Справа № 415/2799/14-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р. Справа № 415/2799/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Лисичанську Луганської
області на постанову Лисичанського
міського суду Луганської області від
20.08.2014р. по справі № 415/2799/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Лисичанську Луганської
області

про визнання дій незаконними та
зобов'язання до вчинення певних дій,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України
Ленінського району в м. Полтаві, якому з
урахуванням уточнень позовних вимог
просив зобов'язати відповідача
поновити виплату його пенсії з
розрахунку 8 мінімальних пенсій за
віком, встановленої у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 75% мінімальної пенсії,
встановленої у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

За результатами розгляду справи в
порядку скороченого провадження
постановою Лисичанського міського
суду Луганської області від 20.08.2014 р.
адміністративний позов ОСОБА_1 -
задоволено.

На зазначену постанову суду,
відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, ненадання
належної правової оцінки обставинам
справи, просив скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
відмовити позивачу у задоволенні
позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, відповідач посилається на те,
що суд першої інстанції дійшов до
неправомірного висновку про їх
обґрунтованість. Зазначив, що діючим
законодавством України надано право
Кабінету Міністрів України регулювати
питання здійснення соціальних виплат
та допомоги в межах відповідних
фінансових ресурсів, шляхом прийняття
відповідних постанов, у т.ч. щодо
виплати основної державної пенсії по
інвалідності та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, які
визначені ст.ст. 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". На
реалізацію вищезазначених положень
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову №1210 від 23.11.2011 року "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", якою
встановлені розміри виплат особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи. При визначенні позивачу
розміру пенсії, відповідач керувався
саме положеннями вищенаведеної
постанови. Враховуючи наведене,
відповідач вказує, що при нарахуванні
та виплаті позивачу пенсії відповідач
діяв на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені діючим
законодавством.

Виходячи з приписів абз. 4 ч.8 ст. 183-2 КАС
України вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
правильність застосування судом
першої інстанції норм чинного
законодавства, дослідивши письмові
докази по справі, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з його
обґрунтованості.

Колегія суддів частково погоджується
с висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 7 жовтня 2008
року по справі № 2а-3256/08 позовні вимоги
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в місті Лисичанську Луганської
області задоволено частково: визнані
дії Управління Пенсійного фонду
України в місті Лисичанську Луганської
області щодо відмови позивачу у
здійсненні перерахунку пенсії
відповідно до ст.50, ч.4 ст.54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
незаконними. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в місті
Лисичанську Луганської області
здійснити перерахунок та виплату
пенсії по інвалідності ОСОБА_1 в
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю в розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком з 01.09.2007 р. В
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 04.02.2009 року
Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Лисичанську Луганської області -
задоволено частково. Апеляційну скаргу
ОСОБА_1- задоволено. Постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 7 жовтня 2008
року у справі № 2-а-3256/08 за
позовомОСОБА_1.до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Лисичанську Луганської області про
оскарження дій та зобов'язання зробити
перерахунок пенсії - змінено. Абзац 3
резолютивної частини постанови
Луганського окружного
адміністративного суду від 7 жовтня 2008
року у справі № 2-а-3256/08 викладено в
наступній редакції: «Зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
місті Лисичанську Луганської області
зробити перерахунок та виплату пенсії
ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 50, 54, ч.3 ст. 67
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком
з 01.10.2007 р.»

У квітні 2014року позивач звернулася до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Лисичанську Луганської області
із заявою щодо нарахування та виплати
пенсії з 01.11.2011 року відповідно до
вищезазначених судових рішень.

На заяву позивача, щодо виконання
судових рішень, останній отримав лист
Управління Пенсійного фонду України в
місті Лисичанську Луганської області
від 14.04.2014 року за №62/К-7, в якому
зазначено, що починаючи з 01.11.20114 року
перерахунок державної та додаткової
пенсії та їх виплата проводиться у
порядку і розмірах, встановлених
постановою Кабінету Міністрів України
від 06.07.2011 року №745 "Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за коштів державного
бюджету" на виконання п.7 Закону України
від 14.06.2011 року № 3491/УІ "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік", отже
заборгованості станом на 01.04.2014 року
відсутня.

