Справа № 820/17179/14
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р.Справа № 820/17179/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання
Клочко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Дергачівської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 23.10.2014р. по
справі № 820/17179/14

за позовом ОСОБА_1

до Дергачівської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про скасування податкового
повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач), звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом до Дергачівської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області (далі по тексту -
відповідач), в якому просив суд
скасувати податкове повідомлення -
рішення відповідача від 30.06.2014 року за
№18103-15 частково в розмірі
8623,32 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 23.10.2014 року
адміністративний позов задоволено в
повному обсязі.

Скасовано податкове повідомлення -
рішення відповідача від 30.06.2014 року №
18103-15 частково у розмірі 8623 (вісім тисяч
шістсот двадцять три) гривні 32 копійки.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь позивача судові витрати зі
сплати судового збору в розмірі 182
гривні 70 копійок.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на невірне застосування норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 23.10.2014 року
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову. Вимоги
апеляційної скарги повністю підтримав
представник відповідача у судовому
засіданні.

Представник позивача у судовому
засіданні заперечував проти
апеляційної скарги податкового органу,
вважає таку скаргу - безпідставною, а
рішення суду першої інстанції законним
та обґрунтованим, у зв'язку з чим
просив суд апеляційної інстанції
залишити апеляційну скаргу
відповідача - без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача та пояснення
учасників адміністративного процесу,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивач на підставі
Розпорядження Дергачівської районної
державної адміністрації Харківської
області від 16.03.2012 року за № 152 є
власником земельної ділянки площею 8,0
га, розташованої на території
Пересічанської селищної ради
Дергачівського району Харківської
області (за межами населеного пункту),
відповідно до Державного акту на право
власності земельної ділянки №02230
від 15.06.2012 року.

Розпорядженням Дергачівської районної
державної адміністрації Харківської
області від 16.03.2012 року за №152 було
змінено цільове використання
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення із
ведення особистого селянського
господарства на ділянку для ведення
індивідуального садівництва, без зміни
категорії земель.

Податковим органом були визначені
податкові зобов'язання позивача по
земельному податку на 2014 рік за
належні йому на праві власності
земельні ділянки, розташовані на
території Пересічанської селищної
ради Дергачівського району
Харківської області (за межами
населеного пункту), на підставі
п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу
України (далі - ПК України) та прийнято
податкове повідомлення - рішення від
30.06.2014 року № 18103-15, яким визначено
податкове зобов'язання в розмірі 8675,37
грн.

При обчисленні податку на землю
податковим органом використовувалася
ставка податку, передбачена статтею 277
ПК України.

Позивач, не погодившись частково з
вказаним податковим повідомленням -
рішенням у розмірі 8623,32 грн., звернувся
до суду із адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення
адміністративного позову суд першої
інстанції виходив з невідповідності
оскаржуваного рішення вимогам ч.3 ст. 2
КАС України.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції з огляду на таке.

Згідно з п. 277.1 ст. 277 ПК України, ставка
податку за один гектар
несільськогосподарських угідь,
зайнятих господарськими будівлями
(спорудами), встановлюється в розмірі 5
відсотків від нормативної грошової
оцінки площі ріллі по Автономній
Республіці Крим або по області.

Відповідно до п. 277.2 ст. 277 ПК України,
ставка податку за земельні ділянки,
надані садівницьким товариствам, у
тому числі зайняті садовими та/або
дачними будинками фізичних осіб,
встановлюються у розмірі 5 відсотків
від нормативної грошової оцінки
одиниці площі ріллі по Автономній
Республіці Крим або по області.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
на земельній ділянці, яка належить на
праві власності позивачу, відсутні
будь-які господарські будівлі
(споруди), що підтверджується довідкою
Пересічанської селищної ради від 21.10.2014
року за № 1831, де зазначено, що на
території земельної ділянці площею 8,0
га, розташованої на території
Пересічанської селищної ради
Дергачівського району Харківської
області (за межами населеного пункту),
забудови немає.

Вказаний факт неспростовно органом
податкової служби та не заперечувалося
представником відповідача у судовому
засіданні.

Крім того, згідно з положеннями п. 277.2
ст. 277 ПК України ставка податку
встановлюється до визначеного суб'єкта
(платника податку) - садівницького
товариства, а не до фізичної особи, що
використовує земельну ділянку для
ведення індивідуального садівництва.

