Справа № 815/4313/14
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

09 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/4313/14

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Завальнюк І. В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Алєксєєва В.О. та
Ступакової І.Г.,

при секретарі - Тропанець О.В.,

за участю: представника ДПІ у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області - Груня Сергія Олеговича,
представника ТОВ "Реал-Групп" - Бароєва
Фелікса Сергійовича,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 07 серпня 2014 року по справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Реал-Групп" до Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю (далі - ТОВ)
"Реал-Групп" звернулося до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області (далі
-ДПІ у Приморському районі м. Одеси) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
21.05.2014 року № про збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
прибуток на 3381126 грн. та застосування
штрафної санкції в сумі 845282 грн., та №
, яким збільшено суму грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість в сумі 89891 грн. та застосування
штрафної санкції в сумі 44946 грн.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 07 серпня 2014
року позовні вимоги задоволено. Суд
визнав протиправними та скасував
податкові повідомлення-рішення від
21.05.2014 року № , № .

Не погоджуючись з постановою суду,
представником ДПІ у Приморському
районі міста Одеси подана апеляційна
скарга, в якій зазначається, що вказана
постанова ухвалена з порушенням норм
матеріального права, судом неповно
з'ясовані обставини справи, тому
постанова підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволені позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі направлень від 18.03.2014 року
№№ 000743/456, 000742/545, від 20.03.2014 року №
000419/587, виданих ДПІ у Приморському
районі м. Одеси, відповідно до
плану-графіка проведення планових
виїзних перевірок суб'єктів
господарювання, згідно з п.77.4 ст.77
Податкового кодексу (далі - ПК) України,
фахівцями податкової служби проведено
планову виїзну перевірку ТОВ
"Реал-групп" з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.04.2011 року по 31.12.2013 року, валютного та
іншого законодавства за період з 01.04.2011
року по 31.12.2013 року, за результатами
якої складено акт від 25.04.2014 року №
000052/15-32-22-05/37169887.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем п.198.2, п.198.3 ст.198 ПК України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 276320
грн., у т.ч. лютий 2013 року - 89891 грн.,
червень 2013 року - 186429 грн.; п.137.3 ст.137,
п.138.1 ст.183, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України,
в результаті чого товариством занижено
податок на прибуток на 3381126 грн., у т.ч.
за 2012 рік - 143489 грн., за 2013 рік - 3237637 гр.

На підставі вищевказаного акту ДПІ у
Приморському районі м. Одеси прийняті
податкові повідомлення-рішення від
21.05.2014 року № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на прибуток на 3381126 грн. та
застосовано штрафні санкції в сумі 845282
грн., та № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на додану вартість в сумі 89891
грн. та застосовано штрафну санкцію в
сумі 44946 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
дійшов висновку про задоволення
позову, оскільки надані позивачем
належним чином засвідчені копії
первинних документів підтверджують
дотримання вимог податкового
законодавства, а відповідач у свою
чергу не довів правомірності
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних обставин.

Судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ "Реал-групп" у перевіряємому
періоді було замовником будівництва
групи багатоповерхових житлових
будинків та об'єктів їх обслуговування
на земельній ділянці у складі
мікрорайону 4-5 жилого району ІІІ-4є
масиву Котовського, розташованого на
землях Крижанівської сільради за
адресою: Одеська область,
Комінтернівський район, с. Крижанівка,
ж/б № 1-5. За цей період було закінчено
будівництво та введено в експлуатацію
три будинки (умовні номер № 1, № 3 та № 6).

Крім того, згідно з дозволами на
виконання робіт розпочато будівництво
чотирьох будинків (умовні номери № 2, №
4, № 5 та № 2/1), які на кінець
перевіряємого періоду не завершені.
Відповідно до актів виконаних робіт
будівельні роботи по будинку № 2
розпочаті у 4 кварталі 2011 року по
будинку № 4 у 4 кварталі 2012 року, по
будинку № 5 у 1 кварталі 2012 року, по
будинку № 2/1 у 2 кварталі 2013 року та
станом на 31.12.2013 року не закінчені.

На запит від 11.04.2014 року ТОВ "Реал-групп"
надало відомості та експерті висновки
щодо загальної площі кожного об'єкту
будівництва, нежитлових приміщень,
житлової площі квартир та кошторисної
вартості (№2/1 - 53900204 грн., № 2 - 12340826 грн.,
№ 4 - 8412222 грн., № 5 - 8412222 грн.). До
перевірки також надані договори із
фізичними особами (покупцями), що
укладені з ТОВ "Реал-групп" на купівлю
квартир та нежитлових приміщень.