Перевіряючи правомірність відмови
відповідача у перерахунку пенсії
колегія суддів зазначає.

14 червня 2011 року прийнято Закон України
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України 2011 рік",
який набрав чинності 19 червня 2011 року.
Пунктом 7 ч. 1 цього Закону Прикінцеві
положення Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено п.4, яким установлено, що у 2011
році норми і положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України 2011 рік.

На виконання вимог пункту 4 Прикінцевих
положень Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік" Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
від 06.07.2011 року № 745 "Про встановлення
деяких виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету".
Дана постанова набрала чинності 23
липня 2011 року та відповідно пункту 8
постанови діяла до 01.01.2012 року.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2012 рік" та пунктом 4 Прикінцевих
положень Закону України "Про Державний
бюджет України на 2013 рік" встановлено,
що у 2012 та 2013 роках норми і положення
ст.ст. 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012, 2013 роки.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
(категорія I), інвалід IІ групи,
захворювання пов'язане з роботами по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно статті 50 Закону України "Про
Кабінет Міністрів України" КМ України
на підставі та на виконання
Конституції і законів України, актів
Президента України видає обов'язкові
для виконання акти - постанови і
розпорядження.

Постанови Кабінету Міністрів
видаються з питань: затвердження
положення, статуту, порядку,
регламенту, правил, методики та в інших
випадках, коли суспільні відносини
потребують нормативно-правового
врегулювання; затвердження, прийняття
міжнародного договору або приєднання
до нього.

Постановою КМ України від 23 листопада
2011 року N 1210 затверджено Порядок
обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Дана постанова набрала
чинності 01 січня 2012 року.

Відповідно до рішень Конституційного
Суду України від 26.12.2011 року N 20-рп/2011 та
від 25 січня 2012 року N 3-рп/2012 у справі за
конституційним поданням правління
Пенсійного фонду України щодо
офіційного тлумачення положень ст. 1; ч.
1, 2, 3 ст. 95; ч. 2 ст. 96; п. 2, 3, 6 ст. 116; ч. 2 ст.
124; ч. 1 ст. 129 Конституції України; п. 5 ч. 1
ст. 4 Бюджетного кодексу України від 08
липня 2010 року; п. 2 ч. 1 ст. 9 КАС України в
системному зв'язку з окремими
положеннями Конституції України
зазначено, що КМ України як вищий орган
у системі органів виконавчої влади
наділений конституційними
повноваженнями спрямовувати і
координувати діяльність міністерств,
відомств, інших органів виконавчої
влади, до яких належить і Пенсійний
фонд України. Відповідно до Положення
про Пенсійний фонд України бюджет
Пенсійного фонду України затверджує
Уряд України.

Законодавчий орган України відповідно
до пунктів 3 та 4 Прикінцевих положень
Законів України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік" та "Про Державний
бюджет України на 2013 рік" визначив, що
КМ України як державний орган в 2012 та 2013
роках має право забезпечувати
реалізацію встановлених законами
України соціальних прав громадян,
тобто надав право КМ України визначати
порядок та розміри соціальних виплат
виходячи з наявного фінансового
ресурсу бюджету Пенсійного фонду
України, що узгоджується із функціями
Уряду України, визначеними пунктами 2
та 3 ст. 116 Конституції України.

Колегія суддів зазначає, що постанова
КМ України від 23 листопада 2011 року N 1210
видана з метою врегулювання питання
щодо пенсійних виплат особам, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи і на яких розповсюджується
положення Закону "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Враховуючи вище зазначене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що у 2013 році при
нарахуванні пенсії позивачу
відповідач повинен був керуватися
положеннями зазначеної вище постанови
КМУ.

