Справа № 581/730/14-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 р.Справа № 581/730/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Липоводолинському районі
Сумської області на постанову
Липоводолинського районного суду
Сумської області від 05.11.2014р. по
справі № 581/730/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Липоводолинському районі
Сумської області

про визнання дій протиправними та
зобов'язання зарахувати трудовий стаж,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з
позовом до Управління пенсійного фонду
України в Липоводолинському районі
Сумської області (далі - відповідач),
третя особа - відділ освіти
Липоводолинської районної державної
адміністрації Сумської області, в
якому просила суд визнати
протиправними дії відповідача щодо
відмови зарахувати період роботи на
посаді старшої вожатої
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
с.Кімличка Липоводолинського району з
01 лютого 2000 року по 10 березня 2011 року до
стажу роботи, що дає право на пільгову
пенсію за вислугою років, а також
зобов'язати відповідача зарахувати
трудовий стаж роботи старшою вожатою
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
с.Кімличка Липоводолинського району до
стажу роботи, що дає право на пільгову
пенсію за вислугою років з 01 лютого 2000
року по 10 березня 2011 року.

Постановою Липоводолинського
районного суду Сумської області від
05.11.2014 року адміністративний позов
ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Липоводолинському районі Сумської
області щодо відмови у зарахуванні
ОСОБА_1 період роботи з 01 лютого 2000 року
по 09 березня 2011 року на посаді старшої
вожатої до стажу роботи, що дає право на
пенсію за вислугою років.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Липоводолинському
районі Сумської області зарахувати
ОСОБА_1 трудовий стаж роботи старшою
вожатою у період із 01 лютого 2000 року по
09 березня 2011 року до стажу роботи, що
дає право на пільгову пенсію за
вислугою років, а також нарахувати та
сплатити їй пенсію на підставах,
визначених пенсійним законодавством.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, відповідач просить постанову
Липоводолинського районного суду
Сумської області від 05.11.2014 року
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

Позивач надала письмові заперечення на
апеляційну скаргу, в яких, посилаючись
на обґрунтованість та об'єктивність
рішення суду першої інстанції, просила
залишити її без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін, та справу розглянути без її
участі.

Представники сторін у судове засідання
апеляційної інстанції не з'явилися, про
дату, час та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином.

На підставі п.2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що відповідно до наказу
Липоводлинського районного відділу
освіти від 01 лютого 2000 року №13, ОСОБА_1
із 01 лютого 2000 року переведена на
посаду старшої вожатої
загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів
с.Кімличка Липоводолинського району
Сумської області.

09 жовтня 2007 року вказану школу
перейменовано на Кімличанську
загальноосвітню школу І-ІІ ступенів
Липоводолинського району Сумської
області.

На виконання постанови Кабінету
Міністрів України від 04 листопада 1993
року №909, наказом по відділу освіти
Липоводолинської районної державної
адміністрації від 10 березня 2011 року №78
та наказом директора школи від 15
березня 2011 року №3, посаду, яку обіймала
ОСОБА_1 з 01 лютого 2000 року перейменовано
на посаду педагога-організатора, про що
з приміткою «з 01 січня 1992 року» 10
березня 2011 року внесено запис до її
трудової книжки.

11 вересня 2014 року позивач звернулась з
письмовою заявою до управління
Пенсійного фонду України в
Липоводолинському районі про
призначення їй пенсії за вислугою
років, надавши відповідні документи.

У відповіді від 03 жовтня 2014 року
відповідач відмовив позивачу у
призначенні пенсії за вислугою років з
тих підстав, що спеціальний стаж роботи
повинен становити не менше 25 років, а
згідно наданих нею документів такий її
стаж на день звернення становив 13 років
11 місяців та 8 днів і до її спеціального
стажу не зарахований період роботи з 1
лютого 2000 року по 09 березня 2011 року на
посаді старшої вожатої, яка не
передбачена Переліком закладів і
установ освіти, охорони здоров'я і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугою років,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 04 листопада 1993
року №909 .

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що стаж роботи позивача
за період з 01 лютого 2000 року по 10
березня 2011 року на посаді старшої
вожатої загальноосвітньої школи І-ІІІ
ступенів с.Кімличка Липоводолинського
району підлягає зарахуванню до стажу
роботи, що дає право на пільгову пенсію
за вислугу років.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Згідно з п. "е" ст. 55 Закону №1788-ХІІ,
право на пенсію за вислугою років мають
працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку. При цьому
згідно з ч.2 ст.7 цього закону, пенсії за
вислугою років призначаються при
залишенні роботи, яка дає право на
пенсію.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.11.1993 № 909 із змінами, внесеними
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1436 від 26.09.2002, затверджений Перелік
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років.

