Справа № 822/814/14
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/38366/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді
Шведа Е.Ю.,

суддів
Горбатюка С.А.,

Мороз
Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за

касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в м.
Хмельницькому

на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2014
року

та ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 11 червня 2014
року

у справі № 822/814/14

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Хмельницькому

до ОСОБА_2

про стягнення надміру виплаченої
пенсії,

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_2, в якому просило
стягнути з відповідача 34288,42 грн.
надміру виплаченої пенсії за вислугу
років.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 11 червня 2014
року, позов задоволено частково:
стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому надміру виплачену
пенсію в сумі 9726,73 грн. за період з 21
травня 2010 року по 01 жовтня 2010 року, в
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції,
позивач звернувся до суду з касаційною
скаргою, в якій зазначає про порушення
судами норм матеріального та
процесуального права та просить
рішення судів першої та апеляційної
інстанції скасувати, прийняти нову
постанову, якою позов задовольнити
повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин справи,
суд дійшов наступних висновків.

Судами встановлено, ОСОБА_2 з 30 січня 2009
року по 30 вересня 2010 року перебував на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України у м. Хмельницькому та отримував
пенсію за вислугу років відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Згідно з інформацією зустрічної звірки
з державним реєстром застрахованих
осіб, відповідач, працевлаштувавшись у
2010 році на роботу на посаду бортового
інженера в льотній службі ЗАТ «МААК
«УРГА», не повідомив про цей факт
органи Пенсійного фонду України та
всупереч вимогам ст. 93 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» одночасно
отримував пенсію за вислугу років та
заробітну плату.

У зв'язку із наведеними обставинами
виникла переплата пенсії відповідачу
за період з травня 2010 року по жовтень 2010
року в сумі 9726,73 грн.

Задовольняючи позов в частині
стягнення з відповідача надміру
виплачених коштів в сумі 9726,73 грн. суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що призначення і
виплата пенсії за вислугу років
можливі виключно за умови залишення
особою роботи, яка дає право на таку
пенсію. При цьому подальше
працевлаштування на відповідних
посадах пенсіонера, який отримує
пенсію за вислугу років, має наслідком
припинення виплати пенсії за вислугу
років. Згідно з положеннями ст. 102
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», відповідно до якої
пенсіонери зобов'язані повідомляти
органу, що призначає пенсії, про
обставини, що спричиняють зміну
розміру пенсії або припинення її
виплати, а у разі невиконання цього
обов'язку і одержання у зв'язку з цим
зайвих сум пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

Суд касаційної інстанції вважає такий
висновок судів передчасний з огляду на
наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Термін «суб'єкт владних повноважень»,
відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України,
означає орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхню
посадову чи службову особу, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Таким чином, до компетенції
адміністративних судів належать спори
фізичних чи юридичних осіб з органом
державної влади, органом місцевого
самоврядування, їхньою посадовою або
службовою особою, предметом яких є
перевірка правильності рішень, дій чи
бездіяльності цих органів (осіб),
відповідно до прийнятих або вчинених
ними при здійсненні владних
управлінських функцій.

Приписам вказаних норм кореспондують з
положеннями ч. 2 ст. 21 КАС України,
згідно з якими вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Системний аналіз наведених правових
норм дає підстави для висновку, що
адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди, яка була завдана лише суб'єктом
владних повноважень. При цьому, такі
вимоги мають бути поєднанні з вимогою
про визнання протиправними рішення,
дій чи бездіяльності останнього.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з вимогами
про стягнення надміру виплаченої
пенсії відповідачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

З наведеного слідує, що відносини про
стягнення матеріальної шкоди, завданої
органу Пенсійного фонду України
внаслідок безпідставно виплачених
коштів на підставі вищенаведених норм,
за своєю правою природою є
цивільно-правовими, а не
адміністративними.

За таких обставин, за суб`єктним
складом сторін, змістом заявлених
позивачем вимог та предметом спору
дана справа підлягає розгляду у
порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 228 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судові
рішення в касаційному порядку і
залишає позовну заяву без розгляду або
закриває провадження у справі з
підстав, встановлених статтями 155 і 157
цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України
суд закриває провадження у справі якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про скасування рішення судів
першої і апеляційної інстанцій та
закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 157, 222, 223, 228, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Хмельницькому задовольнити частково.

Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2014
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 11 червня 2014 року скасувати.

Провадження у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому до ОСОБА_2 про
стягнення надміру виплаченої пенсії
закрити.

Роз'яснити Управлінню Пенсійного фонду
України в м. Хмельницькому право
звернення до суду в порядку цивільного
судочинства.

Ухвала набирає законної сили у порядку
та строки, передбачені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та не підлягає оскарженню.

Судді