Справа № 802/3997/14-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 грудня 2014 р.
Справа № 802/3997/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Дончика Віталія Володлимировича,

за участю:

секретаря судового засідання:
Медвідь І.О.,

представника позивача:
ОСОБА_1,

представника відповідача:
Цибка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Головного управління
Держземагентства у Вінницькій області
про визнання незаконним рішення та
зобов'язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в:

17 листопада 2014 року до Вінницького
окружного адміністративного суду
надійшла позовна заява ОСОБА_3 до
Головного управління Держземагенства
у Вінницькій області щодо визнання
незаконним рішення та зобов'язання
вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що він звернувся до Головного
управління Держземагентства у
Вінницькій області з клопотанням від 15
жовтня 2014 року про надання в оренду
строком на 25 років земельну ділянку
державної власності
сільськогосподарського призначення
(ріллі) площею 18,9153 га (землі запасу)
розташовану на території Конівської
сільської ради Могилів-Подільського
району Вінницької області за межами
населеного пункту з метою ведення
фермерського господарства (а. с. 10).

За результатами розгляду зазначеного
клопотання, листом від 31.10.2014 р.
№31-2-0.3-9468/2-14 «Щодо надання дозволу на
розробку документації із землеустрою»
ОСОБА_3 відмовлено у наданні дозволу на
розробку проекту землеустрою, оскільки
згідно наказу Головного управління
Держземагенства у Вінницькій області
від 28.10.2014 р. №135 вказана земельна
ділянка включена до переліку земельних
ділянок, права на які виставлено на
земельні торги.

Позивач вважає, що така відмова є
протиправною, суперечить вимогам
земельного законодавства, яким
врегульовано порядок надання в оренду
земельних ділянок для ведення
фермерського господарства, а також
підстави для відмови в наданні.

Протиправність даної відмови позивач
мотивує положеннями Земельного
кодексу України, а саме ст. ст. 122, 123, 124,
134, 136.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 134 зазначеного
вище Кодексу передбачено, що не
підлягають продажу на конкурентних
засадах (земельних торгах) земельні
ділянки державної чи комунальної
власності або права на них у разі
зокрема: передачі громадянам земельних
ділянок для ведення фермерського
господарства, ведення особистого
селянського господарства, ведення
садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів, для
сінокосіння і випасання худоби, для
городництва.

Крім того, позивач вказує, що згідно ст.
136 Земельного кодексу України, при
визначені переліку земельних ділянок
для продажу на земельних торгах при їх
доборі повинні бути враховані також і
звернення громадян.

За таких обставин, позивач вважає, що
відмова від 31.10.2014 року №31-2-0.3-9468/2-14 є
безпідставною, прийнята без врахування
фактичних обставин, а тому звернувся до
суду з позовними вимогами:

- визнати незаконним рішення Головного
управління Держземагенства у
Вінницькій області №31-2-0.3-9468/2-14,
викладене у формі листа від 31.10.2014 року
«Щодо надання дозволу на розробку
документації із землеустрою»;

- зобов'язати Головне управління
Держземагенства у Вінницькій області
вилучити земельну ділянку площею 36,8928
га на території Конівської сільської
ради Могилів-Подільського району з
кадастровим номером :01:000:0445 з
переліку земельних ділянок права на
які виставляються на земельні торги,
затвердженого наказом Головного
управління Держземагенства у
Вінницькій області №135 від 28.10.2014 року
та у межах своєї компетенції
розглянути та вирішити відповідно до
закону клопотання ОСОБА_3 від 15.10.2014
року б/н про надання в оренду строком на
25 років з метою ведення фермерського
господарства земельної ділянки
державної власності
сільськогосподарського призначення
(ріллі) площею 18,9153 га (землі запасу)
(кадастровий номер :01:000:0445)
розташованої на території Конівської
сільської ради Могилів-Подільського
району Вінницької області за межами
населеного пункту.

