Справа № 295/13723/14-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
ПОСТАНОВА

іменем України

"09" грудня 2014 р.
Справа № 295/13723/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області на
постанову Богунського районного суду
м. Житомира від "23" вересня 2014 р. у справі
за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області про визнання
дій неправомірними і зобов'язання
вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року позивач звернулася до
суду з позовом, у якому просила визнати
протиправними дії відповідача та
зобов'язати останнього здійснити
перерахунок та виплату пенсії з
урахуванням отриманих виплат у тому
числі матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
індексації доходів громадян та
компенсації за невикористану
відпустку, на які були нараховані та
фактично сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, починаючи з 28.04.2014 року.

Постановою Богунського районного суду
м. Житомира від 23.09.2014 позов задоволено.

Визнано протиправною відмову
відповідача щодо відмови у здійсненні
ОСОБА_4 перерахунку та виплаті пенсії
державного службовця з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
доходів громадян та компенсації за
невикористану відпустку, на які були
нараховані та фактично сплачені
страхові внески у повному обсязі.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Житомирській області
здійснити перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_4 з урахуванням отриманих
виплат, у тому числі матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
доходів громадян та компенсації за
невикористану відпустку, на які були
нараховані та фактично сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
починаючи з 28.04.2014 року.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
відповідач у справі подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить оскаржену постанову скасувати
та прийняти нову, якою відмовити в
позовних вимогах позивачу.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що відсутні
підстави для її задоволення з огляду на
таке.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_4
(позивач) перебуває на обліку в
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області, їй
призначено пенсію за віком як
державному службовцю.

У липні 2014 року позивач звернулася до
відповідача з письмовим зверненням
щодо включення до заробітної плати для
визначення розміру пенсії суми
індексації заробітної плати,
матеріальних допомог та компенсації за
невикористану відпустку.

З листа відповідача від 05.08.2014 року
(а.спр.5) вбачається, що врахувати
виплати (матеріальну допомогу на
оздоровлення, матеріальну допомогу для
вирішення соціально-побутових питань,
індексацію доходів громадян,
компенсацію за невикористану
відпустку) для перерахунку розміру
пенсії немає підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, прийшов до висновку, що
вимоги позивача є обґрунтованими та
підлягають до задоволення.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком з огляду на таке.

Відповідно до положень ст.21 Закону
України № 2493-III "Про службу в органах
місцевого самоврядування" пенсійне
забезпечення посадових осіб місцевого
самоврядування, які мають стаж служби в
органах місцевого самоврядування
та/або державної служби не менше 10
років, здійснюється у порядку,
визначеному законодавством України
про державну службу.

Відповідно до вимог статті 37 Закону
України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ
"Про державну службу" (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин) на одержання пенсії
державних службовців мають право
особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Відповідно до статті 33 Закону України
"Про державну службу" заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Законом України від 24 березня 1995 року
№108/95-ВР "Про оплату праці" (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин) встановлено, що заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу (ч.
1 ст. 1 Закону).

Статтею 2 Закону України "Про оплату
праці" визначено структуру заробітної
плати, до якої входить: основна та
додаткова заробітна плата, а також
заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення, допомога для
вирішення соціально-побутових питань
та компенсація за невикористану
відпустку входили до системи оплати
праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі -
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Отже, висновок Управління Пенсійного
фонду України в м. Житомирі
Житомирської області про те, що
врахувати виплати (матеріальну
допомогу на оздоровлення, матеріальну
допомогу для вирішення
соціально-побутових питань, індексацію
доходів громадян, компенсацію за
невикористану відпустку) для
перерахунку розміру пенсії позивачу
немає підстав є наслідком порушення
правил застосування норм права:
відповідачем перевагу було надано
положенням законів № 3723-XII та № 108/95-ВР,
які щодо спірних відносин є загальними.
У той же час перевагу мають спеціальні
норми, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, за наведених
обставин - стаття 41 Закону № 1058-IV та
стаття 66 Закону №1788.

Індексація заробітної плати згідно
висновку Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №708/0/4-143 є
складовою частиною заробітної плати є
додатковою заробітною платою.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 КЗпП України
заробітна пата підлягає індексації у
встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про
оплату праці" у період між переглядом
розміру мінімальної заробітної плати
індивідуальна заробітна плата
підлягає індексації згідно з чинним
законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
"Про індексацію грошових доходів
населення" та п.2 Порядку проведення
індексації грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 2003 року
№1078 об'єктом індексації грошових
доходів населення є оплата праці
(грошове забезпечення) як грошовий
дохід громадян, одержаний ними в
гривнях на території України і який не
має разового характеру.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів
України "Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії" №865
від 31.05.2000 року встановлено, що розмір
виплат (крім посадових окладів,
надбавок за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років), що включаються в
заробіток для обчислення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією або
за будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.

Постановою правління Пенсійного фонду
України «Про затвердження форм довідок
про заробітну плату, що подається для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 30.10.2008 року №19-11,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 04.12.2008 року за №1161/15852,
передбачено форми довідок про
заробітну плату, в тому числі
встановлено складові заробітної плати,
які зазначаються під час призначення
(перерахунку) пенсії.

Судова колегія наголошує: із справи
вбачається та не заперечується
відповідачем, що позивачем подавалась
до органу Пенсійного Фонду довідка про
заробітну плату встановленої форми.

Як вважає колегія суддів, відповідач
безпідставно не включив в розрахунок
пенсії позивача такі виплати, як
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, індексація
доходів громадян, компенсація за
невикористану відпустку.

З огляду на вищезазначене, на думку
суду апеляційної інстанції, суд
попередньої інстанції дійшов
правильного висновку про
обґрунтованість й необхідність
задоволення позовних вимог.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень не довів правомірності
вчинених ним дій та прийнятих рішень ( а
такий його обов"язок передбачений ч.2
ст.71 КАС України ).

Підсумовуючи викладене, слід
зазначити, що оскаржена постанова по
суті є правильною.

Однак суд першої інстанції
безпідставно зобов"язав Управління
Пенсійного фонду України в
Житомирській області вчинити певні
дії, оскільки (як вже зазначалось)
позивач - ОСОБА_4 фактично перебуває на
пенсійному обліку саме в Управлінні
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
Житомирської області; в якості
відповідача ОСОБА_4 зазначила саме
Управління Пенсійного фонду України в
м. Житомирі. Судом відкрито провадження
у справі за позовом саме до Управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі.

З врахуванням наведеного та положень
ст.201 КАС України судова колегія вважає,
що оскаржену постанову необхідно
змінити в частині найменування особи,
яку слід зобов"язати вчинити певні дії.

Доводи апеляційної скарги по суті не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Оскільки вимогою скарги є скасування
постанови суду першої інстанції, а має
місце підстава для її зміни, то скарга
апеляційним судом залишається без
задоволення, а постанову слід змінити.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області залишити без
задоволення.

Постанову Богунського районного суду
м. Житомира від "23" вересня 2014 р. змінити
в частині найменування особи, яку слід
зобов"язати здійснити перерахунок та
виплату пенсії ОСОБА_4, визначивши, що
такою особою є Управління Пенсійного
фонду України в м. Житомирі
Житомирської області.

В решті постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту
її постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Г.І. Майор

судді:
А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,10020

3- відповідачу Управління Пенсійного
фонду України в м.Житомирі
Житомирської області
вул.Перемоги,55,м.Житомир,10003

- ,