Справа № 826/17975/14
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 грудня 2014 року № 826/17975/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії:

головуючого судді - Добрівської Н.А.,
суддів: Катющенка В.П., Шейко Т.І.,

розглянувши в порядку письмовому
провадженні адміністративну справу

за поданням ОСОБА_1доМіністерства
юстиції України, Державного
підприємства «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції
Українипровизнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Міністерства
юстиції України (далі по тексту -
відповідач 1, Мінюст) та Державного
підприємства «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України (далі по
тексту - відповідач 2, ДП «Інформаційний
центр») про:

- визнання дій відповідачів щодо
ненадання публічної інформації про
осіб, які вчинити корупційні
правопорушення та були внесені до
Єдиного державного реєстру осіб, які
вчинити корупційні правопорушення у
період з 01 січня 2014 року по 01 жовтня 2014
року по Дніпропетровській області,
протиправними;

- зобов'язання відповідачів вчинити
певні дії, а саме надати позивачу
публічну інформацію про осіб (прізвище,
ім'я, по батькові; місце роботи, посада
на час вчинення корупційного
правопорушення; склад корупційного
правопорушення; вид покарання
(стягнення); спосіб вчинення
дисциплінарного проступку; вид
дисциплінарного стягнення), які
вчинили корупційні правопорушення та
були внесені до Єдиного державного
реєстру осіб, які вчинити корупційні
правопорушення у період з 01 січня 2014
року по 01 жовтня 2014 року по
Дніпропетровській області.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що відповідачі, не
надавши запитувану інформацію щодо
відомостей, які містяться в Єдиному
державному реєстрі осіб, які вчинили
корупційні правопорушення у
запитуваному вигляді, фактично
відмовили в доступі до публічної
інформації відкритої за режимом
доступу, що, за твердженням позивача,
свідчить про протиправність дій
відповідачів як розпорядників
публічної інформації. Крім того, за
відсутності аргументів або мотивів,
які б надавали відповідачам законну
можливість обмежити права позивача на
отримання запитуваної інформації,
ОСОБА_1 просить зобов'язати
відповідачів надати таку інформацію.

Представник відповідача-1 у своїх
письмових запереченнях, наданих для
приєднання до матеріалів справи, проти
задоволення позову заперечував з
огляду на те, що інформація, яка
запитувалась позивачем, не віднесена
до переліку видів публічної
інформації. Крім того, порядок надання
інформації з Єдиного державного
реєстру осіб, які вчинили корупційні
правопорушення, чітко визначений
положеннями чинних
нормативно-правових актів, а тому
запитувачу правомірно було відмовлено
у наданні запитуваної інформації.
Також, представник відповідача-1
зауважив, що відповідно до покладених
на Мінюст функцій останнім у відповіді
на запит ОСОБА_1 було роз'яснено
можливість отримання інформації з
Єдиного державного реєстру осіб, які
вчинили корупційні правопорушення, яка
підлягає оприлюдненню відповідно до
положень законодавства України, на
офіційному веб-сайті Мінюсту. 08 грудня
2014 року від представника відповідача-1
надійшло письмове клопотання про
здійснення розгляду справи у
відсутність представника Мінюсту)

Представник відповідача-2 у судовому
засіданні також проти задоволення
позову заперечував з тих підстав, що
будь-яких запитів від позивача до нього
не надходило. Додатково зауважив, що в
силу положень Статуту підприємства, ДП
«Інформаційний центр» не є
розпорядником запитуваної позивачем
інформації, а здійснює лише технічне,
технологічне забезпечення створення
та супроводження програмного
забезпечення ведення автоматизованих
систем Єдиних та Державних реєстрів.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про день, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, у
позовній заяві виклав клопотання про
проведення розгляду справи за його
відсутності.

З огляду на неявку в судове засідання 08
грудня 2014 року позивача та
представника відповідача-1, а також
беручи до уваги відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, суд на
підставі частини 6 статті 71, частин 4 та 6
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України розглядає справу у
порядку письмового провадження на
основі наявних у справі доказів.

