Справа № 2а-2756/10/2470
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/59147/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Голубєвої Г.К.

Карася О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Сторожинецькому районі Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області

на постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2010 року

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року

у справі № 2а-2756/10/2470

за позовом Фізичної особи-підприємця
Істратій Іларії Георгіївни

до Державної податкової інспекції у
Сторожинецькому районі Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області

про визнання протиправними та
скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Чернівецького
окружного адміністративного суду від 30
вересня 2010 року, залишеною
без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 29 жовтня 2013 року, адміністративний
позов Фізичної особи-підприємця
Істратій Іларії Георгіївни (далі - ФОП
Істратій І.Г.; позивач) до Державної
податкової інспекції у
Сторожинецькому районі Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області (далі - ДПІ у Сторожинецькому
районі ГУ Міндоходів у Чернівецькій
області; відповідач) задоволено
повністю. Визнано протиправними та
скасовано рішення: № від
22 лютого 2010 року в частині застосування
до ФОП Істратій І.Г. суми штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 31 268,70
грн., № від 22 лютого
2010 року в частині застосування до ФОП
Істратій І.Г. суми штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 33 325,00 грн., №
від 22 лютого 2010 року в частині
застосування до ФОП Істратій І.Г. суми
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
6 503,40 грн., № від 22 лютого 2010 року в
частині застосування до ФОП Істратій
І.Г. суми штрафних (фінансових) санкцій
у розмірі 40 290,90 грн., №
від 22 лютого 2010 року в частині
застосування до ФОП Істратій І.Г. суми
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
32 922,70 грн. Стягнуто з Державного
бюджету України на користь ФОП
Істратій І.Г. судові витрати в розмірі
3,40 грн.

Не погоджуючись з прийнятими
судовими рішеннями у справі,
відповідач оскаржив їх в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України.

В поданій касаційній скарзі, ДПІ у
Сторожинецькому районі ГУ Міндоходів у
Чернівецькій області, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм процесуального та
матеріального права, просить скасувати
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2010 року, ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 29 жовтня 2013 року та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити повністю.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
зважаючи на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що посадовими особами
Державної податкової адміністрації в
Чернівецькій області проведено ряд
перевірок господарських одиниць, що
належать позивачу, з питань дотримання
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій, за результатами яких
складено акти № 0103/24/00/23/ від 09
лютого 2010 року, №
0102/24/00/23/ від 10 лютого 2010 року, №
0099/24/00/23/ від 12 лютого 2010 року, №
0101/24/00/23/ від 10 лютого 2010 року,
№ 0100/24/00/23/ від 10 лютого
2010 року.

На підставі зазначених актів перевірок
відповідачем прийнято рішення
№ від 22 лютого 2010 року, яким до
ФОП Істратій І.Г. застосовано суму
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
31 778,70 грн., рішення № від 22
лютого 2010 року, яким до ФОП Істратій І.Г.
застосовано суму штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 45 105,00 грн., рішення №
від 22 лютого 2010 року, яким до ФОП
Істратій І.Г. застосовано суму штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 13 593,65
грн., рішення № від 22 лютого 2010
року, яким до ФОП Істратій І.Г.
застосовано суму штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 42 550,90
грн., рішення № від 22 лютого 2010
року, яким до ФОП
Істратій І.Г. застосовано суму штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі
34 754,20 грн.

Перевірками, зокрема, встановлено
порушення позивачем пунктів 9, 12
статті 3 Закону України від 06 липня
1995 року № 265/95-ВР «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин; далі - Закон №
265/95-ВР) з огляду на незабезпечення
щоденного друкування на реєстраторах
розрахункових операцій фіскальних
звітних чеків та їх зберігання в книгах
обліку розрахункових операцій, а також
неведення обліку товарно-матеріальних
цінностей за місцем їх реалізації та
зберігання, а саме - відсутність
накладних або будь-яких інших
документів, що підтверджують
оприбуткування товарно-матеріальних
цінностей.

Задовольняючи адміністративний позов
повністю, суди попередніх інстанцій
виходили з того, що чинним на час
виникнення спірних правовідносин
законодавством не передбачено ведення
обліку товарних запасів для фізичних
осіб-підприємців.

Крім того, суди, дійшовши цілком
обґрунтованого висновку про те, що не
виконуючи протягом певного періоду
обов'язок щодня друкувати фіскальний
звітний чек, суб'єкт підприємницької
діяльності вчиняє продовжуване
порушення, а не зберігаючи
роздрукований чек у книзі обліку
розрахункових операцій - триваюче,
вказали при цьому, що відлік тривалості
зміни реєстратора розрахункових
операцій починається з моменту
реєстрації першої розрахункової
операції після виконання попереднього
Z-звіту, а не спочатку робочого дня.

