Справа № 357/12189/14-а
Суддя: Жарікова О. В.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області
в складі головуючого судді Жаріковій
О.В., розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Біла Церква справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Міського відділу ДВС Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції у
Київській області про визнання
протиправним та скасування рішення
державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даним
позовом, в якому зазначила, що 24.02.2009
року Білоцерківським міськрайонним
судом прийнято постанову, якою
зобов»язано УСЗН Білоцерківської
міської ради здійснити перерахунок та
виплату позивачу соціальної допомоги,
відповідно до ст. 43 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування у зв»язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року
з урахуванням розміру прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років,
встановленого ст. 58 Закону України
«Про державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» на
відповідні місяці, з врахуванням
відповідних сум. Виконавчий лист
позивач отримала 29.06.2011 року та подала
до відділу примусового виконання
рішень суду, на підставі якого було
відкрито виконавче провадження.
Позивач стверджує, що на даний момент
рішення суду не виконане, а
відповідачем винесена постанова про
закінчення виконавчого провадження, а
тому позивач просила суд визнати
протиправною та скасувати постанову
про закінчення виконавчого
провадження від 20.10.2011 року, винесену
державним виконавцем міського відділу
ДВС Білоцерківського МРУЮ Київської
області по справі № 2-а-1838/2009 (виконавче
провадження 28075702) про зобов»язання
Управління соціального захисту
населення Білоцерківської міської
ради здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1, відповідно до ст. 43 Закону
України «Про загальнообов»язкове
державне соціальне страхування у
зв»язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року,
з урахуванням розміру прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років,
встановленого ст. 58 Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» на
відповідні місяці, з врахуванням
відповідних сум.

Позивач в судове засідання не
з»явилася, про час розгляду справи
повідомлена належним чином, подала до
суду через канцелярію суду заяву, в
якій позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, просила провести
розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача до суду не
з'явився, про час розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе
вирішити справу в порядку письмового
провадження.

Оглянувши матеріали справи,
проаналізувавши докази в їх
сукупності, суд приходить до висновків,
які мотивує наступним чином.

Так, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1-4 частини першої цієї статті, в т.ч.
рішень у справах щодо спорів фізичних
осіб з суб"єктами владних повноважень з
приводу обчислення, призначення,
перерахунку, здійснення, надання,
одержання соціальних виплат.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

По справі встановлено, що 24 лютого 2009
року Білоцерківським міськрайонним
судом ухвалена постанова про
зобов'язання Управління соціального
захисту населення Білоцерківської
міської ради Київської області
нарахувати недоплачену щомісячну
державну соціальну допомогу, якою
зобов»язано Управління соціального
захисту населення Білоцерківської
міської ради здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 до ст. 43 Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
соціальне страхування у зв»язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» з 28.11.2007 року по 31.12.2008 року
з урахуванням розміру прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років,
встановленого ст. 58 Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» на
відповідні місяці з урахуванням
виплачених сум. Відповідачем - УСЗН
Білоцерківської міської ради
Київської області була подана
апеляційна скарга на вказану постанову
суду, яка ухвалою Київського
Апеляційного адміністративного суду
від 02.06.2010 року задоволена частково;
постанова Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 24.02.2009 року скасована та
зобов»язано УСЗН Білоцерківської
міської ради здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, відповідно до ст. 43 Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
соціальне страхування у зв»язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням з 22 травня 2008 року по 31
грудня 2008 року з урахуванням розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, встановленого ст. 58 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» на
відповідні місяці з урахуванням
виплачених сум; в решті позовних вимог
відмовлено. Позивачу 29.06.2011 року було
видано виконавчий лист, який подано нею
до МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ.

15.07.2011 року, відповідно до ст.ст. 17, 19, 20,
25 Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, з виконання
вищезазначеного виконавчого документу
та направлено до УСЗН Білоцерківської
міської ради Київської області для
виконання в добровільному порядку
протягом семи днів з моменту винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження. Також, в даній постанові
зазначено, що при невиконанні рішення в
наданий для добровільного виконання
строк воно буде виконано в примусовому
порядку зі стягненням з боржника
виконавчого збору та витрат,
пов»язаних з провадженням виконавчих
дій.

