Справа № 2а-8626/10/1070
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/34740/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко
Л.В.

Лосєва А.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Бориспільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області

на постанову Київського окружного
адміністративного суду від 19.01.2011

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.05.2011

у справі № 2а-8626/10/1070

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до Бориспільської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області

про визнання рішень нечинними, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 19.01.2011,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19.05.2011, позов задоволено. Визнано
нечинним рішення Бориспільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області від 16.08.2010
№ /0 про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 24921,9 грн.
Визнано нечинними рішення
Бориспільської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області про передачу всього належного
ФОП ОСОБА_2 майна та майнових прав у
податкову заставу та реєстрації цього
обтяження у Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна.

Бориспільська ОДПІ подала касаційну
скаргу, в якій просить скасувати
вказані судові рішення та ухвалити
нове судове рішення про відмову в
задоволенні позову, обґрунтовуючи такі
вимоги обставинами, з яких податковий
орган виходив при прийнятті рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій та наводив судам попередніх
інстанцій, заперечуючи проти позову.

ФОП ОСОБА_2 у письмових запереченнях на
касаційну скаргу на касаційну скаргу
просить скаргу залишити без
задоволення, а оскаржувані судові
рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Бориспільською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Київської області
проведено документальну планову
виїзну перевірку з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, за результатами якої
складено акт від 03.08.2010 № 199/648-17-.
Цим актом зафіксовано порушення
позивачкою вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 06.07.1995 №
265/95-ВР (далі - Закону № 265/95-ВР), що
полягало у здійсненні розрахункових
операцій без застосування РРО та без
видачі розрахункового документу
встановленої форми на повну суму
проведеної операції.

На підставі акту перевірки від 03.08.2010 №
199/648-17- складено рішення від 16.08.2010
№ /0 про застосування до позивачки
відповідно до вимог п. 1 ст. 17 Закону №
265/95 ВР штрафних (фінансових) санкцій в
сумі 24921,9 грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що судовим рішенням, яке набрало
законної сили встановлено відсутність
у діях позивачки порушень щодо
здійснення розрахунків у готівковій
формі без застосування РРО та без
видачі розрахункового документу.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судами попередніх інстанцій
норм матеріального та процесуального
права та вважає, що суди повно
встановили обставини, що мають
значення для вирішення справи, та
надали їм правову оцінку.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, постановою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 22.09.2010 у справі № 3-35/28/10р. закрито
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю в діях ОСОБА_2 події і
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
155-1 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Вказаним судовим рішенням встановлено,
що позивачка на підставі договору від
26.02.2010 № 18 здійснила поставку ФОП
ОСОБА_4 канцтоварів, офісного приладдя
та ділових аксесуарів в сумі 4984,4 грн. з
відстроченням оплати за товар до 31.12.2010.
Здійснення оплати покупцем товару в
повному обсязі підтверджено платіжним
дорученням від 03.09.2010 № 73 та випискою з
особового рахунку ФОП ОСОБА_4

У відповідності до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за якими обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, встановлені обставини
спростовують висновки податкового
органу про здійснення готівкових
розрахунків за поставлений позивачкою
товар, а відтак, і про вчинення
розрахункових операцій у розумінні
Закону № 265/95-ВР (операцій з приймання
від покупця готівкових коштів,
платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо за місцем реалізації
товарів (послуг), які потребували їх
проведення через РРО.

Враховуючи наведене, висновки судів
щодо протиправності рішення від 16.08.2010
№ /0 про застосування штрафних
(фінансових) санкцій за порушення, є
правильними.

Є також правильною позиція судів
попередніх інстанцій про відсутність у
відповідача підстав для прийняття
рішення про передачу всього належного
ФОП ОСОБА_2 майна та майнових прав у
податкову заставу та реєстрації цього
обтяження у Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна, оскільки
відповідно до п. 1.17 ст. 1 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від
21.12.2000 № 2181-ІІІ (далі - Закон № 2181-ІІІ)
податкова застава - спосіб
забезпечення податкового зобов'язання
платника податків, не погашеного у
строк, тоді як застосований до
позивачки за оспорюваним рішенням
штраф за порушення правил ведення
торгівлі, запроваджених Законом №
265/95-ВР, не є податковим зобов'язанням у
розумінні п. 1.2 ст. 1 Закону № 2181-ІІІ.

Враховуючи викладене, є правильними
висновки судів попередніх інстанцій
щодо обґрунтованості позовних вимог
про визнання нечинним рішення про
передачу всього належного позивачці
майна та майнових прав у податкову
заставу та реєстрації цього обтяження
у Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна.

Підстав для задоволення касаційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Бориспільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області залишити
без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 19.01.2011 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.05.2011- без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

А.М. Лосєв