Справа № 189/30/14-а (2-а/189/8/14)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2014 рокусправа № 189/30/14-а;
2-а/189/8/14 Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Юхименка О.В.
Чепурнова Д.В.

за участю секретаря: Горшкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 17
березня 2014 року у справі
№189/30/14-а;2-а/189/8/14 за позовом ОСОБА_1 до
за участі третьої особи: про
Олександрівської сільської ради
Покровського району Дніпропетровської
області ОСОБА_2 оскарження рішення
органу місцевого самоврядування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до Покровського районного
суду Дніпропетровської області з
адміністративним позовом до
Олександрівської сільської ради
Покровського району (далі по тексту -
відповідач), в якому просив скасувати
рішення Олександрівської сільської
ради Покровського району
Дніпропетровської області від 26.12.2013
року № 304-23/У1.

Позивач, посилаючись на доводи,
викладені у позовній заяві, зазначив,
що вказаним рішенням порушуються його
права щодо користування земельною
ділянкою, яка фактично зменшується по
ширині на 2 метри 30 сантиметрів і тим
самим зменшується площа земельної
ділянки.

Постановою Покровського районного
суду Дніпропетровської області від 17
березня 2014 року у справі
№189/30/14-а;2-а/189/8/14 в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.
(суддя - Пустовар О.С.) (а.с.76-78)

Постанова суду першої інстанції
обґрунтована тим, що при прийнятті
оскаржуваного рішення не відбулося
порушень, так як розмір земельної
ділянки позивача не змінився. Крім
того, рішення було прийнято в межах
компетенції сільської ради.

Позивач - ОСОБА_1, не погодившись з
вищезазначеною постановою суду першої
інстанції, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 17
березня 2014 року у справі
№189/30/14-а;2-а/189/8/14 та задовольнити
позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційних вимог
позивач зазначив, що предметом позову
не був розмір земельної ділянки, як
зазначає суд першої інстанції, а
оспорювалися межі суміжних земельних
ділянок.

01 вересня 2014 року на адресу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду за вх.№44599/14
надійшли заперечення відповідача на
апеляційну скаргу, в яких він вказує, що
14 вересня 2010 року був складений
Протокол узгоджувальної комісії про
розгляд спору з приводу встановлення
межі між присадибними ділянками ОСОБА_1
і ОСОБА_2, в якому ОСОБА_1 сам
запропонував варіант встановлення
межі, а потім відмовився від нього, про
що було повідомлено листом заступника
начальника відділу Держкомзему у
Покровському районі Галай В.В.

11 вересня 2014 року на адресу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду за вх.№46010/14
надійшли заперечення третьої особи на
апеляційну скаргу, в яких вона,
посилаючись на законність висновку
суду першої інстанції стосовно
відсутності порушень чинного
законодавства при прийнятті
оскаржуваного рішення, просить
відмовити у задоволенні апеляційної
скарги позивача, а постанову суду
першої інстанції залишити без
задоволення.

Позивач та його представник у судовому
засіданні підтримали вимоги
апеляційної скарги, просили скасувати
постанову Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 17
березня 2014 року у справі №189/30/14-а;
2-а/189/8/14 та задовольнити позовні вимоги.

Представники відповідача та третьої
особи у судовому засіданні проти
задоволення вимог апеляційної скарги
заперечували, просили залишити без
змін постанову Покровського районного
суду Дніпропетровської області від 17
березня 2014 року у справі №189/30/14-а;
2-а/189/8/14.

У судовому засіданні, заслухавши
пояснення представників сторін та
осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши доводи апеляційної скарги
та матеріали справи, колегія суддів
вважає за необхідне зазначити
наступне.

У відповідності до п.34 ст.26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються відповідно до
закону питання регулювання земельних
відносин.

Статтею 12 Земельного кодексу України
визначено, що до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить організація
землеустрою; здійснення контролю за
використанням та охороною земель
комунальної власності, додержанням
земельного та екологічного
законодавства; вирішення земельних
спорів.

Згідно частини 3 статті 158 Земельного
кодексу України органи місцевого
самоврядування вирішують земельні
спори у межах населених пунктів щодо
меж земельних ділянок, що перебувають у
власності і користуванні громадян, та
додержання громадянами правил
добросусідства, а також спори щодо
розмежування меж районів у містах.

