Справа № 2а-1229/09
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/35111/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В.
(доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління праці
та соціального захисту населення
Коростенської міської ради
Житомирської області про визнання дій
неправомірними та стягнення
невиплачених коштів, за касаційною
скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
Коростенської міської ради
Житомирської області на постанову
Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області від 28 січня 2009
року та постанову Апеляційного суду
Житомирської області від 26 травня 2011
року, -

встановив:

У жовтні 2008 року ОСОБА_4 звернулася в
суд з позовом, у якому просила визнати
дії Управління праці та соціального
захисту населення Коростенської
міської ради Житомирської області
неправомірними і стягнути з
відповідача на її користь недоплачену
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі 5044,24 гривень.

Позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовувала
тим, що в порушення вимог статті 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року
№ 2811-ХII та статті 30 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 року № 796-XII вона з 1 січня 2007
року отримувала допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в меншому розмірі, ніж передбачено
цими законами.

Постановою Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 28 січня 2009 року позов
задоволено частково. Визнано
неправомірними дії Управління праці та
соціального захисту населення
Коростенської міської ради
Житомирської області щодо виплати
позивачеві щомісячної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в 2007 році. Стягнуто з
відповідача на користь ОСОБА_4 4342,50
гривень заборгованості по
недоплаченій щомісячній грошовій
допомозі по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з липня 2007 року по грудень 2007
року. В решті позовних вимог
відмовлено.

Постановою Апеляційного суду
Житомирської області від 26 травня 2011
року постанову Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 28 січня 2009 року скасовано в
частині задоволення позову про
стягнення коштів, прийнято нову
постанову, якою зобов'язано Управління
праці та соціального захисту населення
Коростенської міської ради
Житомирської області нарахувати і
виплатити ОСОБА_4 допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в подвійному розмірі з
30 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року
відповідно до статті 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
та статті 30 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Управління праці
та соціального захисту населення
Коростенської міської ради
Житомирської області, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, просить скасувати постанову
Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області від 28 січня 2009
року та постанову Апеляційного суду
Житомирської області від 26 травня 2011
року і закрити провадження у справі.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення в межах касаційної
скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач є матір'ю
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка має статус
дитини, яка потерпіла від
Чорнобильської катастрофи. ОСОБА_4
перебувала на обліку в Управлінні
праці та соціального захисту населення
Коростенської міської ради
Житомирської області і отримувала
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку згідно
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» з 16 червня 2007 року.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Згідно пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
розмір державної допомоги сім'ям з
дітьми, передбаченої статтею 15 цього
Закону, визначається Верховною Радою
України в законі про Державний бюджет
України на відповідний рік у
відсотковому відношенні до
прожиткового мінімуму для дитини

відповідного віку з поступовим
наближенням до прожиткового мінімуму,
але при цьому не може бути нижчим за
величину, що дорівнює 25 відсоткам
зазначеного прожиткового мінімуму, а з
1 січня 2006 року - 50 відсоткам цього
прожиткового мінімуму.

Пунктом 14 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» від
19 грудня 2006 року № 489-V з метою
приведення окремих норм законів у
відповідність із цим Законом зупинено
на 2007 рік дію частини 1 статті 15 та
пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Положення пункту 14 статті 71 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» щодо зупинення на 2007 рік дії
частини 1 статті 15 та пункту 3 розділу VIII
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційним), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 9
липня 2007 року № 6-рп/2007.

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України, закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Згідно пункту 10 частини 1 статті 30
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» допомога по догляду за
потерпілою дитиною до досягнення нею
трирічного віку виплачується у
подвійному розмірі допомоги,
передбаченої законодавством України,
незалежно від факту роботи.

Отже, в період з 9 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року відповідач був
зобов'язаний нараховувати та
виплачувати позивачеві допомогу по
догляду за потерпілою дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
подвійному розмірі допомоги у
відповідності до вимог частини 1 статті
15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» та пункту 10
частини 1 статті 30 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Згідно частини 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(у редакції, чинній на час звернення до
суду із вказаним позовом) для звернення
до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України (у редакції, чинній на час
звернення до суду із вказаним позовом)
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Оскільки ОСОБА_4 звернулася до суду з
даним позовом лише 30 жовтня 2008 року, не
надавши належних доказів поважності
причин пропущення передбаченого
законом строку для звернення до
адміністративного суду, а відповідач
заперечуючи проти адміністративного
позову в суді першої інстанції
наполягав на відмові в його
задоволенні з цих підстав, то
апеляційний суд обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги ОСОБА_4 у
межах річного строку до моменту її
звернення в суд, тобто з 30 жовтня 2007
року.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують встановлених обставин
справи та висновків суду апеляційної
інстанції про задоволення позовних
вимог ОСОБА_4 за період з 30 жовтня 2007
року по 31 грудня 2007 року.

Згідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Коростенської міської ради
Житомирської області - залишити без
задоволення.

Постанову Апеляційного суду
Житомирської області від 26 травня 2011
року, якою скасовано постанову
Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області від 28 січня 2009
року, у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління праці та соціального
захисту населення Коростенської
міської ради Житомирської області про
визнання дій неправомірними та
стягнення невиплачених коштів -
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.