20.10.2011 року державним виконавцем
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження, на підставі п.
11 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче
провадження" з підстав, що рішення суду
без участі боржника виконати
неможливо. В зв»язку з тим, що рішення
Білоцерківського міськрайсуду є
рішенням зобов»язального характеру та
не передбачає стягнення (списання)
коштів, положення постанови КМУ «Про
затвердження Порядку виконання рішень
про стягнення коштів з рахунків, на
яких обліковуються кошти державного та
місцевих бюджетів, або бюджетних
установ» від 09.07.2008 року № 609 не можуть
бути застосовані. В цій же постанові
вказано, що вимогами державного
виконавця від 15.07.2011 року та повторно
від 19.09.2011 року у відповідності до ст.. 5
Закону України «Про виконавче
провадження» зобов»язано Управління
соціального захисту населення
Білоцерківської міської ради
Київської області виконати рішення
суду, про що повідомити МВ ДВС про стан
виконання вищезазначених виконавчих
листів, а також попереджено боржника
про відповідальність за невиконання
рішень суду і законних вимог
державного виконавця, згідно статей 89,
90 Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 382 КК України. Згідно
ст. 90 Закону України «Про виконавче
провадження» у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов»язує боржника виконати певні
дії, які можуть бути виконані лише
боржником, державний виконавець
виносить постанову про накладення
штрафу на боржника та призначає новий
строк для виконання. У разі повторного
невиконання рішення боржником без
поважних причин державний виконавець у
тому ж порядку накладає штраф на
боржника у подвійному розмірі. При
подальшому невиконанні рішення
боржником, державний виконавець
порушує перед судом клопотання про
кримінальну відповідальність боржника
відповідно до Закону. На підставі
статтей 5, 6, 75, 89 Закону України «Про
виконавче провадження» державним
виконавцем за невиконання рішень
Білоцерківського міськрайсуду, 19.09.2011
року винесено постанову про накладення
штрафу на УСЗН Білоцерківської міської
ради Київської області у розмірі 340
грн.. За повторне невиконання рішення
Білоцерківського міськрайсуду від
03.10.2011 року винесено постанову про
накладення штрафу на боржника у
подвійному розмірі - 680 грн.. Згідно ст.
90 Закону України «Про виконавче
провадження» до Білоцерківського
міськрайонного суду направлено
клопотання про притягнення до
відповідальності посадових осіб УСЗН
БМР за невиконання рішення суду.
Зазначені обставини та підстави
закінчення виконавчого провадження з
вищезазначених підстав протирічать
одні одним, так як в даній постанові
зазначається про наявність боржника,
на якого за невиконання рішення суду
були навіть накладені штрафи.

Дана постанова суду на момент розгляду
справи не виконана в повному обсязі, а
виконавче провадження 20.10.2011 року
закінчене державним виконавцем, про що
була винесена постанова про закінчення
виконавчого провадження.

В зв»язку з невиконанням постанови
Київського Апеляційного
адміністративного суду від 02.06.2010 року,
позивач звернулася зі зверненнями до
УСЗН Білоцерківської міської ради та
до відповідача та отримала відповіді
від 31.07.2014 року за № 5829 та від 13.08.2014 року
за № В-24/14321/03-02-04, з яких дізналася, що
20.10.2011 року МВ ДВС Білоцерківського
МРУЮ було винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження, в
зв»язку з нарахуванням їй коштів за
вищевказаним виконавчим листом, в
розмірі 3 050 грн. 61 коп. Крім того, з
відповіді боржника вбачається, що
кошти позивачу нараховані, але не
виплачені, в зв»язку з відсутністю
коштів. В зв»язку з цим позивач
звернулася з вищезазначеним позовом до
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області. Адміністративний
позов подано до суду в установлений
законом строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КАС України
позовну заяву у справах з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державної виконавчої служби може бути
подано до суду у десятиденний строк з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення її прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону
України "Про виконавче провадження" (в
редакції від 22.12.2010 року, яка є чинною з
21.03.2011 року) підлягають виконанню
державною виконавчою службою такі
документи, зокрема: виконавчі листи, що
видаються судами.

Згідно ч.2 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 19 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення.

