Справа № 127/26301/14-а
Суддя: Сичук М. М.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/1003/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2014
м. Вінниця

Вінницький міський суд
Вінницької області

в складі: головуючого - судді
Сичука М.М.,

при секретарі Гороховій О.В.,

за участю представника позивача Порхун
Л.М.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вінниці
адміністративну справу за позовом
Управління державної міграційної
служби України у Вінницькій області до
громадянина Узбекистану ОСОБА_2 про
примусове видворення з України, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з адміністративним
позовом до громадянина Узбекистану
ОСОБА_2 про примусове видворення з
України.

Адміністративний позов мотивований
тим, що під час проведення заходів,
направлених на протидію нелегальній
міграції, співробітниками 1-го міського
відділу в м. Вінниці Управління ДМС
України у Вінницькій області при
перевірці виконання рішення про
примусове повернення в країну
походження у м. Вінниці на ринку
«Урожай», виявлено громадянина
Узбекистану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця Поп Туман Узбекистану.

З метою забезпечення вимог
законодавства про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства,
відповідно до ст. 26 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» від 22.09.2011 року
заступником начальника Управління ДМС
України у Вінницькій області Кушніром
В.М. 02.12.2014 року затверджено рішення про
примусове повернення в країну
походження відповідача, громадянина
Узбекистану ОСОБА_2.

В зв'язку з тим, що ОСОБА_2 вказане
рішення не виконав, добровільно він за
межі території України не виїхав,
позивач звернувся із вказаним позовом
до суду.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги та просив їх задовольнити в
повному обсязі з підстав викладених у
позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав, не заперечив
проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого, зокрема, людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Згідно із ч. 4 ст. 50 КАС України,
іноземці чи особи без громадянства
можуть бути відповідачами за
адміністративним позовом суб'єкта
владних повноважень про примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства.

Судом встановлено, що у ході проведення
заходів, направлених на протидію
нелегальній міграції, співробітниками
1-го міського відділу в м. Вінниці
Управління ДМС України у Вінницькій
області при перевірці виконання
рішення про примусове повернення в
країну походження у м. Вінниця на ринку
«Урожай», виявлено громадянина
Узбекистану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця Поп Туман Узбекистану.

Подальшою перевіркою правомірності
перебування на території України та
згідно з інформацією, наданою гр.
ОСОБА_2 у поясненнях від 02.12.2014 року та
09.12.2014 року, іншими відомостями, а саме -
відмітки "В'їзд", проставленої в
паспортному документі відповідача
відповідно до пункту 16 ст. 1 та частини 1
ст. 16 Закону України «Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства» від 22.09.2011 року ОСОБА_2
останнього разу прибув до України
08.12.2013 року через пункт пропуску
«Конотоп».

Відповідно до Угоди про взаємне
визнання віз держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав від 9
жовтня 1992 року встановлюється
безвізовий порядком в'їзду для
громадянином країн-учасниць СНД
(Співдружність Незалежних Держав).

У Порядку продовження строку
перебування та продовження або
скорочення строку тимчасового
перебування іноземців та осіб без
громадянства на території України,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 15 лютого 2012 р. №
150, зазначено, що іноземці та особи без
громадянства, які на законній підставі
прибули в Україну, можуть тимчасово
перебувати на її території не більш як
90 днів протягом 180 днів з дати першого
в'їзду з держав з безвізовим порядком
в'їзду, якщо інший строк не визначено
міжнародними договорами України.

Відповідно до пункту 6 Порядку
продовження строк перебування
іноземців та осіб без громадянства на
території України продовжується у
разі, коли вони прибули з держав з
безвізовим порядком в'їзду за
наявності обґрунтованих підстав
(лікування, вагітність чи пологи,
догляд за хворим членом родини,
оформлення спадщини, подання заяви про
отримання дозволу на імміграцію чи
набуття громадянства України тощо) та
за умови подання підтверджувальних
документів - на період існування таких
підстав, але не більш як 180 днів з дати
останнього в'їзду в Україну.

В пункті 8 Порядку зазначено, що заяви
про продовження строку перебування на
території України подаються
іноземцями та особами без громадянства
і приймаючою стороною не раніше ніж за
десять та не пізніше ніж за три робочі
дні до закінчення такого строку до
територіальних органів або
підрозділів ДМС за місцем проживання.

При перетині державного кордону
України відповідач зазначив як
приватну мету приїзду.

Натомість після прибуття в Україну
ОСОБА_2 став займатися підприємницькою
діяльністю без оформлення відповідних
документів, реалізуючи на ринках м.
Вінниці та України в цілому кустарні
вироби, чим змінив статус свого
перебування.

