Справа № 2а-1662/11
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
Справа № 4277/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Судової-Хомюк Н.М.

суддів:
Шинкар Т.І., Коваля Р.Й.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області на постанову Маневицького
районного суду Волинської області від
13 червня 2011 року в адміністративній
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області про зобов'язання провести
перерахунок та виплату пенсії,-

встановив
:

У травні 2011 року позивач звернулася до
суду з адміністративним позовом, у
якому просив зобов'язати відповідача
провести перерахунок додаткової
пенсії, як інваліду ІІІ групи, за
останніх шість місяців 2010 року
відповідно до ст. ст. 49, 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
виходячи з мінімального розміру пенсії
за віком відповідно до ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
виплатити різницю між сумою
перерахованої пенсії і фактично
виплаченої додаткової пенсії та в
подальшому.

Ухвалою суду позовні вимоги за період з
01.06.2010 р. по 26.11.2010 р. залишено без
розгляду.

Оскаржуваною постановою позов
задоволено частково. Визнано дії
відповідача протиправними. Зобов'язано
відповідача провести перерахунок та
виплату позивачу додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком за період з
27.11.2010 року по 13.06.2011 року на підставі
положень ст.ст. 50, 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» виходячи
із розміру мінімальної пенсії за віком
у відповідності до ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування», ч. 3 ст. 4 Закону
України «Про прожитковий мінімум», з
урахуванням виплачених сум, в решті
позовних вимог відмовлено. Постанову
звернено до негайного виконання.

Постанову суду оскаржив відповідач,
вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що розпорядником бюджетних коштів
є КМ України, який також надає
роз'яснення порядку застосування
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; при виплаті спірних
коштів позивачу пенсійний орган
керувався положення постанови КМ
України № 654 від 16.07.2008р. «Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до часткового задоволення, з наступних
підстав.

Як достовірно встановлено, позивач є
потерпілим від наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, особою віднесеною
до категорії І, якому призначена пенсія
як інваліду ІІІ групи.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1, інвалідам
ІІІ групи призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком.

Колегія суддів вважає, що при
розрахунку додаткової пенсій,
передбаченої ст.50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку додаткової пенсій виступає
мінімальна пенсія за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно до ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Право позивача на одержання пенсії для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
відповідачем не оспорюється та
доказуванню не підлягає у
відповідності до ч. 3 ст. 72 КАС України.

Однак згідно положення ч. 4 ст. 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсій
позивачу застосуванню підлягають не
постанови Кабінету Міністрів України,
оскільки останні істотно звужують
обсяг встановлених законом прав
позивача згідно ст.50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, однак надання законодавцем
такого права Кабінету Міністрів
України не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим же
Законом. Тобто, Кабінет Міністрів
України повинен був встановити
зазначений порядок, не порушуючи
положень цього Закону, в тому числі й
інших законів, якими встановлено
розміри мінімальної пенсії за віком.

На переконання колегії суддів слід
також зазначити, що Законом України
«Про Державний бюджет на 2008 рік» були
внесені зміни до ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», які були
визнані неконституційними з 22.05.2008 року
тобто з дня ухвалення рішення
Конституційного Суду України № 10 - рп
від 22.05.2008 року.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином у 2008 році, а саме з 22 травня -
дня прийняття Конституційним судом
України рішення № 10 - рп/2008 - у
відповідача виникло чергове
зобов'язання перерахувати державну та
додаткову пенсію у розмірах,
встановлених Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в редакції
Закону до 01 січня 2008 року.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач звернувся до суду 27.05.2011 року та
просив зобов'язати управління
пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області провести перерахунок та
виплату додаткової пенсії за період з
27.11.2010 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС України -
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Під час вирішення питання про
відкриття провадження у справі
місцевий адміністративний суд
перевіряє додержання строку звернення
до суду. У разі пропуску такого строку
та визнання вказаних особою причин
пропуску строку неповажними місцевий
адміністративний суд повинен ухвалою
залишити адміністративний позов без
розгляду.

Згідно довідки № 207 від 17.01.2011р. позивач
перебуває на обліку в управлінні
пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області та отримує пенсію за віком
(а.с.7).

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги дату звернення позивача до суду
із розглядуваним позовом, відсутність
поважних причин для поновлення строку,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що адміністративний позов в
частині позовних вимог - щодо
зобов'язання управлінні пенсійного
фонду України в Маневицькому районі
Волинської області здійснити
перерахунок та виплачувати додаткової
пенсії з 01.06.2010 року по 26.11.2010 рік
включно слід залишити без розгляду.

При цьому, як вбачається з позову,
позивач просить зобов'язати
відповідача перерахувати та виплатити
пенсію відповідно до Закону в повному
розмірі надалі.

Суд апеляційної інстанції вважає за
необхідне наголосити, що пенсія - це
щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом
(абзац дев'ятий статті 1 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»).

Відповідно до частини першої статті 6
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» непрацездатні громадяни
крім пенсійних виплат із системи
пенсійного забезпечення мають право
отримувати доплати, надбавки та
підвищення до зазначених виплат,
додаткову пенсію в порядку та за
рахунок коштів, визначених
законодавством.

Таким чином, пенсія є періодичним
платежем, виплата якої, за загальним
правилом, не обмежена у часі.

Додаткова пенсія, яка є додатковою
виплатою особі, яка визнана такою, що
має на неї право, нерозривно пов'язана з
виплатою пенсії і також мають не
визначений у часі граничний термін
виплати.

Тому, суд не має підстав обмежувати
орган, відповідальний за здійснення
нарахування і виплати зазначених
платежів, певним часовим проміжком,
якщо не відбулося змін у законодавстві.

З огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги щодо визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконними рішенням, дією або
бездіяльністю. Встановивши, що
відповідач порушив норми права, які
регулюють спірні правовідносини,
адміністративний суд повинен був
визнати такі дії незаконними і
зобов'язати відповідача провести
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, що
заявлений позов підлягає до
задоволення, при цьому належить
визнати дії відповідачів
неправомірними та зобов'язати
управлінні пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області провести перерахунок та
виплату на користь позивача додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком
відповідно до положень ст. 50 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 27.11.2010 року, із врахуванням
виплачених сум.

З огляду на те, що судом першої
інстанції рішення прийняте з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку, що оскаржувану постанову
слід скасувати та прийняти нову
постанову, якою адміністративний позов
задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п.4
ст.202, ч.2 ст.205, 207, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу управлінні
пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області задовольнити частково.

Постанову Маневицького районного суду
Волинської області від 13 червня 2011 року
у справі № 2а-1662/11 скасувати та прийняти
нову, якою позов задовольнити частково.

Адміністративний позов в частині вимог
з 01.06.2010 року по 26.11.2010 рік залишити без
розгляду.

Визнати дії управлінні пенсійного
фонду України в Маневицькому районі
Волинської області щодо відмови
здійснити перерахунок та виплату
додаткової пенсії позивачу, відповідно
до ст.50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» неправомірними.

Зобов'язати управлінні пенсійного
фонду України в Маневицькому районі
Волинської області провести
перерахунок та виплату на користь
ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до положень ст. 50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
27.11.2010 року, із врахуванням виплачених
сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Н.М. Судова-Хомюк

Судді :
Т.І.Шинкар

Р.Й. Коваль