З виписки з протоколу №3 зборів
уповноважених колгоспників колгоспу
ім. Карла Маркса Покровського району
Дніпропетровської області від 25 червня
1990 року вбачається, що позивачу
дозволено будівництво житлового
будинку на земельній ділянці площею 1500
кв.м., виділеною рішенням загальних
зборів членів колгоспу.

Відповідно до виписки з рішення
виконкому Покровської районної ради
народних депутатів №188 від 24.08.1990 року
ОСОБА_1 дозволено будівництво
житлового будинку на земельній ділянці
площею 1500 кв.м., виділеною рішенням
загальних зборів членів колгоспу.

У відповідності до протоколу
узгоджувальної комісії про розгляд
спору з приводу встановлення межі між
присадибними земельними ділянками
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2,
комісією постановлено, із врахуванням
обставин спору, щільність забудови
господарських будівель,
земельно-кадастрову документацію, яка
наявна у сільській раді, рекомендувати
оптимальний варіант, який запропонував
сам землекористувач ОСОБА_1, а саме:
встановлення межі між суміжними
землекористувачами відповідно до
схематичного плану, який додається до
протоколу (додаток 1).
Землекористувачам в подальшому
рекомендується погодити межу на
місцевості і замовити виготовлення
державних актів на земельні ділянки.

Згідно витягу з рішення №287-22/УІ від 28
жовтня 2013 року відповідачем вирішено
надати можливість вирішити питання
встановлення межі між присадибними
ділянками, що знаходяться за адресою
АДРЕСА_1 (ОСОБА_2.) та АДРЕСА_2 (ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_5.) добровільно,
по-добросусідськи.

Відповідно до матеріалів справи,
рішенням Олександрійської сільської
ради Покровського району
Дніпропетровської області від 26.12.2013
року №304-23/УІ визначено:

- встановити і затвердити межу
між присадибними земельними ділянками
громадянки ОСОБА_2, що знаходиться в
АДРЕСА_1 і громадян ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, що знаходиться в АДРЕСА_2
прямолінійно на відстані -0,95м. від
кутів житлового будинку, господарських
будівель, і споруд, починаючи від
«червоної лінії» початку присадибних
земельних ділянок і до кінця
присадибних земельних ділянок
вищевказаних громадян;

- землекористувачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 замовити розробку
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) у відповідних організаціях
і встановити межі земельних ділянок в
натурі (на місцевості), в тому числі
межу між присадибними земельними
ділянками на підставі розробленої
документації.

Досліджуючи правомірність прийняття
відповідачем вказаного рішення,
колегія суддів, враховуючи наведені
правові норми, погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно відсутності порушень в
процесі його прийняття, рішення
прийнято в межах компетенції, наданої
відповідачу. Крім того, оскаржуваним
рішенням суб'єкта владних повноважень
не було змінено розмір земельної
ділянки.

За даних обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції під час
розгляду даної справи об'єктивно,
повно, всебічно дослідив обставини, які
мають суттєве значення для вирішення
справи, застосував до правовідносин,
які виникли між сторонами у справі,
норми права які регулюють саме ці
правовідносини, зроблені судом першої
інстанції висновки відповідають
фактичним обставинам справи та
підтверджуються належними письмовими
доказами, які зібрані та досліджені
судом у судовому засіданні під час
розгляду даної адміністративної
справи, рішення суду першої інстанції у
даній справі про відмову у задоволенні
адміністративного позову прийнято без
порушення норм процесуального та
матеріального права, і тому постанову
суду першої інстанції у даній
адміністративній справі від 17 березня
2014 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги позивача
спростовуються дослідженими у справі
доказами і не можуть бути підставою для
скасування постанови суду, а тому
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3
ст. 160, ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 17
березня 2014 року у справі №189/30/14-а;
2-а/189/8/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства
України, а в разі складання рішення в
повному обсязі відповідно до ст. 160
зазначеного кодексу - з дня складання
рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 17 листопада
2014 року.

Головуючий:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко

Суддя:
Д.В. Чепурнов