За порушення встановлених правил
перебування громадянин Узбекистану
ОСОБА_2 02.12.2014 року 1-м міським відділом у
м.Вінниці УДМС України у Вінницькій
області був притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 203 КУпАП. Відповідно до винесеної
постанови ним добровільно сплачено на
користь держави штраф у розмірі 510
гривень.

З метою забезпечення вимог
законодавства про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства,
відповідно до ст. 26 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» від 22.09.2011 року
заступником начальника Управління ДМС
України у Вінницькій області Кушніром
В.М. 02.12.2014 року затверджено рішення про
примусове повернення в країну
походження відповідача, громадянина
Узбекистану ОСОБА_2.

Вказаним рішенням відповідача було
зобов'язано покинути територію України
не пізніше 06.12.2014 року, однак відповідач
у визначений термін добровільно не
виїхав за межі території України, саме
рішення про примусове повернення в
країну походження відповідач у суді не
оскаржив, продовжує злісно порушувати
законодавство України.

Громадянин Узбекистану ОСОБА_2
законних джерел доходу, власного житла
на території України не має, дозвіл на
працевлаштування, приймаюча сторона в
Україні - відсутні, ніхто з його
близьких родичів не є громадянином
України, з громадянкою України в шлюбі
не перебуває, проживає на території
України без засобів на належне
існування, достатнього фінансового
забезпечення для покриття витрати,
пов'язаних з подальшим перебуванням в
Україні, - немає (відсутні).

Також у відповідача підстав для
тимчасового проживання, встановлених
частинами 4-12 статті 4 Закону не
виявлено (не встановлено).

Законом України «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства»
визначено правовий статус іноземців та
осіб без громадянства, які перебувають
в Україні, та порядок їх в'їзду в
Україну та виїзду з України.

Відповідно до положень ст. 26
вищезазначеного Закону, іноземець або
особа без громадянства можуть бути
примусово повернуті в країну
походження або третю країну, якщо їх
дії порушують законодавство про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства або суперечать інтересам
забезпечення національної безпеки
України чи охорони громадського
порядку, або якщо це необхідно для
охорони здоров'я, захисту прав і
законних інтересів громадян України за
рішенням центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органу Служби безпеки
України або органу охорони державного
кордону (стосовно іноземців та осіб без
громадянства, які затримані ними у
межах контрольованих прикордонних
районів під час спроби або після
незаконного перетинання державного
кордону України), з подальшим
повідомленням протягом 24 годин
прокурору про підстави прийняття
такого рішення. У рішенні про примусове
повернення зазначається строк,
протягом якого іноземець або особа без
громадянства повинні виїхати з
України. Зазначений строк не повинен
перевищувати 30 днів з дня прийняття
рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства», центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органи охорони державного
кордону (стосовно іноземців та осіб без
громадянства, які затримані ними у
межах контрольованих прикордонних
районів під час спроби або після
незаконного перетинання державного
кордону України) або органи
Служби безпеки України можуть лише на
підставі винесеної за їх позовом
постанови адміністративного суду
примусово видворити з України іноземця
та особу без громадянства, якщо вони не
виконали в установлений строк без
поважних причин рішення про примусове
повернення або якщо є обґрунтовані
підстави вважати, що іноземець або
особа без громадянства ухилятимуться
від виконання такого рішення, крім
випадків затримання іноземця або особи
без громадянства за незаконне
перетинання державного кордону
України поза пунктами пропуску через
державний кордон України та їх
передачі прикордонним органам
суміжної держави.

З матеріалів справи вбачається, що
обставин, які вказані в ст. 3 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод або ст. 31
Закону України «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства», та
унеможливлюють примусове
видворення за межі території України
не встановлено. Також не встановлено
обставин, відповідно до яких на
відповідача поширюється дія Закону
України «Про біженців та осіб, які
потребують додаткового або
тимчасового захисту».

Крім того, відповідач не звертався до
Управління Державної міграційної
служби у Вінницькій області з заявою
про надання йому статусу біженця або
особи, яка потребує додаткового
захисту. Вказана обставина не
заперечується відповідачем.

Таким чином, суд вважає встановленим
той факт, що іноземний громадянин
знаходиться на території України
незаконно, ухиляється від виїзду з
України, законних підстав перебування
його на території України судом не
встановлено, у зв'язку з чим суд вважає
заявлені позовні вимоги законними та
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень, судові
витрати стягненню з відповідача не
підлягають.

На підставі викладеного та керуючись
Законом України "Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства", ст.
ст. 18, 162, 183-5, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Примусово видворити з України
громадянина Узбекистану ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Поп Туман
Узбекистану, в країну походження.

Постанову суду звернути до негайного
виконання.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції в порядку та строки,
встановлені статтями 185-187 цього
Кодексу шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги з
одночасним надсиланням копії
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції протягом п'яти днів з дня
проголошення постанови.

Суддя