Справа № 826/10553/14
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря
Рипік О. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Промислово-фінансова компанія
«Укрспеценергопостач» до Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень, за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Промислово-фінансова компанія
«Укрспеценергопостач» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 24.09.2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
20.01.2014 року № та №.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
24.09.2014 року у задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову як таку, що
прийнята з порушенням норм
матеріального права та винести нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

В засідання з'явились учасники процесу.
Представник апелянта наполягав на
задоволенні вимог апеляційної скарги
та скасуванні постанови суду першої
інстанції. Представник відповідача
просив залишити постанову суду першої
інстанції без змін.

10.12.2014 року до суду надійшло клопотання
ТОВ «Промислово-фінансова компанія
«Укрспеценергопостач» про відкладення
розгляду справи у зв'язку з хворобою
генерального директора. Однак,
зазначене клопотання не містить
обґрунтування необхідності участі у
судовому засіданні директора
товариства разом з іншим
представником. Крім того, за
клопотанням позивача перерва у
судовому засіданні вже оголошувалась.

Отже, в даному випадку, задоволення
невмотивованого клопотання призведе
лише до невиправданого порушення
процесуальних строків, визначених КАС
України.

З огляду на зазначене, колегія суддів
визнала можливим розглядати справу в
даному судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, перевіривши матеріали справи,
доводи скарги, подані письмові
заперечення на скаргу та додаткові
пояснення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі постанови слідчого з ОВС
першого відділу кримінальних
розслідувань слідчого управління
фінансових розслідувань ГУ Міндоходів
у м. Києві про призначення позапланової
документальної перевірки від 15.10.2013
року відповідачем проведено перевірку
ТОВ «Промислово-фінансова компанія
«УКРСПЕЦЕНЕРГОПОСТАЧ».

За результатами перевірки 26.12.2013 року
складено акт №396/26-57-22-03-07/36853376 з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з ПП
«Фірма Альвіса Центр» (),
ПП «ОСОБА_1» (), ТОВ
«Харківторг Люкс 2011» (),
ТОВ «Компанія «Консалтинг груп» (), ТОВ «Версаль МК» (), ТОВ «Мегабуд Компані» () за весь період
взаємовідносин.

Актом перевірки встановлено порушення:

- п.п. 5.3.9 п. 5.3. ст. 5, п.п. 11.2.1 ст. 11 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», п.п. 14.1.228 п. 14.1 ст. 14, п. 138.1,
п. 138.2, п. 138.8 ст. 138, п.п. 139.1.1. та п.п. 139.1.9 п.
139.1 ст. 139 ПК України, п. 1 та п. 2 ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», п.п. 2.5. п. 2 «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 року №88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05.06.1995 року за №168/704 (із
змінами та доповненнями) що призвело до
заниження податку на прибуток на
загальну суму 2 516 634 грн., в тому числі:
за 3 квартали 2010 року в сумі 1 195 275 грн.,
за 2010 року в сумі 1 819 350,00 грн., за І
півріччя 2012 року в сумі 236 544,00 грн., за 3
квартали 2012 року в сумі 697 284,00 грн., за 2012
року в сумі 697 284,00 грн.;

- п.п. 7.2.1., п.п. 7.2.3., п.п. 7.2.6 п. 7.2. ст. 7, п.п.
7.4,1., п.п. 7.4.4., п.п. 7.4.5. п. 7.4., п.п. 7.5.1. п. 7.5.
ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість», п. 44.1. ст. 44, п. 198.6 ст.
198, п. 201.1, п. 201.6. та 201.10 ст. 201 ПК України,
наказу Міністерства фінансів України
«Про затвердження форми податкової
накладної та Порядку заповнення
податкової накладної» від 01.11.2011 року
№1379, який зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 22.11.2011
року за №1333/20071 (із змінами та
доповненнями), пунктів 1 та 2 статті 9
Закону України від 16 липня 1999 року «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» (зі змінами та
доповненнями), п.п. 2.5 п. 2 «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 року №88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05.06.1995 року за №168/704 (зі
змінами і доповненнями), що призвело до
заниження податку на додану вартість
на загальну суму 2 338 680,00 грн., в тому
числі: за вересень 2010 року на суму 956 220,00
грн., за грудень 2010 року на суму 499 260,00
грн., за травень 2012 року на суму 225 400,00
грн., за липень 2012 року на суму 246 660,00
грн., за серпень 2012 року на суму 192 140,00
грн., за квітень 2013 року на суму 86 121,00
грн., за липень 2013 року на суму 132 879,00
грн. внаслідок чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 844 913
грн., в т.ч.: за лютий 2011 року на суму 443 333
грн. за липень 2011 року на суму 152 700 грн.
за серпень 2011 року на суму 248 880 грн.