Пунктом 286.1. ст. 286 ПК України
передбачено, що підставою для
нарахування земельного податку є дані
державного земельного кадастру.
Центральні органи виконавчої влади, що
реалізують державну політику у сфері
земельних відносин та у сфері
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно, щомісяця, але не
пізніше 10 числа наступного місяця, а
також за запитом відповідного
контролюючого органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
подають інформацію, необхідну для
обчислення і справляння плати за землю,
у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Земельного
Кодексу України, державний земельний
кадастр це єдина державна
геоінформаційна система відомостей
про землі, розташовані в межах кордонів
України, їх цільове призначення,
обмеження у їх використанні, а також
дані про кількісну і якісну
характеристику земель, їх оцінку, про
розподіл земель між власниками і
користувачами.

Згідно з ч. 2 ст. 22 Земельного кодексу
України до земель
сільськогосподарського призначення
належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля,
багаторічні насадження, сіножаті,
пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя
(господарські шляхи і прогони,
полезахисні лісові смуги та інші
захисні насадження, крім тих, що
віднесені до земель
лісогосподарського призначення, землі
під господарськими будівлями і
дворами, землі під інфраструктурою
оптових ринків сільськогосподарської
продукції, землі тимчасової
консервації тощо).

Отже, всі земельні ділянки, що
відносяться до категорії "землі
сільськогосподарського призначення"
(незалежно від цільового використання
земельної ділянки в межах вказаної
категорії), розподіляються на
сільськогосподарські та
несільськогосподарські угіддя.

Віднесення тієї чи іншої земельної
ділянки до сільськогосподарських чи
несільськогосподарських угідь
потребує спеціальних знань та
встановлюється уповноваженими особами
під час обстеження відповідної
земельної ділянки.

Відповідно до висновку ДП "Харківський
науково-дослідного та проектного
інституту землеустрою" від
03.09.2014 року за № 70/01-1014 щодо якісної
характеристики ґрунтового покриву
земельної ділянки позивача,
розташованої на території
Пересічанської селищної ради
Дергачівського району Харківської
області (за межами населеного пункту),
вбачається, що ґрунти агровиробничої
групи не відносяться до особливо
цінних продуктивних земель.

Земельна ділянка, що належить на праві
власності позивачу, відноситься до
сільськогосподарських угідь, адже
використовується під багаторічні
насадження, що підтверджується
експлікацією земельних угідь.

Щодо посилання відповідача на лист
Пересічанської селищної ради від 07.11.2014
р. за № 07-01/803, в якому зазначено, що при
обстеженні земельної ділянки позивача
встановлено, що ознаки вирощування
сільськогосподарської продукції
відсутні, колегія суддів зауважує, що
вказаний лист не надавався до суду
першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 195 КАС України
суд апеляційної інстанції може
дослідити докази, які не
досліджувалися у суді першої
інстанції, з власної ініціативи або за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, якщо визнає обґрунтованим
ненадання їх до суду першої інстанції
або необґрунтованим відхилення їх
судом першої інстанції.

Окрім того, у вказаному листі
Пересічанська селищна рада
підтверджує інформацію, викладену в
довідці Пересічанської селищної ради
від 21.10.2014 року за № 1831, про те, що на
земельній ділянці будівництво не
ведеться.

Отже, відсутність забудови на
земельній ділянці фізичної особи
унеможливлює застосування до позивача
приписів ст. 277 ПК України.

Оцінюючи дії відповідача на
відповідність критеріям, зазначеним в
ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія суддів
дійшла висновку, що податкове
повідомлення - рішення відповідача від
30.06.2014 року №18103-15, в частині у розмірі
8623 грн. 23 коп., є незаконним та
необґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач,
надавши письмові докази, що були
предметом дослідження при розгляді
справи судом першої інстанції, виконав
вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідач не довів законність своїх
дій під час винесення спірного
податкового підомлення-рішення.

Колегія суддів вважає, що постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 23.10.2014 року
по справі №820/17179/14 відповідає вимогам
ст. 159 КАС України, а тому відсутні
підстави для її скасування та
задоволення апеляційних вимог
апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Дергачівської
об`єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 23.10.2014р. по
справі №820/17179/14
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)П’янова
Я.В.Судді(підпис) (підпис) Зеленський
В.В. Чалий І.С. Повний текст ухвали
виготовлений 12.12.2014 р.