Згідно з даним Переліком, користуються
правом на призначення пенсії за
вислугу років особи, які працювали в
загальноосвітніх навчальних закладах
на посадах учителів, логопедів,
вчителів-логопедів,
вчителів-дефектологів, викладачів,
навчальних сурдопедагогів,
тифлопедагогів, вихователів,
завідуючих та інструкторів слухових
кабінетів, директорів, завідуючих їх
заступників з навчально-виховної
(навчальної, виховної),
навчально-виробничої частини або
роботи з виробничого навчання,
завідуючі навчальною і
навчально-виховною частиною, соціальні
педагоги (організатори позакласної та
позашкільної виховної роботи з дітьми),
практичні психологи, педагоги
організатори, майстри виробничого
навчання, керівники гуртків, секцій,
студій та інших форм гурткової роботи.

Так, Перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993р. № 909 не
передбачає посади старшої
піонервожатої. Проте, згідно з
приміткою 3 до зазначеного Переліку
робота на посаді старшої піонервожатої
до 01.01.1992р. зараховується до стажу для
призначення пенсії.

Це пов'язане з тим, що постановою
колегії Мінпраці УРСР від 29.03.1991р. № 25
"Про умови оплати праці та розміри
ставок заробітної плати й посадових
окладів працівників народної освіти в
Українській РСР" замість посади
старшого піонервожатого з 01.04.1991р.
введена посада педагога-організатора.
З того часу в жодному нормативному акті
нема посади старшої піонервожатої і
відповідно не визначені для неї
посадові оклади.

При цьому, у листі Міністерства освіти
і науки, молоді та спорту України від
06.10.2011р. за № 10/2-724 стверджується про
ідентичність посадових обов`язків
працівників, які займають посади
педагогів-організаторів або старших
вожатих, та відповідно про можливість
зарахування періоду роботи на посаді
старшого вожатого до спеціального
стажу роботи, який дає право на
призначення пенсії за вислугу років.

До спеціального стажу зараховується
час роботи на посадах у відповідних
закладах і установах, віднесених до
Переліку за умови, що ця робота є
основною.

З матеріалів справи встановлено, що
обсяг виконуваних ОСОБА_1 трудових
функцій відповідав обсягу посадових
обов'язків педагога-організатора,
оплата праці здійснювалась як
педагогу-організатору, що
підтверджується листом Міністерства
освіти і науки, молоді і спорту України
від 6 жовтня 2011 року №10/2-724.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" передбачено, що
основним документом, який підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка.

У відповідності до п.1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній від 12.08.1993
року, № 637 основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка.

Згідно з пунктом 2.14 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої спільним
наказом Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України та
Міністерства соціального захисту
населення України від 29 липня 1993 року №
58 (далі - Інструкція № 58), записи про
найменування роботи, професії або
посади, на яку прийнято працівника,
виконуються для робітників та
службовців відповідно до найменування
професій і посад, зазначених у
Класифікаторі професій.

З огляду на те, що відповідальність за
належне і своєчасне оформлення штатних
розкладів та вірне внесення в трудові
книжки працівників освіти
найменування посад покладається на
керівників підприємств та установ,
несвоєчасне приведення записів у
трудовій книжці працівника у
відповідність з діючим положенням не
може позбавити особу гарантованого
Конституцією права на належне пенсійне
забезпечення.

Отже, робота позивача на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
вислугою років підтверджується
записами у її трудовій книжці.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені у справі
обставини, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції про
те, що дії управління Пенсійного фонду
України в Липоводолинському районі
Сумської області про відмову у
зарахуванні ОСОБА_1 періоду роботи на
посаді старшої вожатої до стажу роботи,
що дає право на пільгову пенсію за
вислугу років, є протиправними.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова Липоводолинського
районного суду Сумської області від
05.11.2014 року відповідає вимогам ст. 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги відповідача
колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 209,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Липоводолинському районі Сумської
області залишити без задоволення.

Постанову Липоводолинського районного
суду Сумської області від 05.11.2014р. по
справі № 581/730/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц
А.О.Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В.
Ральченко І.М.