж цінні
папери, корпоративними правами.
Витрати платника податку, понесені при
придбанні цінних паперів, які
використані платником в операціях
РЕПО, не враховуються у визначенні
фінансових результатів за операціями з
торгівлі цінними паперами протягом
строку РЕПО, а враховуються при
визначенні фінансових результатів за
операціями РЕПО в порядку,
передбаченому в пункті 153.9 цієї статті.

Якщо протягом звітного
періоду витрати на придбання кожного з
окремих видів цінних паперів та інших,
ніж цінні папери, корпоративних прав,
понесені (нараховані) платником
податку, перевищують доходи, отримані
(нараховані) від продажу (відчуження)
цінних паперів або інших, ніж цінні
папери, корпоративних прав цього ж виду
протягом такого звітного періоду,
від'ємний фінансовий результат
переноситься на зменшення фінансових
результатів від операцій з цінними
паперами або іншими, ніж цінні папери,
корпоративними правами цього ж виду
наступних звітних періодів у порядку,
визначеному статтею 150 цього розділу.

Якщо протягом звітного
періоду доходи від продажу (обміну,
викупу емітентом, погашення або інших
способів відчуження) кожного з окремих
видів цінних паперів та інших, ніж
цінні папери, корпоративних прав
отримані (нараховані) платником
податку, перевищують витрати, понесені
(нараховані) платником податку
внаслідок придбання цінних паперів або
інших, ніж цінні папери, корпоративних
прав цього ж виду протягом такого
звітного періоду (з урахуванням
від'ємного фінансового результату від
операцій з цінними паперами або іншими,
ніж цінні папери, корпоративними
правами цього ж виду минулих періодів),
прибуток включається до складу доходів
такого платника податку за
результатами такого звітного періоду.

Усі інші витрати та
доходи платника податку, крім витрат та
доходів за операціями з цінними
паперами та іншими, ніж цінні папери,
корпоративними правами, визначеними
цим підпунктом, враховуються у
визначенні об'єкта оподаткування
такого платника податку на загальних
умовах, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з
матеріалів справи між ТОВ «Карготранс»
та ТОВ «Українська
транспортно-операторська компанія»
було укладено договори купівлі-продажу
ощадних сертифікатів на пред'явника №
БВ 20121017/02-АК від 17.10.2012 та № БВ 20121029/02-АК
від 29.10.2012, номінальною вартістю 4 та 2,5
млн. дол. США (32640000,00 грн. та 20412500,00 грн.
відповідно).

Придбані цінні папери
ТОВ «Карготранс» достроково повернуло
ПрАТ «Перший український міжнародний
банк», в результаті чого на валютний
рахунок підприємства надійшли валютні
кошти, при цьому курсова різниця склала
1098000,00 грн., що за висновком податкового
органу свідчить про збитковість
господарських операцій та здійснення
їх без доцільної економічної мети.

Проте суд знаходить
необґрунтованими такі висновки
податкового органу, оскільки факт
здійснення ТОВ «Карготранс»
господарських операцій з ТОВ
«Українська транспортно-операторська
компанія» підтверджується належними
та достатніми первинними документами
бухгалтерського обліку, а саме: актами
прийому-передачі ощадного
(депозитного) сертифіката на
пред'явника, актами прийому-передачі
ощадного (депозитного) сертифікату за
договорами купівлі-продажу, виписками
з банківського рахунку позивача про
зарахування іноземної валюти в рахунок
погашення придбаного сертифікату та
списання з вказаного рахунку коштів за
придбані депозитні сертифікати, що є
підставою для віднесення сум витрат по
вказаним угодам до витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування податком на прибуток.

При цьому колегія
суддів встановила, що вказані первинні
документи складені відповідно до вимог
чинного законодавства, що також не
спростовується апелянтом.

Вищезазначені договори не було визнано
недійсними в судовому порядку.

Окрім того колегія
суддів зазначає, що відповідно до
статті 3 Господарського кодексу
України під господарською діяльністю
розуміється діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність. Господарська діяльність,
що здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями. Згідно
зі статтею 44 Господарського кодексу
України підприємництво здійснюється,
зокрема, на основі самостійного
формування підприємцем програми
діяльності, вибору постачальників і
споживачів продукції, що виробляється,
залучення матеріально-технічних,
фінансових та інших видів ресурсів,
використання яких не обмежено законом,
встановлення цін на продукцію та
послуги відповідно до закону.

Таким чином, позивач, як
суб'єкт господарювання, наділений
повноваженнями щодо самостійного
визначення напрямків власної
господарської діяльності, її
доцільності, прибутковості та можливих
комерційних ризиків.

З огляду на викладене
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
протиправність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення. Суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстави для його скасування
відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198,
200, 205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області залишити
без задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20 червня 2014
року в адміністративній справі №
804/6788/14 - без змін.

Ухвала суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів з дня
складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 08
грудня 2014 року.

Головуючий:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров

Суддя:
Т.І. Ясенова