Справа № 572/4834/14-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"16" грудня 2014 р.
Справа № 572/4834/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області на постанову Сарненського
районного суду Рівненської області від
"24" жовтня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного
фонду України в Сарненському районі
Рівненської області про визнання
протиправною бездіяльність та
зобов'язання виплатити кошти,

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2014 року позивач ОСОБА_4
звернулась до суду з позовом, в якому
просила визнати протиправною
бездіяльність та зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити
пенсії та доплати в кратному розмірі
мінімальної пенсії за віком,
мінімальної заробітної плати, у
відсотковому відношенні до
мінімальної пенсії за віком на
підставі ст.ст. 39, 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", починаючи
з 30 березня 2014 року та надалі,
посилаючись на те, що розмір пенсії та
доплати, яку відповідач нараховував та
виплачував їй як інваліду, щодо якого
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не відповідає розміру,
встановленому зазначеним законом.

Постановою Сарненського районного
суду Рівненської області від 24.10.2014
позов задоволено частково.

Визнано противоправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Сарненському районі щодо
ненарахування та невиплати ОСОБА_4
визначених статтями 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, а
також щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком,
тобто прожиткового мінімуму для осіб,
що втратили працездатність, за період з
30 березня 2014 року по 2 серпня 2014 року
включно.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Сарненському районі
нарахувати та виплатити ОСОБА_4,
визначені статтями 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсію для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком а
також щомісячну додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком,
тобто прожиткового мінімуму для осіб,
що втратили працездатність, за період з
30 березня 2014 року по 2 серпня 2014 року
включно з урахуванням проведених
виплат.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною
постановою в частині задоволення
позову, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись, зокрема на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, просить скасувати
постанову суду та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
позивача.

Справа розглядається в межах
апеляційної скарги.

Дослідивши за матеріалами справи
наведені у скарзі доводи та
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення
апеляційної скарги, виходячи з такого.

Встановлено, що позивач - ОСОБА_4 є
інвалідом 3 групи і віднесена до 1-ї
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
проживає в зоні посиленого
радіоекологічного контролю.

Позивач перебуває на обліку у
відповідача та отримує доплату до
пенсії, додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, й державну пенсію,
передбачені ст.ст.39,50,54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", однак у
менших розмірах, ніж встановлено
Законом.

Згідно ст.39 вищевказаного Закону
громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата в таких розмірах:
у зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - три мінімальні заробітні
плати; у зоні гарантованого
добровільного відселення - дві
мінімальні заробітні плати; у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
- одна мінімальна заробітна плата.
Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на цих територіях,
підвищуються у таких же розмірах.

Відповідно до ст.50 Закону особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: інвалідам I групи - 100
процентів мінімальної пенсії за віком;
інвалідам II групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком;
інвалідам III групи, хворим внаслідок
Чорнобильської катастрофи на
променеву хворобу - 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Згідно вимог статті 54 Закону №796-12
обчислення і призначення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, із заробітку
за межами зони відчуження провадиться
на загальних підставах відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". В усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, відносно яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
I групі інвалідності - 10 мінімальних
пенсій за віком; по II групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком; по III групі інвалідності - 6
мінімальних пенсій за віком.

Водночас суми, з яких здійснювався
розрахунок виплат позивачу,
передбачених Законом № 796-XII,
визначалися згідно постанови Кабінету
Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року
"Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Зазначеною постановою, всупереч
вимогам Закону № 796-ХІІ, який
встановлює розмір доплати як величину,
кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати або пенсії,
визначеної Законом на час здійснення
виплати, установлено конкретні розміри
доплат в твердій грошовій сумі та у
розмірах до прожиткового мінімуму.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону), не
встановлено обмеження щодо
застосування положень Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, починаючи з 1 січня 2014 року
є чинними і підлягають застосуванню: ч.4
ст.54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи", в редакції, відповідно до
якої державна пенсія для інвалідів,
щодо яких встановлено причинний
зв'язок інвалідності з Чорнобильською
катастрофою по 3 групі інвалідності не
може бути нижчою 6 мінімальних пенсій
за віком та ст.50 цього Закону України, в
редакції, відповідно до якої інвалідам
3 групи, віднесеним до категорії 1
потерпілих від Чорнобильської
катастрофи, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком, а також
ст.39 цього Закону, відповідно до якої
доплата до пенсії непрацюючим
пенсіонерам, які проживають у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
- одна мінімальна заробітна плата.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що при визначенні розміру
вказаних виплат застосуванню
підлягають саме ст.ст. 39,50,54 Закону
№796-ХІІ, а не постанова КМ України за №
1210 від 23.11.2011 року, яка істотно звужує
обсяг встановлених законом прав.

Колегія суддів вважає, що наведені в
апеляційній скарзі доводи не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що Сарненський районний
суд правильно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області залишити без задоволення, а
постанову Сарненського районного суду
Рівненської області від "24" жовтня 2014 р.
без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Г.І. Майор

судді:
А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,34500

3- відповідачу Управління Пенсійного
фонду України в Сарненському районі
Рівненської області вул. Суворова,
8,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська
область,34500

- ,