Відповідно до вимог ч.1, 2, 5 ст. 19 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов»язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред»явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред»явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови та
зазначає, що у разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов»язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 27 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Відповідно до вимог ст. 31 Закону
України «Про виконавче провадження»
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження, що державний виконавець
зобов»язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття провадження або відмову у
відкритті виконавчого провадження, про
повернення виконавчого документа
стягувачу, відповідно до статті 47 цього
Закону, що надсилаються рекомендованим
листом з повідомленням про вручення.
Боржник вважається повідомленим про
відкриття виконавчого провадження,
якщо йому надіслано постанову про
відкриття виконавчого провадження за
адресою, зазначеною у виконавчому
документі.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов"язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
повернення виконавчого документу до
суду чи іншого органу (посадової особи),
який його видав, у випадку,
передбаченому частиною третьою статті
75 цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 75 Закону України "Про
виконавче провадження" у разі якщо
виконати рішення без участі боржника
неможливо, державний виконавець
накладає на боржника штраф, відповідно
до ст.. 89 цього Закону та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку, відповідачем не
надано докази того, що виконавчий
документ було повернуто державним
виконавцем до суду та внесено подання
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом та
правомірність закінчення виконавчого
провадження.

В ст. 75 Закону України "Про виконавче
провадження" вказано, що після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов"язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.
Згідно ч. 3 даної статті, у разі якщо
виконати рішення без участі боржника
неможливо, державний виконавець
накладає на боржника штраф, відповідно
до статті 89 цього Закону та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

В даному випадку державним виконавцем
не було проведено перевірки виконання
судового рішення, не було вжито всіх
можливих заходів для виконання рішення
суду, згідно приписів ст. 75 Закону
України "Про виконавче провадження" та
передчасно винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження, що
призвело до порушення прав та
інтересів позивача.

Забезпечуючи права і свободи громадян,
держава окремими законами України
встановила певні соціальні пільги,
компенсації і гарантії, що є складовою
конституційного права на соціальний
захист і юридичними засобами
забезпечення здійснення цього права.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Згідно ст. 55 Конституції України права
і свободи людини і громадянина
захищаються судом. Кожному
гарантується право на оскарження в
суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб. Кожен має право
будь-якими не забороненими законом
засобами захищати свої права і свободи
від порушень і протиправних посягань.

Суд вважає, що винесення відповідачем
постанови про закінчення виконавчого
провадження порушує
загальноєвропейський принцип,
встановлений ст. 6 Конвенції "Про захист
прав людини та основоположних свобод",
який зазначає, що "…кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру". Тому факт
невиконання постанови суду позбавляє
громадянина можливості захисту та
відновлення його порушених прав, що, на
думку суду, є неприпустимим.

Згідно ст.9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого, органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, суд вважає, що постанова
державного виконавця Міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції від 20.10.2011 року про
закінчення виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-а-1838/2009, виданого
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області 29.06.2011 року є
передчасною, оскільки державний
виконавець, мотивуючи постанову вказує
на проведення перерахунку коштів УСЗН
Білоцерківської міської ради, однак,
постанова Київського
Адміністративного Апеляційного суду
від 02.06.2010 року є зобов'язального
характеру, а державним виконавцем не
було проведено усіх виконавчих дій
щодо виконання зазначеної постанови.
Крім того, відповідно до виконавчого
листа, постанови суду та постанови
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження встановлено,
що вказана постанова в повному обсязі
виконана не була, так як в даних
документах зазначено про зобов"язання
УСЗН Білоцерківської міської ради,
крім проведення перерахунку
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги, провести ще й її
виплату.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України
"Про виконавче провадження", у разі якщо
постанова державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
стягувачу визнана судом незаконною чи
скасована начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів до
забезпечення позову, а також у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду,
виконавчого документа чи постанови
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України, суд
може вийти за межі позовних вимог...
якщо це необхідно для повного захисту
прав свобод чи інтересів...

Таким чином, суд вважає за необхідне
визнати протиправними дії Міського
відділу державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції щодо прийняття
постанови від 20.10.2011 року про
закінчення виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-а-1838/2009, виданого
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області 29.06.2011 року та
скасувати постанову Міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції від 20.10.2011 року про
закінчення виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-а-1838/2009, виданого
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області 29.06.2011 року.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі вищевикладеного суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 18, 122, 128, 181 КАС України,
Законом України "Про виконавче
провадження, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міського
відділу ДВС Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції у
Київській області про визнання
протиправним та скасування рішення
державного виконавця, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Міського
відділу державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції щодо прийняття
постанови від 20.10.2011 року про
закінчення виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-а-1838/2009, виданого
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області 29.06.2011 року.

Скасувати постанову Міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції від 20.10.2011 року про
закінчення виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-а-1838/2009, виданого
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області 29.06.2011 року.

Від сплати судового збору сторони
звільнити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини 3 ст. 160 КАС України, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десятим днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя О. В. Жарікова