Проте, із вказаними доводами
погодитись не можна зважаючи на таке.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону
№ 265/95-ВР суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Статтею 6 Закону № 265/95-ВР
передбачено, що облік товарних запасів
фізичною особою-суб'єктом
підприємницької діяльності ведеться у
порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Аналіз наведених вище норм дає
підстави для висновку про те, що
обов'язок ведення обліку товарних
запасів не міг бути покладений на
суб'єктів підприємницької
діяльності-фізичних осіб, які
здійснювали підприємницьку діяльність
за спрощеною системою оподаткування
відповідно до Указу Президента України
від 03 липня 1998 року № 727/98
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин).

Натомість суб'єкти підприємницької
діяльності, які перебували на
загальній системі оподаткування,
відповідно до вимог пункту 12 статті 3 та
статті 6 Закону № 265/95-ВР, були
зобов'язані вести облік товарних
запасів у порядку, визначеному чинним
на час виникнення спірних
правовідносин законодавством, а саме -
зберігати накладні,
товарно-транспортні накладні, а також
інші первинні документи, що
засвідчують рух товарів та слугують
підставою для їх оприбуткування в
бухгалтерському та податковому обліку
платника податків.

За змістом частин 4, 5 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд повинен: визначити характер
спірних правовідносин та зміст
правової вимоги, матеріальний закон,
який їх регулює, а також факти, що
підлягають встановленню і лежать в
основі вимог та заперечень; з'ясувати,
які є докази на підтвердження
зазначених фактів, і вжити заходів до
своєчасного їх подання.

Предметом доказування є обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги
чи заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи та які
належить установити при ухваленні
судового рішення.

В розглядуваній ситуації для
правильного вирішення спору суду слід
достеменно з'ясувати, із застосуванням
якої системи оподаткування (спрощеної
чи загальної) ФОП Істратій І.Г.
здійснювала підприємницьку діяльність
на час проведення ревізій, а також
перевірити наявність у позивача
відповідних документів на товари, які,
за висновком податкового органу, не
обліковано в установленому порядку.

Згідно з пунктом 9 статті 3 Закону
№ 265/95-ВР суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг))
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

Приписи наведеної норми передбачають
особливості роботи реєстраторів
розрахункових операцій, які мають
забезпечувати друкування фіскальних
звітних чеків за кожний робочий день.

Відповідно до пункту 2 Вимог щодо
реалізації фіскальних функцій
реєстраторами розрахункових операцій
для різних сфер застосування,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 18 лютого 2002 року
№ 199, (далі - Вимоги) зміна - це період
роботи реєстратора від реєстрації
першої розрахункової операції після
виконання Z-звіту до виконання
наступного Z-звіту; Z-звіт - це денний
звіт з обнуленням інформації в
оперативній пам'яті та занесенням її до
фіскальної пам'яті реєстратора
розрахункових операцій.

Згідно з пунктом 7 Вимог усі режими
роботи реєстратора розрахункових
операцій повинні блокуватися, зокрема,
у разі перевищення максимальної
тривалості зміни.

У додатку до Вимог зазначено, що
максимальна тривалість зміни не
повинна перевищувати 24 години.

Тлумачення зазначених норм дає
підстави вважати, що оскільки
календарний день (доба) налічує 24
години, тобто день триває з 00 годин 00
хвилин до 24 годин 00 хвилин,
при щоденній роботі реєстратора
розрахункових операцій Z-звіт
необхідно виконувати щодня по
закінченні робочої зміни, але не
пізніше 24 години цього дня.

Втім, судами першої та
апеляційної інстанцій вказані
положення не враховано.

З огляду на те, що передбачені
процесуальним законодавством межі
перегляду справи в касаційній
інстанції не дають їй права
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями,
оскаржувані судові рішення у справі з
метою об'єктивності, всебічності та
повноти розгляду справи підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції відповідно до частини 2
статті 227 Кодексу адміністративного
судочинства України.

При новому розгляді справи суду слід
врахувати, що згідно з частиною 1
статті 138 Кодексу адміністративного
судочинства України предметом
доказування є обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи та які
належить установити при ухваленні
судового рішення у справі.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Сторожинецькому районі Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області задовольнити частково.

Скасувати постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 30
вересня 2010 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 29 жовтня 2013 року.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Голубєва Г.К.

Карась О.В.