Справа № 2-а-2789/11
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-2789/11

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Захарчук В.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С. та - Скрипченка
В.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Бериславському районі Херсонської
області на постанову Бериславського
районного суду Херсонської області від
13 липня 2011 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Бериславському районі Херсонської
області про виплату щомісячної
державної соціальної допомоги до
пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

17.06.2011 р. позивач звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Бериславському районі
Херсонської області в якому просив суд
постановити рішення, яким визнати
протиправним недоплату та відмову
відповідача у нарахуванні та виплаті
йому,як дитині війни, щомісячної
державної соціальної допомоги у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
починаючи з 17.12.2010 р. по день винесення
судового рішення.

Постановою Бериславського районного
суду Херсонської області від 13 липня 2011
року (в порядку ст.183-2 КАС України)
позовні вимоги задоволено. Зобов'язано
відповідача провести нарахування та
виплату позивачу підвищення до пенсії,
відповідно до вимог ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
за період з 17.12.2010 р. по 17.06.2011 р.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, представником
апелянта 20.11.2014 р. подано апеляційну
скаргу, в якій останній зазначає, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального права, що є підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції з винесенням нової постанови
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
та/або неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, сповіщених
належним чином про дату, час і місце
судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
суд апеляційної інстанції не знаходить
підстав для її задоволення.

Судами обох інстанцій встановлено, що
позивач має статус «дитини війни», що
підтверджується посвідченням.

Так, вирішуючи справу по суті, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з наявності у позивача права на
щомісячне підвищення пенсії на 30 %
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" (в
редакції до 28 грудня 2007 року) дітям
війни пенсія або щомісячне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є
визначальним для вирішення даного
спору. Крім того, це право гарантується
ч. 2 ст. 46 Конституції України, а також ч.
2 ст. 3 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни".

У відповідності до ст. 17 зазначеного
Закону, мінімальний розмір пенсії за
віком, як основна державна соціальна
гарантія, встановлюється законами.

Встановлення ж розміру мінімальної
пенсії за віком Кабінетом Міністрів
України суперечить наведеним нормам
Закону.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Таким чином, за конституційними
нормами, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами, при
визначенні розміру підвищення до
пенсії позивачу підлягають
застосуванню ч. 3 ст. 46 Конституції
України, ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" (в
редакції до 28 грудня 2007 року), ст. 17
Закону України "Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні
гарантії" і ч. 1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", а не постанова Кабінету
Міністрів України № 530 від 28 травня 2008
року "Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян",
яка істотно звужує обсяг встановлених
законом прав.

Із врахуванням наведених положень
чинного законодавства України,
висновок суду першої інстанції про
задоволення вимог позивача в частині
зобов'язання відповідача провести
виплату підвищення до пенсії у розмірі
30 % мінімальної пенсії за віком за
зазначений вище період є правильним.

Отже, оскільки судом першої інстанції
повно встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, суд апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 200 КАС України,
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову місцевого
суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 183-2,195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд апеляційної інстанції,
-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Бериславському районі Херсонської
області - залишити без задоволення, а
постанову Бериславського районного
суду Херсонської області від 13 липня 2011
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та касаційному оскарженню
не підлягає.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко