Справа № 669/11/1070
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2014 року 669/11/1070

м. Київ

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Журавель В.О.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Ірпінської об'єднаної
державної податкової інспекції
Київської області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
штрафних санкцій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулась
Ірпінська об'єднана державна податкова
інспекція Київської області
(далі-позивач) з позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
(далі-відповідач) про стягнення
штрафних санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що за результатами
фінансово-господарської діяльності
відповідачем до державного бюджету не
сплачено заборгованість з штрафних
санкцій за порушення Закону України
«Про застосування РРО у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» та
Закону України «Про патентування
деяких видів підприємницької
діяльності», у зв'язку з чим позивач
звернувся з позовом до суду.

Сторони були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
судового розгляду.

Представник позивача надіслав до суду
заяву про розгляд справи без його
участі, в порядку письмового
провадження, позовні вимоги підтримав
в повному обсязі, позов просив
задовольнити. Представник відповідача
до суду не прибув, про причини
неприбуття суд не повідомив. Ухвали про
відкриття провадження у справі та
призначення її до судового розгляду
надсилалась відповідачу за адресою, за
якою він зареєстрований в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Місцезнаходженням юридичної особи є
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її імені
(стаття 93 Цивільного кодексу України,
стаття 1 Закону України від 15.05.2003 №755-IV
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців").

Відповідно до статті 16 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців" від
15.05.2003 № 755-IV єдиний державний реєстр
створюється з метою забезпечення
органів державної влади, а також
учасників цивільного обороту
достовірною інформацією про юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців. В
Єдиному державному реєстрі містяться
відомості про юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, зокрема
про адресу місцезнаходження юридичної
особи чи адресу місця проживання
фізичної особи. Згідно зі статтею 18
вказаного Закону якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними. Відповідно до частини
восьмої статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважається, що повістку вручено
юридичній особі, якщо вона доставлена
за адресою, внесеною до відповідного
державного реєстру.

За таких обставин суд вважає
відповідача повідомленими належним
чином, а його неприбуття в судове
засідання не є перешкодою для розгляду
справи, у зв'язку з чим ухвалив
здійснювати розгляд справи за
відсутності відповідача (частина друга
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України).

Дослідивши наявні докази, суд
встановив наступні обставини справи та
правовідносини, що склалися між
сторонами.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем,
зареєстрована 25.05.1993 виконавчим
комітетом Ірпінської міської ради
Київської області, перебуває на обліку
як платник податків в Ірпінській ОДПІ
Київської області.

Позивачем 23.09.2010 проведено перевірку
господарської одиниці
магазин-кафетерій, що розташований за
адресою АДРЕСА_2, суб'єкта
господарської діяльності ПП ОСОБА_1

За результатами перевірки складено Акт
перевірки з дотримання суб'єктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій,
зареєстрований за №3485/1000/23/НОМЕР_1 від
24.09.2010 (далі - Акт перевірки). Перевіркою
встановлено порушення п.п. 1, 2 ст.3
Закону України від 06.07.195 №265/95-ВР «Про
застосування РРО у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» та
ст.3 Закону України від 23.03.1996 №98/96-ВР
«Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності».

На підставі цього Акта перевірки
позивачем винесено рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 19.10.2010 №/0/, яким
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 495607 грн; №/0/,
яким застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 9685,34 грн.

Не погодившись з такими рішеннями
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 їх
оскаржено. Постановою Київського
окружного адміністративного суду від
04.10.2011 в адміністративній справі
№2а-494/11/1070 позов ОСОБА_1 задоволено
частково, рішення Ірпінської ОДПІ
Київської області від 19.10.2010 №/0 в
частині застосування до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних
(фінансових) санкцій у сумі 25 грн
визнано протиправним та скасовано, у
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. Ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28.03.2012 постанову Київського
окружного адміністративного суду від
04.10.2011 залишено без змін, а постанова
набрала законної сили. Постановою
Київського окружного
адміністративного суду від 12.10.2011 в
адміністративній справі №2а-771/11/1070 у
задоволенні позову ОСОБА_1 про
скасування рішення про застосування
штрафних санкцій від 19.10.2010 №/0
відмовлено повністю. Ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.04.2014
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 12.10.2011
залишено без змін, а постанова набрала
законної сили.

Станом на день судового розгляду
справи заборгованість в розмірі 505292,34
грн відповідачем не сплачено.

Надаючи правову оцінку доказам, що
склалися між сторонами, суд встановив
наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» за порушення вимог цього
Закону до суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції за товари
(послуги), за рішенням відповідних
органів державної податкової служби
України застосовуються фінансові
санкції.

Як встановлено судом, в цій
адміністративній справі податковим
органом стягується заборгованість в
сумі 505292,34 грн, що складається із суми
495607 грн та суми 9685,34 грн, які визначені
на підставі рішень №/ та №/0,
прийнятих податковим органом. При
цьому, згідно з долучених до справи
судових рішень, зокрема постанови
Київського окружного
адміністративного суду від 04.10.2011, яка
набрала законної сили, прийнятою у
справі №2а-494/11/1070 про спір між тими ж
сторонами, рішення №/0
податкового органу в частині
застосування штрафних фінансових
санкцій в сумі 25 грн визнано
протиправним та скасовано.

Відповідно до частини першої статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, правомірність визначення
відповідачу заборгованості зі
штрафних фінансових санкцій в сумі
505267,34 грн (505292,34 - 25 = 505267,34) у
відповідності з ч.1 ст.72 та ч.2 ст.255
Кодексу адміністративного судочинства
України при розгляді цієї справи не
доказуються.

Беручи до уваги вказані судові рішення,
якими встановлено законність рішень
податкового органу про застосування
штрафних (фінансових) санкцій на суму
505267,34 грн, суд дійшов висновку про те,
що у позивача наявні підстави для
визнання саме такої суми
заборгованості та, як наслідок, для її
стягнення з відповідача.

Із урахуванням наведеного суд визнає,
що зазначена сума (505267,34 грн), є
узгодженою сумою санкцій, а відтак вона
підлягає стягненню.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Позивач надав суду докази, які
підтверджують наявність у відповідача
заборгованості та компетенцію
позивача щодо стягнення цієї суми
боргу.

За таких обставин суд дійшов висновку
щодо правомірності заявлених позовних
вимог на суму 505267,34 грн, у зв'язку з чим
позов у цій частині підлягає
задоволенню. Щодо стягнення до цієї
суми додатково ще 25 грн, то позовні
вимоги в цій частині з вищенаведених
підстав задоволенню не підлягають,
оскільки протиправність визначення
податковим органом штрафних
фінансових санкцій на суму 25 грн
встановлена судовим рішенням.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 11-14, 69-71, 79, 86, 94, 122,
159-163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) до Державного бюджету
України заборгованість зі штрафних
санкцій в розмірі 505267 (п'ятсот п'ять
тисяч двісті шістдесят сім) грн 34 коп.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Журавель В.О.