Актом перевірки встановлено порушення
ТОВ "Реал-групп" вимог п.137.3 ст.137, п.138.1
ст.183, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, що
призвело до заниження податку на
прибуток на 3381126 грн.

До такого висновку податковий орган
дійшов з огляду на те, що по будинках №
2, № 4, № 5 та № 2/1 будівництво триває
більше 1 року, облік доходів
розраховується у відповідності до
вимог п.137.3 ст.137 ПК України.

Так, відповідно до п.137.1 ст.137 ПК України,
дохід від реалізації товарів
визнається за датою переходу покупцеві
права власності на такий товар. Дохід
від надання послуг та виконання робіт
визнається за датою складення акта або
іншого документа, оформленого
відповідно до вимог чинного
законодавства, який підтверджує
виконання робіт або надання послуг.

У разі якщо платник податку виробляє
товари, виконує роботи, надає послуги з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва та
якщо договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапного їх здавання, то, згідно з п.
137.3 ст. 137 ПК України, доходи
нараховуються платником податку
самостійно відповідно до ступеня
завершеності виробництва (операції з
надання послуг), який визначається за
питомою вагою витрат, здійснених у
звітному податковому періоді, у
загальній очікуваній сумі таких витрат
та/або за питомою вагою обсягу послуг,
наданих у звітному податковому
періоді, у загальному обсязі послуг,
які мають бути надані.

Після переходу покупцю права власності
на товари (роботи, послуги) з
довготривалим технологічним циклом
виробництва, зазначені у попередньому
абзаці, виконавець здійснює
коригування фактично отриманого
доходу, пов'язаного з виготовленням
таких товарів (робіт, послуг),
нарахованого в попередні періоди
протягом терміну їх виготовлення. При
цьому, якщо фактично отриманий дохід у
вигляді кінцевої договірної ціни (з
урахуванням додаткових угод) перевищує
суму доходу, попередньо нараховану за
наслідками кожного податкового
періоду протягом строку виготовлення
таких товарів (робіт, послуг), таке
перевищення підлягає врахуванню до
доходів звітного періоду, в якому
відбувається перехід права власності
на такі товари (роботи, послуги).

Якщо фактично отриманий дохід у
вигляді кінцевої договірної ціни (з
урахуванням додаткових угод) менше
суми доходу, попередньо визначеного за
наслідками кожного податкового
періоду протягом строку виготовлення
таких товарів (робіт, послуг), така
різниця підлягає зарахуванню у
зменшення доходів звітного періоду, в
якому відбувається перехід права
власності на такі товари (роботи,
послуги).

Якщо платник податку є виконавцем
договору (генпідрядником) з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва, що
не передбачає поетапного здавання
замовнику, то незалежно від того, чи
передбачено укладеними договорами зі
співвиконавцями (субпідрядниками)
поетапне здавання ними робіт чи ні,
такий платник податку повинен за таким
договором, відповідно до норм п. 137.3 ст.
137 ПК України, нараховувати доходи
відповідно до ступеня завершеності
виробництва (операції з надання
послуг), який визначається за питомою
вагою витрат, здійснених у звітному
податковому періоді, у загальній
очікуваній сумі таких витрат та/або за
питомою вагою обсягу послуг, наданих у
звітному податковому періоді, у
загальному обсязі послуг, які мають
бути надані.

Однак, як було встановлено, в даних
спірних правовідносинах позивач є
замовником будівельних робіт по
договорам підряду та виконавцем лише
конкретних попередніх договорів
купівлі - продажу квартир. Таким чином,
позивачем було своєчасно та в повному
обсязі самостійно визначено та
сплачено зобов'язання з податку на
прибуток по всім довгостроковим
договорам заключним між інвесторами та
позивачем, по яким не передбачалось
поетапне здавання. Розрахунок
здійснювався з огляду на витрати, етапи
будівництва та загальну вартість
об'єкта оподаткування (ймовірного
прибутку від продажу конкретної
квартири). Вказані показники
відображені у відповідних деклараціях
з податку на прибуток за 2012 та 2013 рік.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
і також вважає висновки Податкового
органу про порушення ТОВ "Реал-групп"
вимог п.137.3 ст.137 ПК України є
необґрунтованими та недоведеними.

