Справа № 2а-3694/10/1370
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року
Справа № 130805/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Клюби В. В., Кухтея Р. В.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу приватного підприємства
«Молочні Дари» на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 28 вересня
2011 року у справі за позовом Державної
інспекції з контролю за цінами у
Львівській області до приватного
підприємства «Молочні Дари» про
стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2011 року Львівським окружним
адміністративним судом зареєстровано
позовну заяву Державної інспекції з
контролю за цінами у Львівській
області до приватного підприємства
«Молочні Дари» про стягнення з
відповідача до Державного бюджету
України коштів в сумі 18992, 25 грн.

В обґрунтування вимог позовної заяви
вказано, що підставі Акту перевірки
позивачем винесено рішення № 73 від 02
березня 2010 року, яким застосовано до
відповідача економічні санкції за
порушення державної дисципліни цін на
суму 18992,25 грн., відповідачем
вищенаведена сума в добровільному
порядку сплачена не була.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 28 вересня
2011 року позов задоволено. Постановлено
стягнути з приватного підприємства
«Молочні Дари» до Державного бюджету
України суму економічних санкцій в
розмірі 18992,25 грн.

Зазначену постанову мотивовано тим, що
постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17 травня 2010
року, яка набрала законної сили, по
справі за позовом приватного
підприємства «Молочні дари» до
Державної інспекції з контролю за
цінами у Львівській області про
скасування рішення відмовлено в
задоволенні позовних вимог позивача;
встановлено правомірність винесення
Державною інспекцією з контролю за
цінами у Львівській області рішення №
73 від 02 березня 2010 року.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, позивачем - приватним
підприємством «Молочні Дари», подано
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явились, про дату,
час і місце апеляційного розгляду
повідомлені належним чином, а тому, суд,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає можливим проведення розгляду
справи за їхньої відсутності в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами та на основі
наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити, а постанову суду першої
інстанції скасувати з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Докази, одержані
з порушенням закону, судом при
вирішенні справи не беруться до уваги.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Встановлено, що з 24 по 25 лютого 2010 року
на підставі посвідчення № 000433 від 05
лютого 2010 року працівниками Державної
інспекції з контролю за цінами у
Львівській області проведена
позапланова перевірка відповідача з
питань дотримання останнім порядку
формування та застосування цін на
окремі види продовольства за період
його діяльності з липня 2009 року по
січень 2010 року, за результатами якої
складено Акт перевірки № 000079 від 25
лютого 2010 року.

Як вбачається з висновків
вищенаведеного Акту, перевіркою
встановлено, що приватне підприємство
«Молочні Дари» в період з липня 2009 року
по січень 2010 року здійснювало оптову
реалізацію масла селянського та олії
соняшникової за цінами вищими від тих,
що вважаються задекларованими з
урахуванням збільшення на 1% впродовж
місяця, в результаті чого
необґрунтовано отримано виручку на
загальну суму 6330,75 грн.

На підставі вищенаведеного Акту
перевірки позивачем винесено рішення
№ 73 від 02 березня 2010 року, яким
застосовано до відповідача економічні
санкції за порушення державної
дисципліни цін на суму 18992,25 грн.

Позивачем на адресу відповідача була
надіслана претензія № 73 від 02 березня
2010 року, з вимогою про сплату
вищенаведеної суми економічних
санкцій, проте погашена відповідачем
вона не була.

Також судом встановлено, що у березні
2010 року приватне підприємство «Молочні
Дари» звернулось з адміністративним
позовом до Державної інспекції з
контролю за цінами у Львівській
області про визнання неправомірним і
скасування рішення від 02 березня 2010
року № 73 «Про застосування економічних
санкцій в розмірі 18992,25 грн. за
порушення державної дисципліни цін».

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17 травня 2009
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26 липня 2011
року, у задоволенні позовних вимог ПП
«Молочні Дари» відмовлено.

Згідно із ч. 4 ст. 11 КАС України суд
вживає передбачені законом заходи,
необхідні для з'ясування всіх обставин
у справі, у тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи.