Ознайомившись з наведеними в
обґрунтування позову доводи позивача,
а також із запереченнями представників
відповідачів по суті позовних вимог,
дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов і заперечення,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду і вирішення справи по суті,
суд встановив наступне.

08 жовтня 2014 року ОСОБА_1 на підставі
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» звернувся до
Мінюсту із запитом про надання
інформації про осіб, які вчинили
корупційні правопорушення та були
внесені до Єдиного державного реєстру
осіб, які вчинити корупційні
правопорушення у період з 01 січня 2014
року по 01 жовтня 2014 року по
Дніпропетровській області. Інформацію
просив надати у формі таблиці, в якій
вказати наступні відомості: прізвище,
ім'я, по батькові; місце роботи, посада
на час вчинення корупційного
правопорушення; склад корупційного
правопорушення; вид покарання
(стягнення); спосіб вчинення
дисциплінарного проступку; вид
дисциплінарного стягнення.
Посилаючись на положення пункту 2
статті 18 та пункту 4 статті 21 Закону
України «Про засади запобігання та
протидії корупції» у запиті ОСОБА_1
зазначив, що запитувана інформація не
належить до конфіденційної та він, як
громадянин, має право запитувати та
одержувати інформацію про діяльність
щодо запобігання і протидії корупції.

За результатами розгляду зазначеного
запиту14 жовтня 2014 року Мінюст листом
№Пі-К-1398/11 повідомив позивача, що
інформація з Єдиного державного
реєстру осіб, які вчинити корупційні
правопорушення (далі по тексту - Реєстр)
про внесення відомостей про особу до
зазначеного реєстру або про
відсутність відомостей про таку особу
відповідно до положень статті 21 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» подається:

- на запити державних органів, органів
влади Автономної Республіки Крим,
органів місцевого самоврядування з
метою проведення спеціальної
перевірки відомостей про осіб, які
претендують на зайняття посад,
пов'язаних з виконанням функцій
держави або місцевого самоврядування;

- на запит правоохоронних органів у
разі необхідності отримання такої
інформації в рамках кримінального або
адміністративного провадження або на
запит прокурора в рамках здійснення
нагляду за додержанням вимог і
застосуванням законів;

- під час звіряння переліку осіб,
звільнених з посад у зв'язку з
притягненням до відповідальності за
корупційні правопорушення, з
відомостями, що містяться в Єдиному
державному реєстрі осіб, які вчинили
корупційні правопорушення;

- у разі звернення фізичної особи
(уповноваженої нею особи) щодо
отримання відомостей про себе.

Також зазначено, що відомості із
Реєстру надаються у формі витягу або
інформаційної довідки.

Додатково Мінюст повідомив ОСОБА_1, що
Мінюст забезпечує оприлюднення на
своєму офіційному веб-сайті відомостей
з Єдиного державного реєстру осіб, які
вчинили корупційні правопорушення,
протягом трьох робочих днів після їх
внесення до реєстру, а тому провести
пошук інформації про особу, яку
притягнуто до відповідальності за
вчинення корупційного правопорушення,
можна за посиланнями на відповідному
банері, який розміщений на сайті
Мінюсту (www.minjust.gov.ua), а також за
електронною адресою (http://corrupt.informjust.ua).

Не погоджуючись з такими діями Мінюсту
позивач звернувся з відповідним
позовом до суду.

При вирішенні питання щодо
обґрунтованості вимог, заявлених
позивачем, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 21 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» від 07.04.2011р. №3206-VI за
наступними змінами та доповненнями
(далі по тексту - Закон України від
07.04.2011р. №3206-VI), який визначає
основні засади запобігання і протидії
корупції в публічній і приватній
сферах суспільних відносин,
відшкодування завданої внаслідок
вчинення корупційних правопорушень
збитків, шкоди, поновлення порушених
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав чи інтересів юридичних осіб,
інтересів держави, за вчинення
корупційних правопорушень особи,
зазначені в частині першій статті 4
цього Закону, притягаються до
кримінальної, адміністративної,
цивільно-правової та дисциплінарної
відповідальності в установленому
законом порядку.

