Справа № 804/7721/14
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2014 рокусправа № 804/7721/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Головко О.В.

суддів:
Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового
засідання: Лащенка Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
15 липня 2014 року в адміністративній
справі

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«Укрспецстрой»

до Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

про визнання протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будівельна компанія «Укрспецстрой», в
якому позивач просить: визнати
протиправними дії Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо не
прийняття як податкової звітності
декларації з податку на додану
вартість за квітень 2014 року засобами
електронного зв'язку в електронній
формі; зобов'язати відповідача
прийняти податкову декларацію з ПДВ за
квітень 2014 року, подану ТОВ «Будівельна
компанія «Укрспецстрой» засобами
електронного зв'язку в електронні
формі як податкову звітність 20 травня
2014 року; зобов'язати відповідача
відобразити показники декларації
Товариства за квітень 2014 року в картці
особового рахунку з ПДВ.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
15 липня 2014 року позов задоволено
частково.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позову
повністю. Апеляційна скарга
ґрунтується на тому, що судом першої
інстанції не надано належної оцінки
обставинам справи та нормам чинного
законодавства, що призвело до
прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів доходить висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що 20.05.2014 засобами
електронного зв'язку позивачем було
подано до ДПІ у Ленінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області звітну податкову декларацію з
податку на додану вартість за квітень
2014 року та Додаток № 5 до податкової
декларації з податку на додану
вартість (Розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів).

Вказана податкова звітність не була
прийнята податковим органом у зв'язку з
забороною для платника податків
прийому звітності по електронній пошті
через можливу відсутність договору
МДЗУ, що підтверджується квитанцією № 1
від 20.05.2014.

Надаючи оцінку правомірності дій
податкового органу суд апеляційної
інстанції зазначає, що статтею 49
Податкового кодексу України
встановлено, що податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки
контролюючому органу, в якому
перебуває на обліку платник податків.
Податкова декларація подається за
вибором платника податків, якщо інше не
передбачено цим Кодексом, в один із
таких способів: а) особисто платником
податків або уповноваженою на це
особою; б) надсилається поштою з
повідомленням про вручення та з описом
вкладення; в) засобами електронного
зв'язку в електронній формі з
дотриманням умови щодо реєстрації
електронного підпису підзвітних осіб у
порядку, визначеному законодавством.

Згідно зі ст. 49 Податкового кодексу
України прийняття податкової
декларації є обов'язком контролюючого
органу. Під час прийняття податкової
декларації уповноважена посадова
особа контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають.

За умови дотримання платником податків
вимог цієї статті посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана зареєструвати податкову
декларацію платника датою її
фактичного отримання як контролюючим
органом.

Відмова посадової особи контролюючого
органу прийняти податкову декларацію з
будь-яких причин, не визначених цією
статтею, у тому числі висунення
будь-яких не визначених цією статтею
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
податкової декларації, зменшення або
скасування від'ємного значення
об'єктів оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється.

У разі подання платником податків до
контролюючого органу податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу, такий контролюючий орган
зобов'язаний надати такому платнику
податків письмове повідомлення про
відмову у прийнятті його податкової
декларації із зазначенням причин такої
відмови.

Підпунктом 4.13.6 Методичних
рекомендацій з прийняття та
комп'ютерної обробки податкової
звітності платників податків в органах
ДПС України, затверджених наказом
Державної податкової адміністрації
України від 14.06.2012 № 516, визначено, що у
випадку подання платником податків
звітності в електронному вигляді
засобами телекомунікаційного зв'язку в
ЦОЕЗ останній формує повідомлення
платнику податків про отримання
електронного звіту ЦОЕЗ; перевіряє
цілісність та відповідність
транспортного повідомлення
уніфікованому формату; розшифровує
електронний звіт; перевіряє дійсність
та достовірність накладених на звіт
ЕЦП; перевіряє відповідність формату
електронного звіту; перевіряє
заповнення обов'язкових реквізитів
електронного звіту, які є обов'язковими
для звітів на паперових носіях, що
забезпечується відповідними
алгоритмами контролю при прийомі
звітів через ЦОЕЗ; формує першу
квитанцію завіряє своїм ЕЦП та
спрямовує платнику податків. В
зазначеній квитанції у текстовому
форматі вказуються реквізити
отриманого електронного звіту,
відповідність формату електронного
звіту, результати перевірки ЕЦП та
арифметично-логічної перевірки,
реєстраційний номер, дата та час
отримання електронного звіту та дані
відправника квитанції; імпортує дані
електронного звіту, по якому
відправлена платнику податків перша
квитанція, у базу даних АО; завіряє
електронний звіт платника податків
власним ЕЦП, шифрує та передає у
відповідні органи АО за місцем
реєстрації підписанту; завіряє власним
ЕЦП другу квитанцію, отриману від
відповідних органів адресата
звітності за місцем реєстрації
платника податків, шифрує та передає її
суб'єкту звітності.

Факт прийняття звіту в електронній
формі адресатом звітності від платника
податків підтверджується другою
квитанцією.

Разом з тим пунктом 7.6. Методичних
рекомендацій передбачено, якщо
надіслані податкові документи
сформовано з помилкою, то платнику
податків надсилається друга квитанція
в електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття податкових
документів в електронному вигляді із
зазначенням причин. На цю квитанцію
накладається ЕЦП органу ДПС,
здійснюється її шифрування та
надсилання платнику податків засобами
телекомунікаційного зв'язку. Другий
примірник другої квитанції в
електронному вигляді зберігається в
органі ДПС.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, відповідачем належними
доказами не спростовано, що такої
квитанції податковим органом
сформовано та надіслано позивачеві не
було.

При цьому суд апеляційної інстанції
встановив, що податкова звітність ТОВ
«Будівельна компанія «Укрспецстрой»
за квітень 2014 року оформлена у повній
відповідності вимогам ст. 48
Податкового кодексу України.

Доводи апелянта, що причиною не
прийняття податкових документів,
поданих позивачем в електронному
вигляді, стало розірвання ДПІ у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
в односторонньому порядку Договору про
визнання електронних документів від
30.01.2014 № 1020141, укладеного з ТОВ
«Будівельна компанія «Укрспецстрой»,
суд апеляційної інстанції не вважає
обґрунтованими та доведеними, адже
згідно з п. 6 вказаного Договору таке
право надається податковому органу за
умови надіслання останнім на адресу
електронної пошти або на юридичну
адресу платника податків відповідного
повідомлення, що не було здійснено
відповідачем, а тому договір № 1020141 від
30.01.2014 не може вважатися таким, що
припинив чинність.

Окрім того в судовому засіданні судом
апеляційної інстанції встановлено, що
на сьогодні звіти ТОВ «Будівельна
компанія «Укрспецстрой» в електронній
фірмові за вищевказаним договором
податковим органом приймаються.

Враховуючи сукупність викладених
обставин колегія суддів доходить
висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області залишити
без задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2014
року в адміністративній справі №
804/7721/14 - без змін.

Ухвала суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів з дня
складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 15
грудня 2014 року.

Головуючий:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров

Суддя:
Т.І. Ясенова