Справа № 815/7017/14
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7017/14
У Х В А Л А

15 грудня 2014 року
м. Одеса

Суддя Одеського окружного
адміністративного суду Стеценко О.О.,
вивчивши матеріали адміністративного
позову ОСОБА_1 до Державної міграційної
служби України про скасування рішення
та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду звернувся
ОСОБА_1 з адміністративним позовом до
Державної міграційної служби України
про скасування рішення Державної
міграційної служби України №249-13 від
22.04.2013 року, яким ОСОБА_1, було
відмовлено у визнанні біженцем, або
особою, яка потребує додаткового
захисту та зобов'язання Державної
міграційної служби України прийняти
рішення про визнання ОСОБА_1 біженцем,
або особою, яка потребує додаткового
захисту.

Відповідно до п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 107 КАС
України, суддя після одержання
позовної заяви з'ясовує чи подано
адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо подано
заяву про поновлення цього строку, то
чи є підстави для її задоволення); чи не
має інших підстав для повернення
позовної заяви, залишення її без
розгляду або відмови у відкритті
провадження у справі.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів

Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що
для захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.12 Закону
України «Про біженців та осіб, які
потребують додаткового або
тимчасового захисту» рішення про
відмову в прийнятті заяви про визнання
біженцем або особою, яка потребує
додаткового захисту, про відмову в
оформленні документів для вирішення
питання щодо визнання біженцем або
особою, яка потребує додаткового
захисту, протягом п'яти робочих днів з
дня отримання повідомлення про відмову
можуть бути оскаржені в установленому
законом порядку до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері біженців та осіб, які
потребують додаткового або
тимчасового захисту, а також до суду у
строки, встановлені цим Законом.
Рішення, що приймаються центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері біженців та
осіб, які потребують додаткового або
тимчасового захисту, щодо визнання
іноземця або особи без громадянства
біженцем або особою, яка потребує
додаткового захисту, а також рішення
про втрату чи позбавлення статусу
біженця або додаткового захисту, про
скасування рішення про визнання
біженцем або особою, яка потребує
додаткового захисту, можуть бути
оскаржені в установленому законом
порядку та в установлені цим Законом
строки до суду.

З матеріалів адміністративного позову
вбачається, що рішенням Державної
міграційної служби України № 249-13 від
22.04.2013 року позивачу відмовлено у
визнанні біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту.
Зазначене рішення отримано позивачем
особисто 10.06.2013 року.

Відповідно до даних Автоматизованої
системи «Діловодство спеціалізованого
суду», позивач 16.06.2013 року оскаржив
вказане рішення до Одеського окружного
адміністративного суду. Ухвалою суду
від 21.11.2013 року по справі № 815/4539/13-а
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Державної міграційної служби України
про скасування рішення №249-13 від 22.04.2013
року та зобов'язання прийняти рішення
про визнання біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту, залишено
без розгляду. Рішення суду набрало
законної сили 10.12.2013 року.

17.07.2014 року позивач повторно звертався
до Одеського окружного
адміністративного суду з вказаним
позовом, ухвалою суду від 21.07.2014 року по
справі № 815/4170/14 адміністративний позов
ОСОБА_1 до Державної міграційної служби
України про скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії
залишено без розгляду.

Беручи до уваги нормативне регулювання
спірних правовідносин, строк на
оскарження рішення Державної
міграційної служби України №249-13 від
22.04.2013 року, яким позивачу відмовлено у
визнанні біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту, сплинув
через п'ять робочих днів з моменту, коли
позивач дізнався про порушення своїх
прав, тобто 17.06.2013 року (ураховуючи
положення ст. 103 КАС України).

КАС України не передбачено можливості
переривання строків звернення з
позовом до адміністративного суду.
Звернення позивача до суду раніше, не
перериває перебігу строків звернення
до адміністративного суду, крім того, з
позовної заяви не вбачається
поважності причин пропуску строку
звернення до суду з позовом щодо
оскарження рішення Державної
міграційної служби України №249-13 від
22.04.2013 року, яким позивачу відмовлено у
визнанні біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту.

Відтак, позивач своїм правом на вчасне
судове оскарження спірного рішення
скористався та із власної недбалості,
без наявності на те поважних і
об'єктивних причин, пропустив
встановлений законом строк звернення
до суду.

Суддя враховує, що тривалість і правила
обчислення строку звернення до суду
визначаються за тими правилами, які
були чинними на момент початку
перебігу відповідного строку. Строк
звернення до суду розпочинається і
закінчується з урахуванням тієї
тривалості, яка передбачалася на
момент початку перебігу відповідного
строку.

При цьому тривалість строку звернення
до суду не змінюється залежно від того,
коли було реалізоване право на позов.
Відповідно тривалість строку
звернення до адміністративного суду не
залежить від того, коли було фактично
пред'явлено позов.

За загальним правилом перебіг строку
на звернення до адміністративного суду
починається від дня виникнення права
на адміністративний позов, тобто коли
особа дізналася або могла дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Необхідно зазначити, що
процесуальним строком є проміжок часу,
встановлений законом або судом, у який
суд та особи, що беруть участь у справі,
та інші учасники процесу вчиняють
певні процесуальні дії, передбачені
Кодексом адміністративного
судочинства України, в результаті
вчинення яких настають певні правові
наслідки.

Слід зауважити, що встановлення
процесуальних строків законом та судом
передбачено з метою дисциплінування
учасників адміністративного
судочинства та своєчасного виконання
ними, передбачених Кодексом
адміністративного судочинства
України, певних процесуальних дій.

Вирішуючи питання про поважність
причин пропуску позивачем строку на
звернення до суду із даними вимогами,
суд враховує принцип верховенства
права та судову практику Європейського
Суду з прав людини, який у своїх
рішеннях зазначає, що правило
встановлення обмежень звернення до
суду у зв'язку з пропуском строку
звернення повинно застосовуватись з
певною гнучкістю і без надзвичайного
формалізму, воно не застосовується
автоматично і не має абсолютного
характеру; перевіряючи його виконання,
слід звертати увагу на обставини
справи (справа «Ілхан проти Туреччини»
(№ 22277/93 від 27.06.2000 року § 59).

Разом із тим суддя враховує суттєве
порушення позивачем строку на
звернення до суду із даними вимогами,
що суперечить принципу стабільності
існуючих правових відносин,
необхідністю додержання якого й
зумовлено існування строків звернення
до адміністративного суду в
адміністративному судочинстві. При
цьому у своєму позову позивач не навів
жодних мотивів та причин, через які
такий строк ним порушено.

Відповідно до ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

При таких обставинах адміністративний
позов ОСОБА_1 до Державної міграційної
служби України про скасування рішення
та зобов'язання вчинити певні дії слід
залишити без розгляду, як поданий після
закінчення строків, установлених
законом, для звернення до суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 99, 100, 160-165 КАС України, суддя, -

У Х ВА Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Державної міграційної служби України
про скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії - залишити без
розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
5-денний строк з дня отримання копії
ухвали апеляційної скарги.

Суддя
Стеценко О.О.