Справа № 162/1266/14-а
Суддя: Глинянчук В. Д.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/1266/14-а
Провадження № 2-а/162/248/2014
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року
селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської
області в складі: головуючого судді
Глинянчука В.Д., розглянувши в порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України у Любешівському районі
Волинської області про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

встановив:

До суду з адміністративним
позовом звернулася ОСОБА_1. Просить
визнати бездіяльність відповідача
протиправною, зобов'язати управління
Пенсійного фонду України у
Любешівському районі Волинської
області у межах строку звернення до
адміністративного суду по 02 серпня 2014
року нарахувати та виплатити
недоплачені основну та додаткову
пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(далі - Закон № 796-ХІІ) у розмірі шести
мінімальних пенсій за віком та 50 %
мінімальної пенсії за віком за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно.
Звернути постанову до негайного
виконання.

Свої вимоги мотивує тим, що вона
має статус особи, яка постраждала від
наслідків Чорнобильської катастрофи І
категорії, є інвалідом 3 групи
захворювання, щодо якого встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою.
Вважає, що відповідач не виплачував їй
пенсії у визначеному законодавством
розмірі.

Відповідач позов не визнав. У
своїх запереченнях управління
Пенсійного фонду України у
Любешівському районі покликається на
рішення Конституційного Суду України
№ 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року, № 15-рп/2004
від 02 листопада 2004 року щодо визнання
конституційним можливості зміни
розміру соціальних виплат із
додержанням принципу пропорційності
між соціальним захистом громадян та
фінансовими можливостями держави із
метою забезпечення добробуту всіх
громадян. Відповідно до статті 20 Закону
України "Про Кабінет Міністрів
України", Положення про Пенсійний фонду
України Кабінет Міністрів України
забезпечує проведення державної
соціальної політики та затверджує
бюджет пенсійного Фонду України. Таким
чином, Уряд України є органом, який
забезпечує проведення державної
соціальної політики, а Пенсійний Фонд -
орган, який її реалізовує, в тому числі
за рахунок коштів Державного бюджету.
Згідно з пунктом 6-7 Прикінцевих
положень Закону України "Про державний
бюджет України на 2014 рік" в редакції
Закону № 1622-VII Верховна Рада України
зокрема встановила, що положення
статей 50, 54 Закону № 796-ХІІ
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України тощо. Розміри
виплат громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
встановлено постановою Кабінету
Міністрів України № 1210 від 23 листопада
2011 року з наступними змінами.
Відповідачу відповідні суми
нараховані та виплачені. Крім цього,
звертає увагу суду, що визначений
статтею 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № 1058-IV)
мінімальний розмір пенсії за віком у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
використовується виключно для
обрахунку пенсій відповідно до цього
Закону. Відтак законодавчий механізм
вирахування мінімальної пенсії за
віком в цілях Закону № 796-ХІІ відсутній.

Аналізом законодавства, доказів по
справі встановлено наступне.

ОСОБА_1 віднесена до І категорії осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Позивачу встановлена 3 група
інвалідності у зв'язку з захворюванням,
пов'язаним з аварією на ЧАЕС.

З заперечень відповідача, довідки № 10644
від 17 листопада 2014 року вбачається, що
ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності
внаслідок загального захворювання
інвалідам 3 групи, пов'язаного з
Чорнобильською катастрофою у розмірах,
визначених постановою Кабінету
Міністрів України № 1210 від 23 листопада
2011 року "Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Закон № 796-ХІІ визначає основні
положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я та створює єдиний порядок
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено,
що пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Статтями 50, 54, Закону № 796-ХІІ в редакції
від 06 червня 1996 року встановлювалось,
що в усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими: по 3 групі
інвалідності - 6 мінімальних пенсій за
віком. Додаткова пенсія для цієї
категорії осіб визначалась на рівні 50 %
мінімальної пенсії за віком.

Законом України "Про державний бюджет
України на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України"
статті 50, 54 Закону № 796-ХІІ викладено в
новій редакції, яка рішенням
Конституційного Суду України № 10рп-/2008
від 22 травня 2008 року визнана
неконституційною.