Відомості про осіб, яких притягнуто до
відповідальності за вчинення
корупційних правопорушень, крім
відомостей про особовий склад органів,
що провадять оперативно-розшукову або
розвідувальну чи контррозвідувальну
діяльність, вносяться до Єдиного
державного реєстру осіб, які вчинили
корупційні правопорушення, що
формується та ведеться Міністерством
юстиції України.

Положення про Єдиний державний реєстр
осіб, які вчинили корупційні
правопорушення, порядок його
формування та ведення затверджуються
Міністерством юстиції України.

У той же час, Законом України від
07.04.2011р. №3206-VI закріплено, що відомості
про осіб, яких притягнуто до
кримінальної, адміністративної або
цивільно-правової відповідальності за
вчинення корупційних правопорушень,
вносяться до Єдиного державного
реєстру осіб, які вчинили корупційні
правопорушення, протягом трьох робочих
днів з дня надходження з Державної
судової адміністрації України до
Міністерства юстиції України
електронної копії рішення суду, яке
набрало законної сили, з Єдиного
державного реєстру судових рішень.
Відомості про накладення
дисциплінарного стягнення за
корупційне правопорушення вносяться
до Єдиного державного реєстру осіб, які
вчинили корупційні правопорушення,
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до Міністерства юстиції
України від кадрової служби державного
органу, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, а також підприємства,
установи та організації, посадові
особи яких є суб'єктами
відповідальності за корупційні
правопорушення, електронної та
завіреної в установленому порядку
паперової копії наказу про накладення
дисциплінарного стягнення.

Частиною 3 названої статті закріплено,
що інформація з Єдиного державного
реєстру осіб, які вчинили корупційні
правопорушення, про внесення
відомостей про особу до зазначеного
Реєстру або про відсутність відомостей
про таку особу подається:

- на запит державних органів, органів
влади Автономної Республіки Крим,
органів місцевого самоврядування з
метою проведення спеціальної
перевірки відомостей про осіб, які
претендують на зайняття посад,
пов'язаних з виконанням функцій
держави або місцевого самоврядування;

- на запит правоохоронних органів у
разі необхідності отримання такої
інформації в рамках кримінального або
адміністративного провадження або на
запит прокурора в рамках здійснення
нагляду за додержанням вимог і
застосуванням законів;

- під час звіряння переліку осіб,
звільнених з посад у зв'язку з
притягненням до відповідальності за
корупційні правопорушення, з
відомостями, що містяться в Єдиному
державному реєстрі осіб, які вчинили
корупційні правопорушення;

- у разі звернення фізичної особи
(уповноваженої нею особи) щодо
отримання відомостей про себе.

Однак, частиною 4 статті 21 Законом
України від 07.04.2011р. №3206-VI на Мінюст
покладено обов'язок забезпечити
оприлюднення на своєму офіційному
веб-сайті відомостей з Єдиного
державного реєстру осіб, які вчинили
корупційні правопорушення, протягом
трьох робочих днів після їх внесення до
реєстру. Відкритими для безоплатного
цілодобового доступу є такі відомості
про особу, яку притягнуто до
відповідальності за вчинення
корупційного правопорушення:

1) прізвище, ім'я, по-батькові;

2) місце роботи, посада на час вчинення
корупційного правопорушення;

3) склад корупційного правопорушення;

4) вид покарання (стягнення);

5) спосіб вчинення дисциплінарного
проступку;

6) вид дисциплінарного стягнення.

Аналогічні правові норми закріплені у
Положенні про Єдиний державний реєстр
осіб, які вчинили корупційні
правопорушення, затвердженому наказом
Міністерства юстиції України від 11
січня 2012 року №39/5, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 11 січня
2012 року за №28/20341 (далі по тексту -
Положення №39/5).

Також зазначеним наказом передбачено,
що функції держателя Реєстру покладено
на Департамент антикорупційного
законодавства та законодавства про
правосуддя; ДП «Інформаційний центр»
зобов'язано здійснити заходи щодо
забезпечення створення програмного
забезпечення Реєстру до 1 лютого 2012
року, а Департаменту антикорупційного
законодавства та законодавства про
правосуддя та ДП «Інформаційний
центр» забезпечити впровадження
Реєстру з 1 лютого 2012 року.

