Справа № 826/16566/14
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

09 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко
Т.М.,

суддів
Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, згідно ч.1 ст. 41 КАС України,
апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17 листопада 2014 р. у
справі за адміністративним позовом
Приватного підприємства
"Акрілат-Хімконтракт" до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про визнання протиправним та
скасування рішення про коригування
митної вартості, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство
"Акрілат-Хімконтракт" звернулося до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про визнання протиправним та
скасування рішення про коригування
митної вартості.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 17
листопада 2014 року адміністративний
позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
постановити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для зміни
судового рішення.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотримання
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясовних обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
між підприємством RISEKUND LTD і Приватним
підприємством «Акрілат-Хімконтракт»
укладено контракт № 14/01-13 від 13.01.2013,
згідно з яким продавець зобов'язується
поставити і продати, а покупець
прийняти та оплатити товар - L-Лізин HCL,
згідно з додаткjv № 3 від 28.02.2014/

28.04.2014 позивачем до КРМ подано митну
декларацію №1025000/2014/092276, до якої на
підтвердження митної вартості товарів
додано документи, перелік яких
зазначено в гр.4, 44 МД-2.

Митна вартість товарів була заявлена
позивачем за основним методом за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

З урахуванням положень ст.53 МК України,
вбачається за можливе прийти до
висновку, що позивачем до митного
оформлення імпортованих товарів було
надано повний пакет необхідних
документів, згідно з переліком частини
2 вказаної статті МК України.

Разом з тим, під час митного оформлення
товару та визначенні митної вартості
товарів, приводом для висновку
відповідача про те, що митна вартість
імпортованих товарів не може бути
визначена за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються та
витребування від декларанта
додаткових документів і, як наслідок,
прийняття рішення про коригування
митної вартості стало те, що в
рахунку-фактурі від 28.02.2014 №8254-23823
зазначено, що вміст основної речовини в
перерахунку на сухий залишок становить
98%, однак згідно сертифікатів якості
від виробника від 26.02.2014 б/н вміст
основної речовини в перерахунку на
сухий залишок становить 98,5, крім того,
декларантом подана експортна
декларація від 21.02.2014 №02115477 з
зазначенням номеру рахунку-фактури від
28.02.2014 №8254-23823, дата оформлення якого
пізніше ніж дата оформлення декларації
країни відправлення.

Так, на підставі ч.3 ст.53 МК України
митним органом запропоновано
декларанту протягом 10 календарних днів
надати додаткові документи, а саме: -
договір (контракт, угоду) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; - якщо
рахунок сплачено - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних з
виконанням умов договору (угоди,
контракту); - договір (угоду, контракт)
із третіми особами, пов'язаний з
договором (угодою, контрактом) про
поставку товарів, митна вартість яких
визначається; - рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); - за
наявності: інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
виписку з бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів.

На пропозицію митного органу позивачем
надано: - платіжне доручення № 1560 від
30.04.2014; - платіжне доручення № 1557 від
28.04.2014; - податкова накладна № 183 від
16.05.2014; - податкова накладна № 153 від
15.05.2014; - податкова накладна № 164 від
15.05.2014; - лист від виробника про
структуру компанії від 18.11.2013; -
переклад листа від виробника про
структуру компанії від 18.11.2013; -
міжнародна автомобільна накладна (CMR) №
437 від 26.04.2014; - коносамент (Bill of Lading) №
DAZH039002 від 28.02.2014; - прейскурант
(прайс-лист) виробника товару від 24.02.2014;
- висновок про вартісні характеристики
товару, підготовлений спеціалізованою
експертною організацією. Цінова оцінка
ТПП товару № Ц-251/1 від 16.04.2014; -
інфойс/рахунок № 8254-23823 від 28.02.2014; -
пакувальний лист від 28.02.2014; - страховий
поліс № РУІЕ 00002232 від 21.02.2014; -
додаток № 3 до зовнішньоекономічного
договору від 28.02.2014; -
зовнішньоекономічний контракт № 14/01-13
від 13.01.2014; - сертифікат про походження
товару загальної форми № ССРІТ140184410
від 28.02.2014; - лист від виробника від
25.03.2014; - переклад листа від виробника
від 25.03.2014; - сертифікат якості від
виробника від 26.02.2014; - копія митної
декларації країни відправлення №
02115477 від 21.02.2014.