Ухвалою суду від 18.11.2014 року відкрито
провадження у справі.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, просив їх задовольнити з
мотивів, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача надав суду
письмові заперечення від 02.12.2014 р. за вх.
№25280 згідно яких зазначено, що при
розгляді клопотання ОСОБА_3
повідомлено про неможливість надати
йому в оренду вказану на викопіюванні
земельну ділянку площею 18,9153га з
кадастровим номером :01:000:0445,
оскільки вона включена до переліку
земельних ділянок, права на які
виставляються на земельні торги. При
цьому, останньому запропоновано у
встановленому порядку прийняти участь
у земельних торгах або надати
викопіювання із зазначенням іншої
земельної ділянки.

Відтак, відмова Головного управління
Держземагенства у Вінницькій області
не суперечить вимогам чинного
законодавства та прийнята з
урахуванням об'єктивних обставин. У
задоволенні позову представник
відповідача просив відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши та
оцінивши докази, які мають значення для
справи в їх сукупності, суд встановив
наступні факти та правовідносини.

До Головного управління
Держземагентства у Вінницькій області
звернувся ОСОБА_3 з клопотанням від
15.10.2014 року про надання земельної
ділянки державної власності
сільськогосподарського призначення
(ріллі) в оренду строком на 25 років з
метою ведення фермерського
господарства, а саме 18,9153 га (землі
запасу) з кадастровим номером
:01:000:0445, що розташована на
території Конівської сільської ради
Могилів-Подільського району
Вінницької області за межами
населеного пункту.

Згідно клопотання позивач зазначив, що
має достатньо коштів для придбання
сільськогосподарської техніки, яка
необхідна для обробітку вищевказаних
площ земельних ділянок. Має можливість
інвестувати кошти в
сільськогосподарське виробництво з
метою розвитку ефективної та
перспективної діяльності фермерського
господарства, здобув освіту в
аграрному навчальному закладі та
планує використовувати земельну
ділянку для ведення фермерського
господарства (КВЦПЗ - 01.02). Кількість
членів фермерського господарства
складатиме 2 особи з числа членів сім'ї
та родичів голови, які мають право на
одержання земельних ділянок.

На виконання приписів ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про фермерське господарство»
разом із клопотанням як додатки подано:
графічні матеріали (викопіювання з
кадастрової карти) на яких зазначено
бажане місце розташування земельних
ділянок; копія диплому, що підтверджує
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі; копія паспорта;
копія ідентифікаційного коду.

За результатами розгляду клопотання
ОСОБА_3 Головне управління
Держземагентства у Вінницькій області
листом №31-2-0.3-9468/2-14 від 31.10.2014 року
відмовило у прийнятті позитивного
рішення пославшись, що земельна
ділянка з кадастровим номером
:01:000:0445 включена до переліку
земельних ділянок, права на які
виставляються на земельні торги.

Так, відповідно до доручення
Віце-прем'єр-міністра - Міністра
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 08.10.2014 р. №37732/0/1-14, колегією
Держземагенства України прийнято
рішення від 14.10.2014 р., які введені в дію
наказом Держземагенства від 15.10.2014 р.
№328, щодо зобов'язання територіальних
органів Держземагенства сформувати та
затвердити переліки земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
державної власності, права на які
виставляється на земельні торги.

Головним управлінням Держземагенства
у Вінницькій області з урахуванням
вищенаведеного прийнято наказ від
28.10.2014 року №135 «Про внесення земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення державної власності до
переліку права оренди на які може бути
реалізовано на земельних торгах»,
згідно якого земельна ділянка площею
18,9153 га на території Конівської
сільської ради Могилів-Подільського
району з кадастровим номером
:01:000:0445 включена до переліку права
оренди на які може бути реалізовано на
земельних торгах.

Таким чином, відповідач у листі
зазначив, що надати ОСОБА_3 дозвіл на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення вищезгаданої земельної
ділянки не має можливості.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд
виходив з наступного.

Згідно зі ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Порядок передачі земельних ділянок в
оренду врегульовано главою 19
Земельного кодексу України.