Відповідно до пунктів 1.2 та 1.3 Положення
№39/5 Реєстр - це електронна база даних,
яка містить відомості про осіб, які
вчинили корупційні правопорушення та
ведеться з метою:

- забезпечення єдиного обліку осіб, які
вчинили корупційні правопорушення;

- забезпечення в установленому порядку
проведення спеціальної перевірки
відомостей про осіб, які претендують на
зайняття посад, пов'язаних із
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування;

- аналізу відомостей про осіб, які
вчинили корупційні правопорушення, з
метою визначення сфер державної
політики та посад, пов'язаних з
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування, з
найбільшими корупційними ризиками;

- забезпечення проведення звірки
переліку осіб, уповноважених на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, які
звільнені з посад у зв'язку з
притягненням до відповідальності за
корупційне правопорушення, з
відомостями, що містяться в Єдиному
державному реєстрі осіб, які вчинили
корупційні правопорушення, в порядку,
визначеному чинним законодавством.

Аналізуючи наведені положення, суд
приходить до висновку, що Положення
№39/5, яке затверджене наказом Мінюсту
відповідно до статті 21 Закону України
від 07.04.2011р. №3206-VI, чітко визначає
напрями використання Реєстру та у
переліку яких реалізація права
громадян на інформацію відсутнє.

У відповідності до мети ведення
Реєстру, Положення №39/5 передбачає, що
відомості з Реєстру надаються у
вигляді витягу з Реєстру та
інформаційної довідки.

Витяг з Реєстру є документом, який
свідчить про внесення відомостей про
особу до Реєстру або про відсутність
відомостей про таку особу в Реєстрі,
отриманих за параметрами пошуку,
визначеними в пункті 3.5 цього розділу.

Міністерство юстиції України надає
безоплатно витяг з Реєстру протягом
семи робочих днів на підставі
письмового запиту Адміністрації
Президента України, Апарату Верховної
Ради України та Секретаріату Кабінету
Міністрів України про видачу витягу з
Єдиного державного реєстру осіб, які
вчинили корупційні правопорушення
(додаток 3), до якого додається
ксерокопія паспорта особи, що
перевіряється.

Головне управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головні
управління юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі надають
безоплатно витяг з Реєстру протягом
семи робочих днів на підставі
письмового запиту про видачу витягу з
Єдиного державного реєстру осіб, які
вчинили корупційні правопорушення
(додаток 3):

- державних органів, органів місцевого
самоврядування з метою проведення
спеціальної перевірки відомостей про
осіб, які претендують на зайняття
посад, пов'язаних з виконанням функцій
держави або місцевого самоврядування
(до запиту додається ксерокопія
паспорта особи, що перевіряється);

- правоохоронних органів - у разі
необхідності отримання такої
інформації в рамках кримінального або
адміністративного провадження;

- прокурора - в рамках здійснення
нагляду за додержанням вимог і
застосуванням законів.

Витяги надаються на бланках
Міністерства юстиції України,
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі в одному
примірнику та скріплюється підписом
заступника Міністра - керівника
апарату та керівника або його
заступника відповідно до розподілу
функціональних обов'язків
відповідного управління юстиції,
відповідно.

Інформаційна довідка з Реєстру (далі -
довідка) - це документ, який безоплатно
надається Реєстратором за зверненням
фізичної особи (уповноваженої нею
особи) на отримання відомостей про себе
з Реєстру та свідчить про наявність або
відсутність відомостей про таку особу
в Реєстрі.

З огляду на викладене, враховуючи
приписи частини 2 статті 19 Конституції
України, згідно з якими органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, Положенням №39/5 чітко
визначено яким чином Мінюст надає
інформацію з Реєстру, а саме за чиїми
запитами у якій формі та спосіб.