Відповідно до ч. 5 ст. 71 КАС України суд
може збирати докази з власної
ініціативи.

Статтею 79 КАС України передбачено, що
письмовими доказами є документи (у тому
числі електронні документи), акти,
листи, телеграми, будь-які інші
письмові записи, що містять в собі
відомості про обставини, які мають
значення для справи. Письмові докази,
які витребовує суд, надсилаються
безпосередньо до адміністративного
суду. Оригінали письмових доказів, що є
у справі, повертаються судом після їх
дослідження, якщо це можливо без шкоди
для розгляду справи, або після набрання
законної сили судовим рішенням у
справі за клопотанням осіб, які їх
надали. У справі залишається
засвідчена суддею копія письмового
доказу.

Відповідно до ст. 138 КАС України
предметом доказування є обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги
чи заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропущення строку для звернення до
суду тощо) та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі. Для встановлення обставин,
зазначених у частині першій цієї
статті, у судовому засіданні
заслуховуються пояснення осіб, які
беруть участь у справі, показання
свідків, досліджуються письмові та
речові докази, у тому числі носії
інформації із записаною на них
інформацією, висновки експертів.

Відносини щодо забезпечення доступу до
судових рішень (рішень, судових
наказів, постанов, вироків, ухвал),
ухвалених судами загальної юрисдикції
врегульовано Законом України «Про
доступ до судових рішень».

Згідно із ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
доступ до судових рішень» судові
рішення можуть поширюватися в
електронній формі з дотриманням вимог
цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про доступ до судових рішень» єдиний
державний реєстр судових рішень (далі -
Реєстр) - автоматизована система
збирання, зберігання, захисту, обліку,
пошуку та надання електронних копій
судових рішень.

Згідно із п. 3 Порядку ведення Єдиного
державного реєстру судових рішень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 740 від 25 травня 2006
року, електронна копія судового
рішення - складений в суді у вигляді
електронних даних ідентичний судовому
рішенню за документарною інформацією
та реквізитами електронний документ,
засвідчений електронним цифровим
підписом особи, що підписала зазначене
рішення, який може бути перетворений
електронними засобами у візуальну
форму.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про
доступ до судових рішень» передбачено,
що суд при здійсненні судочинства може
використовувати лише текст судового
рішення, який опубліковано офіційно
або внесено до Реєстру.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України
«Про доступ до судових рішень» для
реалізації права доступу до судових
рішень, внесених до Реєстру,
користувачу надаються можливості
пошуку, перегляду, копіювання та
роздрукування судових рішень або їхніх
частин.

З метою повного та всебічного
з'ясування обставин справи судом
апеляційної інстанції здійснено
роздрукування копії постанови Вищого
адміністративного суду України від 12
червня 2014 року, якою касаційну скаргу
приватного підприємства «Молочні
Дари» задоволено, постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 17 травня 2010
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 26 липня 2011 року скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позовні
вимоги приватного підприємства
«Молочні Дари» задоволено. Визнано
неправомірним та скасовано рішення
Державної інспекції з контролю за
цінами у Львівській області від 02
березня 2010 року № 73 про застосування
економічних санкцій в розмірі 18992,25 грн.
за порушення державної дисципліни цін.

Частиною 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що оскільки
рішення Державної інспекції з контролю
за цінами у Львівській області від 02
березня 2010 року № 73 про застосування
економічних санкцій в розмірі 18992,25 грн.
за порушення державної дисципліни цін
визнано неправомірним та скасовано,
немає підстав для стягнення суми
економічних санкцій.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції вважає, що
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на неповно, необ'єктивно і
всебічно не з'ясованих обставинах,
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 18, 158-163, 195, 197, п. 3 ч. 1 ст.
198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного
підприємства «Молочні Дари»
задовольнити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 28 вересня
2011 року в справі № 2а-3694/10/1370 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
Державної інспекції з контролю за
цінами у Львівській області до
приватного підприємства «Молочні
Дари» про стягнення коштів - відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Постанова може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуючий суддя:
С. П. Нос

Судді:
В. В.
Клюба

Р. В.
Кухтей