Так, частиною 1 статті 123 Земельного
кодексу України вказано слідуюче:

Надання земельних ділянок державної
або комунальної власності у
користування здійснюється Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, органами виконавчої влади або
органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі: надання земельної
ділянки із зміною її цільового
призначення; формування нової
земельної ділянки (крім поділу та
об'єднання).

Надання у користування земельної
ділянки, зареєстрованої в Державному
земельному кадастрі відповідно до
Закону України "Про Державний
земельний кадастр", право власності на
яку зареєстровано у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, без
зміни її меж та цільового призначення
здійснюється без складення
документації із землеустрою.

Надання у користування земельної
ділянки в інших випадках здійснюється
на підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості). У такому разі розроблення
такої документації здійснюється на
підставі дозволу, наданого Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, органом виконавчої влади або
органом місцевого самоврядування,
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, крім випадків,
коли особа, зацікавлена в одержанні
земельної ділянки у користування,
набуває право замовити розроблення
такої документації без надання такого
дозволу.

Земельні ділянки державної та
комунальної власності, на яких
розташовані будівлі, споруди, інші
об'єкти нерухомого майна, що
перебувають у державній чи комунальній
власності, передаються особам,
зазначеним у пункті "а" частини другої
статті 92 цього Кодексу, лише на праві
постійного користування.

Частиною 2 статті 123 Земельного кодексу
України передбачено, що особа,
зацікавлена в одержанні у користування
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
які відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу,
передають у власність або користування
такі земельні ділянки.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 Земельного
кодексу України відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування в межах їх повноважень
у місячний строк розглядає клопотання
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
земельної ділянки вимогам законів,
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, а також
генеральних планів населених пунктів,
іншої містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу
України передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється за
результатами проведення земельних
торгів, крім випадків, встановлених
частинами другою, третьою статті 134
цього Кодексу.

Статтею 134 Земельного кодексу України,
земельні ділянки державної чи
комунальної власності або права на них
(оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому
числі з розташованими на них об'єктами
нерухомого майна державної або
комунальної власності, підлягають
продажу окремими лотами на
конкурентних засадах (земельних
торгах), крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Абзацом 16 ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу
України вказано, що не підлягають
продажу на конкурентних засадах
(земельних торгах) земельні ділянки
державної чи комунальної власності або
права на них у разі зокрема, передачі
громадянам земельних ділянок для
ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів,
для сінокосіння і випасання худоби, для
городництва.

Проте, суд бере до уваги, що на момент
звернення набуття та належного
оформлення позивачем права
користування земельною ділянкою для
ведення фермерського господарства у
позивача немає.

Отже, в даній частині порушення вимог ч.
2 ст. 134 Земельного кодексу України -
відсутнє.

З огляду на зміст оскаржених дій та
рішення, предметом доказування в даній
справі є правомірність відмови ОСОБА_3
у наданні дозволу на розробку проекту
землеустрою на земельну ділянку.

Відповідно до ч.1 ст. 136 Земельного
кодексу України, організатор земельних
торгів визначає перелік земельних
ділянок державної чи комунальної
власності та/або прав на них, які
виставляються на земельні торги
окремими лотами. Забороняється вносити
до зазначеного переліку призначені під
забудову земельні ділянки без
урахування у випадках, передбачених
законом, результатів громадського
обговорення.

За змістом наказу Держземагенства
України від 15.10.2014 №328 «Про введення в
дію рішень колегії Держземагенства
України від 14.10.2014» зобов'язано
територіальні органи Держземагенства
сформувати та затвердити переліки
земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
державної власності, права на які
виставляються на земельні торги.