Посилання позивача на Закон України
«Про доступ до публічної інформації» в
обґрунтування заявленого позову,
колегія суддів вважає помилковими та
до уваги не приймає, оскільки названий
Закон співвідноситься із Законом
України від 07.04.2011р. №3206-VI як загальний
зі спеціальним, оскільки перший
визначає порядок здійснення та
забезпечення права кожного на доступ
до інформації, що знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом, та інформації, що становить
суспільний інтерес, у той час як
останній визначає саме засади
запобігання і протидії корупції в
публічній і приватній сферах
суспільних відносин.

Проте, спеціальний Закон, так само як і
Положення №39/5, враховуючи специфіку
правовідносин створення та ведення
Реєстру, закріпили спеціальний спосіб
доступу до інформації, яка міститься у
Реєстрі а саме шляхом розміщення на
офіційному веб-сайті Мінюсту такої
інформації про осіб, яких притягнуто до
відповідальності за вчинення
корупційного правопорушення:

1) прізвище, ім'я, по-батькові;

2) місце роботи, посада на час вчинення
корупційного правопорушення;

3) склад корупційного правопорушення;

4) вид покарання (стягнення);

5) спосіб вчинення дисциплінарного
проступку;

6) вид дисциплінарного стягнення.

У той же час, зазначені
нормативно-правові акти закріпили, що
пошук інформації про особу, яку
притягнуто до відповідальності за
вчинення корупційного правопорушення,
здійснюється за прізвищем, ім'ям,
по-батькові такої особи.

Додатково суд зауважує, що відповідно
до пункту 3.5 Положення №39/5 пошук у
Реєстрі здійснюється за такою
сукупністю відомостей - прізвище, ім'я,
по-батькові (за наявності останнього),
реєстраційний номер облікової картки
платника податків, місце народження та
число, місяць, рік народження.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про правомірність дій
відповідача в частині повідомлення
позивача про неможливість надання
запитуваної ним інформації, оскільки
така відповідь надавалась на підставі
та у відповідності до вимог Закону
України «Про доступ до публічної
інформації», а тому містила відомості
про спосіб отримання інформації з
Реєстру, а також інформацію про
можливість отримання інформації про
особу, яку притягнуто до
відповідальності за вчинення
корупційного правопорушення на
офіційному веб-сайті Міністерства.

Наведене, на думку суду, також свідчить
про відсутність підстав для
задоволення позову в частині
зобов'язання відповідача-1 надати
позивачу запитувану ним інформацію.

Щодо вимог ОСОБА_1 про визнання
протиправними дій відповідача-2 та
зобов'язання його вчинити дії, колегія
суддів не вбачає підстав для їх
задоволення, з огляду на ненадання
позивачем будь-яких доказів на
підтвердження звернення його з запитом
до ДП «Інформаційний центр», а також
враховуючи те, що відповідно до
наведених вище положень наказу Мінюсту
від 11 січня 2012 року №39/5 та Положення
про Єдиний державний реєстр осіб, які
вчинили корупційні правопорушення ДП
«Інформаційний центр» є
адміністратором Реєстру, який
забезпечує технічне і технологічне
створення та супроводження
програмного забезпечення Реєстру,
надання реєстраторам доступу до нього,
збереження і захист даних, що містяться
у Реєстрі, проводить навчання щодо
наповнення та користування Реєстром, а
також виконує інші функції,
передбачені цим Положенням, тобто не
володіє запитуваною позивачем
інформацією.

Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи
відповідач-1, як суб'єкт владних
повноважень довів правомірність свого
рішення. В той же час позивач не навів
переконливих доводів із наданням в їх
підтвердження беззаперечних доказів
що обставин в обґрунтування своїх
вимог до відповідачів.

Враховуючи наведене в сукупності та
виходячи із встановлених судом
обставин, оцінивши надані сторонами
докази в контексті наведених вище
вимог законодавства, колегія дійшла
висновку про недоведеність позивачем
протиправності дій Міністерства
юстиції України та Державного
підприємства «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України,,
відповідність яких вимогам
законодавства встановлена під час
розгляду справи. З огляду на зазначене,
позовні вимоги визнаються судом
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції
України, Державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили у
порядку, встановленому в ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду в
порядку та строки, визначені ст. ст. 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Н.А. Добрівська

Судді:
В.П. Катющенко

Т.І. Шейко