На підставі висновків акту 20.01.2014 року
відповідачем прийняті податкові
повідомлення - рішення:

- №, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з ПДВ на суму 1 728
075 грн., в тому числі основний платіж - 1
382 460грн. та штрафні санкції - 345615грн.;

- №, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток на суму 3 145 792,50грн., в тому
числі основний платіж - 2 516 634грн. та
штрафні санкції - 629 158,50грн.

Вважаючи, що вказані податкові
повідомлення-рішення прийнято
протиправно позивач звернувся з
зазначеним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи колегія суддів виходить з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у
провадженні першого відділу
кримінальних розслідувань слідчого
управління фінансових розслідувань ГУ
Міндоходів у м. Києві перебувають
матеріали кримінального провадження,
внесені 08.01.2014 року до Єдиного реєстру
досудових розслідувань за №0000002,
за ознаками вчинення кримінального
провадження, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК
України.

З письмових пояснень слідчого з ОВС
першого відділу кримінальних
розслідувань слідчого управління
фінансових розслідувань ГУ Міндоходів
у м. Києві вбачається, що службові особи
ТОВ «Промислово-фінансова компанія
«УКРСПЕЦЕНЕРГОПОСТАЧ» протягом 2010 - 2013
років, умисно ухилились від сплати
податків, що призвело до фактичного
ненадходження до бюджету податків на
загальну суму 4 855 314грн.

Вказані факти стали підставою для
проведення перевірки позивача під час
якої, зокрема, встановлено, що
позивачем віднесено до складу валових
витрат та витрат, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування, суми
по взаємовідносинам з ПП «Фірма
Альвіса Центр» (), ПП
«ОСОБА_1» (), ТОВ
«Харківторг Люкс 2011» (),
ТОВ «Компанія «Консалтинг груп» () відповідно до укладених
договорів.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що контрагенти позивача: ПП
«Фірма Альвіса Центр» - знаходиться в
ліквідаційній процедурі, ПП «ОСОБА_1»
та ТОВ «Харківторг Люкс 2011» - припинено
юридичну особу, але не знято з обліку,
ТОВ «Компанія «Консалтинг груп» -
визнано банкрутом, ТОВ «Версаль МК» -
триває процедура припинення.

Отже, як вірно встановлено судом першої
інстанції, договори поставки від 01.09.2010
року №27/09, від 01.12.2010 року №27/12 та від
01.04.2013 року №01/04-13; договори про надання
послуг від 30.11.2011 року №0311-1, від 29.11.2011
року №2911-2, договір від 01.08.2012 року
№01/0812, договір від 08.04.2013 року №0804 не
мали на меті фактичного здійснення
господарських операцій.

Вищезазначені контрагенти позивача не
мають виробничих потужностей,
необхідної кількості працівників та
фактичний вид господарської
діяльності не відповідає послугам та
роботам, які надавались позивачу, а
дані дії були направленні на
формування штучного податкового
кредиту з ПДВ та завищення валових
витрат товариства.

Відповідно до листа Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011 року, з метою встановлення факту
здійснення господарської операції,
формування витрат для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або податкового кредиту з
податку на додану вартість судам
належить з'ясувати, зокрема, рух
активів у процесі здійснення
господарської операції, установлення
спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції та
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг), понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
платника податку.

Будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

В ході розгляду справи судом
встановлено, що операції між позивачем
та його контрагентами не мали
реального характеру. Фактично
перевіркою встановлено документування
операцій по регістрах бухгалтерського
обліку, які стосуються лише факту
перерахування грошових коштів.
Контрагентом перераховувались кошти
без мети реального настання правових
наслідків, з метою зниження об'єкту
оподаткування, несплати податків, у
зв'язку з чим дії підприємства призвели
до втрат дохідної частини Державного
бюджету України.

Доводи, наведені позивачем в
апеляційній скарзі, викладеного не
спростовують, а тому колегією суддів
відхиляються.

Отже, перевіривши мотивування судового
рішення та доводи апеляційної скарги,
відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо справедливого судового
розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України,
відповідно до якої суд застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини,
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог, через що постанову суду
першої інстанції слід залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України «Про судове рішення в
адміністративній справі» від 20.05.2013
року № 7 колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Промислово-фінансова компанія
«Укрспеценергопостач» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 24.09.2014 року по справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Промислово-фінансова компанія
«Укрспеценергопостач» до Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 24.09.2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, тобто з 16.12.2014 року,
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
Я.М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 16.12.2014
року.

Головуючий суддя
Кузьменко В. В.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.