Стосовно законності дій відповідача,
починаючи з 01 січня 2014 року, колегія
суддів зазначає, Положеннями Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" не було передбачено обмежень
щодо застосування ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

В свою чергу, згідно Закону України "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" від
31.07.2014 року № 1622-VІІ передбачено, що
норми та положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31,
37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (Відомості
Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178
із наступними змінами), статей 5 та 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" (Відомості Верховної Ради
України, 2005 р., № 4, ст. 94 із наступними
змінами), Закону України "Про
індексацію грошових доходів населення"
(Відомості Верховної Ради України, 2003
р., № 15, ст. 111 із наступними змінами),
статей 14, 22, 37 та 43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" (Відомості Верховної Ради
України, 1992 р., № 29, ст. 399 із наступними
змінами), пункту "ж" частини першої
статті 77 Основ законодавства України
про охорону здоров'я (Відомості
Верховної Ради України, 1993 р., № 4, ст. 19
із наступними змінами), статей 12, 13, 14, 15
та 16 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" (Відомості
Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425
із наступними змінами), статті 43
Гірничого закону України (Відомості
Верховної Ради України, 1999 р., № 50, ст. 433
із наступними змінами), статей 6-1, 6-2, 6-3
та 6-4 Закону України "Про жертви
нацистських переслідувань" (Відомості
Верховної Ради України, 2000 р., № 24, ст. 182
із наступними змінами) застосовуються
у порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявних фінансових ресурсів бюджетів
усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та
Перехідних положень Закону України
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2014 рік"
від 31.07.2014 року №1622-VІІ, передбачено, що
цей Закон набирає чинності з дня,
наступного за днем його офіційного
опублікування.

Вказаний Закон було офіційно
опубліковано в газеті "Голос України"
02.08.2014 року (№146), а відтак, з урахуванням
дати набрання чинності вказаним
Законом (03.08.2014 року), колегія дійшла
висновку, що позивач у період з 01.01.2014
року по 02.08.2014 року має право на
отримання основної державної пенсії по
інвалідності та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі,
який встановлено положеннями ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Однак при прийнятті рішення суд першої
інстанції не врахував ту обставину, що
спірні правовідносини між позивачем та
відповідачем виникли у 2014 році, вже
після прийняття рішення Донецьким
апеляційним адміністративним судом, а
тому дане рішення, прийняте 04.02.2009 року
вирішувало спір який виник раніш, а
спірні правовідносини що виникли з
01.01.2014 року повинні вирішуватися як
новий спір без посилань на раніш
прийняте рішення по аналогічним
правовідносинам, що відбувалися до
23.07.2011 року.

За таких обставин, колегія суддів,
вважає за доцільне вийти за межі
позовних вимог з метою захисту прав
позивача та прийняти рішення не
правомірності відмови відповідача
нараховувати та виплачувати пенсію
позивачу з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року у
відповідності до постанови Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 04.02.2009 року, а щодо правомірності
відмови у перерахунку та виплаті
пенсії та додаткової пенсії позивачу у
відповідності до ст. ст. 50, 54 Закону
України « Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в період з 01.01.2014 по 02.08.2014 року.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
позивач, звертаючись до суду з
адміністративним позовом помилково
визначив Закон України, який необхідно
застосовувати при перерахунку його
пенсії, оскільки позивач має право на
отримання державної пенсії в розмірі,
передбаченому ч.4 ст. 54 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", та
додаткової пенсії відповідно до ч.1 ст.
50 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування ", ст. 67 "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи ", а не
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України, суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки у разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Відповідно до ч.1 ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.2 ст.205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 11, 160, 167, 195, 197, п.3 ч.1 ст.
198, ст.202, п.5 ч.1 ст.205, ст.ст.207, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Лисичанську Луганської області
задовольнити частково.

Постанову Лисичанського міського суду
Луганської області від 20.08.2014р. по
справі № 415/2799/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в м. Лисичанську
Луганської області про зобов'язання
вчинити певні дії задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.
Лисичанську Луганської області щодо
відмови у здійсненні нарахування та
виплати ОСОБА_1 державної та додаткової
пенсії у розмірі, встановленому ч. 4 ст.
54, ст. 50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждав внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Лисичанську
Луганської області здійснити ОСОБА_1
перерахунок пенсії у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком відповідно
до ст. 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та додаткової пенсії у
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 01.01.14 року
по 02.08.2014 року, виходячи з встановленої
законом мінімального розміру пенсії за
віком, визначеного ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та провести
відповідні виплати з урахуванням
положень ч. 3 ст. 67 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Катунов В.В.Судді
Бершов Г.Є. Ральченко І.М.