Разом з тим, контролюючим органом 28.04.2014
прийнято оскаржуване рішення про
коригування митної вартості товарів
№100250004/2014/000038/1, яким митну вартість
товару, що імпортується скориговано із
застосуванням резервного методу
відповідно до ст.64 Митного кодексу
України (далі - МК України). Визначена
митна вартість імпортованих товарів
ґрунтується на митній вартості товару,
подібного за якісними
характеристиками, митне оформлення
якого вже здійснено.

Суд першої інстанції, задовольняючи
адміністративний позов, прийшов до
висновку, про протиправність спірного
рішення про коригування митної
вартості товарів.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

У статті 4 Митного кодексу України
(надалі за текстом - «МК України»)
надано визначення термінів, що
вживаються у ньому, розкрито і зміст
терміну «митний контроль» - це
сукупність заходів, що здійснюються з
метою забезпечення додержання норм
цього Кодексу, законів та інших
нормативно-правових актів з питань
державної митної справи, міжнародних
договорів України, укладених у
встановленому законом порядку.

За приписами частини першої статті 337
Митного кодексу України перевірка
документів та відомостей, які
відповідно до статті 335 цього Кодексу
подаються митним органам під час
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України,
здійснюється візуально, із
застосуванням інформаційних
технологій (шляхом проведення
формато-логічного контролю, контролю
співставлення, контролю із
застосуванням системи управління
ризиками) та в інші способи,
передбачені цим Кодексом.

Відповідно до статті 49 МК України
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно статті 52 МК України заявлення
митної вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Частиною 2 статті 53 МК України
визначено, що документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є: декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

За змістом статті 54 МК України контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється органом
доходів і зборів під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості. За
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 5 названої статті МК
України органу доходів і зборів, з
метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, надано право
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

Згідно частини 3 статті 53 МК України у
разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи.

За приписами ст. 57 МК України
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: основний - за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);
другорядні: за ціною договору щодо
ідентичних товарів; за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); резервний. Основним методом
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться на митну територію
України відповідно до митного режиму
імпорту, є перший метод - за ціною
договору (вартість операції). Кожний
наступний метод застосовується лише у
разі, якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Самі по собі відмінності в
рахунку-фактурі та в сертифікатах
якості від виробника відсоткового
значення вмісту лізину жодним чином не
можуть бути безумовним свідченням
приховування або зменшення позивачем
складових вартості імпортованого
товару, за відсутності, як в даному
випадку, у митного органу інших
обґрунтованих доводів неправомірного
визначення позивачем митної вартості
імпортованих товарів.

Посилання відповідача на те, що у
поданій експортній декларації
зазначено номер рахунку-фактури, дата
оформлення якого пізніше ніж дата
оформлення декларації країни
відправлення, не береться до уваги,
адже наданий відповідачу лист, в якому
вказано, що номер інвойсу попередньо
бронюється в системі під кожну
конкретну дату відвантаження, для
подальшого використання в експортній
декларації та сертифікаті походження.
Експортна декларація зазвичай
виписується на 5-7 днів раніше, до
відвантаження, в момент прибуття
вантажу в митну зону порту Далянь.
Інвойс, коносамент, сертифікат
походження датуються датою
відвантаження. Також дні оформлення
декларації за умовами платежу
вважаються з дати коносамента, що
збігається з датою відвантаження.
Однак відповідачем на власний розсуд
даний лист до уваги не прийнято,
внаслідок чого зроблено помилковий
висновок про розбіжність дат в наданих
документах.

Крім того, вартість товару позивачем
повністю сплачена, що підтверджується
платіжними дорученнями № 1557 від 28.04.2014
та № 1560 від 30.04.2014, що свідчить про
добросовісність поведінки позивача
щодо сплати коштів за товар після його
фактичного отримання.

Правильність визначення позивачем
митної вартості товару за ціною угоди,
а також об'єктивна можливість
застосування першого методу не були
спростовані відповідачем під час
розгляду справи.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17 листопада 2014 р. -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.М.Грищенко

Судді
І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

Головуючий суддя
Грищенко Т.М.

Судді:
Лічевецький І.О.

Мельничук В.П.