Крім того, як встановлено судом першої
інстанції, висновки податкового органу
про завищення ТОВ "Реал-груп"
податкового кредиту по податку на
додану вартість на суму 276320 грн. у т.ч.
за лютий 2013 року на суму 89891 грн. та за
червень 2013 року - на суму 186429 грн., та
заниження витрати на суму 18852668 грн., у
т.ч. за 2012 року - на 714194 грн., за 2013 року -
на 18138474 грн., ґрунтуються на визнанні
операції купівлі-продажу контрагента
позивача - ДП РБУ № 5 по ланцюгу
придбання від ТОВ "Люті Скай Мост"
нікчемними. Таки висновки у свою чергу
ґрунтуюся на аті ДПІ у Приморському
районі м. Одеси від 04.10.2013 №
1-3/3331625 "Про результати
проведення позапланової виїзної
позапланової перевірки ДП РБУ № 5 щодо
підтвердження взаємовідносин із ТОВ
"Люті Скай Мост", в якому зазначено, що
відповідно до акту перевірки
зазначеного товариства від 03.06.2013р. №
1719/2240/38320046, ТОВ "Люті Скай Мост" відсутнє
за місцем реєстрації.

Аналогічний висновок здійснений
перевіряючими по контрагенту ДП РБУ № 5
- ТОВ "Монолітбуд сервіс", в основу якого
покладений акт ДПІ у Приморському
районі м. Одеси від 30.10.2013 року №
2339/15-53-22-3/3331625 "Про результати
проведення позапланової виїзної
документальної перевірки ДП РБУ № 5
щодо підтвердження взаємовідносин із
ТОВ "Монолітбуд сервіс" за період
червень 2013 року", в якому наявне
посилання на акт перевірки ТОВ
"Монолітбуд сервіс" від 12.09.2013 року №
914/22-20, де зазначено про неможливість
підтвердження правомірності
формування податкових зобов'язань та
податкового кредиту через
незнаходження підприємства за
місцезнаходженням.

Колегія суддів погоджується про
протиправність та надуманість таких
висновків Податкового органу оскільки
чинне законодавство не ставить в
залежність виникнення у платника
податку на додану вартість права на
податковий кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншими
суб'єктами господарювання, зокрема,
тими, які не були постачальниками
товарів (послуг). А відтак, якщо такі
особи не виконали своїх зобов'язань
щодо сплати податку до бюджету або
мінімізували свої податкові
зобов'язання, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цих осіб.

Однак, зазначена обставина не є
підставою для позбавлення платника
податку-покупця права на відшкодування
податку на додану вартість у разі, якщо
останній виконав усі передбачені
законом умови щодо отримання такого
відшкодування та має всі документальні
підтвердження розміру свого
податкового кредиту.

Натомість належність та реальність
вчинених угод між позивачем та ДП РБУ №
5 підтверджується: договором № 16 від
27.10.12, податковою накладною № 14 від
28.02.13, довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт за лютий 2013 року із
додатками; платіжними дорученнями;
договором № 20 від 20.12.12; податковою
накладною № 8 від 27.06.13; довідкою про
вартість виконаних будівельних робіт
за червень-липень 2013 року із додатками;
платіжними дорученнями; договором № 5/3
від 05.03.13; податковою накладною № 10 від
27.06.13; довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт за червень 2013 року із
додатками; платіжні доручення;
договором № 0208/1 від 02.08.12; податковими
накладними № 15, 16 від 28.02.13 та № 9 від
27.06.13; довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт за лютий, червень,
липень 2013 року з додатками; платіжними
дорученнями. А також актами перевірки
виконаних робіт, журналами етапів
проведення будівельних робіт, актами
прийому - передачі матеріалів
(сировини), іншим.

Посилання Податкового органу в
апеляційній скарзі на відсутність
контрагента позивача за юридичною
адресою, є також безпідставним,
оскільки його відсутність за
місцезнаходженням не є передумовою для
визначення господарської компетенції
останнього та не має правового
значення для вирішення питання про
наявність наміру сторін на реальне
настання правових наслідків,
обумовлених укладеними угодами або
порушення позивачем правил
оподаткування. Питання податкового
кредиту поширюється тільки на окремо
взятого платника податків.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає висновки Податкового органу про
порушення ТОВ "Реал-групп" вимог п.138.1
ст.183, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.198.2, п.198.3 ст.198
ПК України є необґрунтованими та
недоведеними.

Таким чином, вірними є висновки суду
першої інстанції про відсутність у
податкового органу підстав для
прийняття спірних податкових
повідомлень-рішень від 21.05.2014 року
№ та № .

Підсумовуючи все вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на вірно встановлених
фактичних обставинах справи, яким дана
належна юридична оцінка, правильно
застосовані норми матеріального права,
та не допущено порушень процесуального
закону, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують,
оскільки ґрунтуються на невірному
трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси

Головного управління Міндоходів в
Одеській області - залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 07
серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення
виготовлений 12 грудня 2014 року.

Головуючий:
М.М.Милосердний

Судді:
В.О.Алєксєєв

І.Г.Ступакова