Отже, відповідно до статті 152
Конституції України статті 50, 54 Закону
№ 796-ХІІ у період спірних правовідносин
діяли в редакції від 06 червня 1996 року.

Разом з тим, відповідно до Законів
№ 4282-VI від 22 грудня 2011 року, № 5515-VI від 06
грудня 2012 року норми і положення статей
50, 54, Закону № 796-ХІІ у 2012 та 2013 роках
застосовувалися у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України.

Рішенням Конституційного Суду
України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року
цю законодавчу практику визнано такою,
що відповідає Конституції України.

Постановою Кабінету Міністрів
України № 1210 від 23 листопада 2011 року з
наступними змінами порівняно з
статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ у редакції
від 06 червня 1996 року визначено нижчі
розміри пенсійних виплат інвалідам,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою.

Однак відповідачем не враховано, що
Кабінету Міністрів України надавалось
право встановлення розміру пенсійних
виплат інвалідам, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, Законами № 4282-VI від 22
грудня 2011 року, № 5515-VI від 06 грудня 2012
року виключно на 2012 та 2013 роки.
Починаючи з 01 січня 2014 року відповідної
законодавчої норми не було. Вказане
положення прийнято Законом України №
1622-VII від 31 липня 2014 року і набрало
чинності 03 серпня 2014 року.

Таким чином, встановлено, що відповідач
при нарахуванні та виплаті позивачу
основної та додаткової пенсії у період,
який є предметом судового розгляду,
керувався лише підзаконними
нормативно-правовим актом, не
враховуючи при цьому положень статей 50,
54 Закону № 796-ХІІ. Така практика не
відповідає визначеним Конституцією
України принципам правої визначеності,
ієрархічності дії нормативно-правових
актів тощо. Закони України мають вищу
юридичну силу перед підзаконними
актами, якими, зокрема, є постанови
Кабінету Міністрів України.

З огляду на наведені обставини суд
вважає необхідним захистити права та
інтереси позивача шляхом зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
основної та додаткової пенсії ОСОБА_1
як особі-інваліду, щодо якої
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою. При цьому суд не визначає
конкретні суми нарахування, оскільки
це є повноваженнями органів Пенсійного
фонду України. Проте вказує, що
розрахунок необхідно проводити,
виходячи з положень частини 1 статті 28
Закону № 1058-IV, адже іншого механізму
визначення мінімального розміру
пенсії за віком законодавством не
встановлено.

Суд розцінює як стилістичну помилку
позивача її вимогу про визнання
бездіяльності відповідача
протиправною. Адже в цьому випадку мали
місце дії (відповідачем здійснювались
пенсійні виплати у заниженому розмірі).
Зазначене, проте, не впливає на суть
спірних правовідносин.

В силу положень пункту 1 частини 1
статті 256 КАС України вимога позивача
про негайне виконання рішення суду
підлягає до часткового задоволення: у
межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись статтями 6, 11, 94, 158-163, 183-2
КАС України, суд,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України у
Любешівському районі Волинської
області щодо нарахування та виплати
ОСОБА_1 державної та додаткової пенсій
як постраждалій І категорії, інваліду 3
групи захворювання, пов'язаного з
ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, у період з 18 травня
по 02 серпня 2014 року.

Зобов'язати управління
Пенсійного фонду України у
Любешівському районі Волинської
області здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 відповідно до вимог
статей 50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" державну пенсію в розмірі
шести мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію в розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком.
Перерахунок та виплати здійснити з
урахуванням проведених виплат з 18
травня по 02 серпня 2014 року включно,
виходячи з визначеного частиною 1
статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімального розміру
пенсії за віком, з врахуванням
виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанову у межах суми стягнення
за один місяць звернути до негайного
виконання.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

У випадку подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або з набранням законної сили рішення
за наслідками апеляційного
провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії через Любешівський районний суд.

Копія апеляційного скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
В.Д. Глинянчук