Згідно наказу Держземагенства України
від 15.10.2014 №328 визначено, що за
результатами аналізу матеріалів
інвентаризації, іншої землевпорядної
документації, звернень фізичних та
юридичних осіб, зокрема щодо надання в
оренду земельних ділянок для ведення
фермерського господарства та ведення
особистого селянського господарства
скласти, затвердити та оприлюднити на
офіційному сайті Держземагентства
України переліки земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
державної власності, права на які
виставляються на земельні торги,
включаючи несформовані земельні
ділянки, що мають бути об'єктами
землеустрою під час підготовки
відповідних лотів до продажу (крім тих,
на яких розташовано нерухоме майно, або
тих, які на законних підставах
знаходяться у користуванні заявників,
або тих, щодо яких надано дозвіл на
розроблення відповідної документації
із землеустрою або станом на 15 жовтня
2014 року у відповідному головному
управлінні вже зареєстровано
клопотання про надання такого дозволу)
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

На виконання вищевказаного наказу
Головним управлінням Держземагенства
у Вінницькій області прийнято наказ
№135 від 28.10.2014 р. «Про внесення
земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
державної власності до переліку права
оренди на які може бути реалізовано на
земельних торгах».

Згідно вказаного наказу земельна
ділянка площею 18,9153 га (кадастровий
номер :01:000:0445), яка розташована на
території Конівської сільської ради
Могилів-Подільського району також
увійшла до переліку земельних ділянок
права оренди на які виставляються на
земельні торги.

При формуванні цього переліку
відповідач враховував, що станом на 15
жовтня 2014 року у головному управлінні
не було зареєстровано клопотань про
надання такого дозволу на розробку
документації із землеустрою, а також
вказана земельна ділянка не передана у
користування.

ОСОБА_3 звернувся до відповідача з
клопотанням про надання земельної
ділянки в оренду для ведення
фермерського господарства. Дане
клопотання датоване 15.10.2014 року, яке
разом із додатковими документами, а
саме графічними матеріалами
(викопіювання з кадастрової карти),
копією диплому, копією паспорта та
ідентифікаційного коду, за словами
позивача надійшло на адресу Головного
управління Держземагенства у
Вінницькій області 16.10.2014 року.

На противагу зазначеним доводам
позивача судом встановлено, що дана
заява ОСОБА_3 зареєстрована у Головному
управлінні Держземагенства у
Вінницькій області 20.10.2014 року. Інших
доказів щодо дати реєстрації суду не
надано.

Частиною 3 статті 136 Земельного кодексу
України встановлено, що земельні
ділянки, включені до переліку
земельних ділянок державної чи
комунальної власності або прав на них,
які виставлені на земельні торги, не
можуть відчужуватися, передаватися в
заставу, надаватися у користування до
завершення торгів.

Посилання позивача щодо ігнорування
відповідача та невчасного розгляду
його клопотання про надання земельних
ділянок в оренду також не знайшли свого
підтвердження.

Статтею 123 Земельного кодексу України
передбачено порядок надання земельних
ділянок державної або комунальної
власності у користування. Згідно ч. 3
вказаної норми встановлено, що
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про
фермерське господарство» заяву
громадянина про надання земельної
ділянки у власність або в оренду
районна або міська державні
адміністрації або орган місцевого
самоврядування розглядають у місячний
строк.

Наведеними вище нормами чітко
встановлений місячний строк на розгляд
заяв.

Інших обґрунтованих доводів, що
свідчили б про порушення відповідачем
вимог чинного законодавства та
підтверджували правомірність позовних
вимог позивачем не наведено.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення (
вчинення дії ); добросовісно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС
України у адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд,
відповідно до ст.86 КАС України, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Таким чином, встановлені фактичні
обставини справи свідчать про
правомірність оскаржуваного рішення,
наданими доказами вимоги позивача не
доводяться, відтак, суд вважає, що
позовні вимоги не знайшли свого
підтвердження під час розгляду
адміністративної справи, а тому в
задоволенні адміністративного позову
слід відмовити.

Визначаючись щодо розподілу судових
витрат, суд керується частиною 2 статті
94 КАС України, відповідно до якої, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз. Разом з тим, суд
зазначає про відсутність понесених
відповідачем витрат.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС
України, суд -

п о с т а н о в и в:

В задоволені адміністративного позову
відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Дончик Віталій Володимирович