Справа № 215/5009/14-а (2а/215/99/14)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2014 рокусправа № 215/5009/14-а
(2а/215/99/14)

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А.
Прокопчук Т.С.

при секретарі: Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Тернівського районного суду м. Кривого
Рогу від 29 серпня 2014 року у справі №
215/5009/14-а (2а/215/99/14) за позовом ОСОБА_1 до
Держави України в особі слідчого СВ
Тернівського РУ ГУ МВС України у
Дніпропетровській області старшого
сержанта міліції Лепського А.М. про
визнання дій протиправними та
стягнення матеріальної та моральної
шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач),
звернувся до суду з позовом до Держави
України в особі слідчого СВ
Тернівського РУ ГУ МВС України у
Дніпропетровській області старшого
сержанта міліції Лепського А.М. (далі -
відповідач), в якому просив визнати
неправомірними дії відповідача при
винесенні 20.12.2013 року постанови про
закриття кримінального провадження за
заявою від 01.02.2013 року; визнати дії
відповідача такими, щодо: порушення
права на ефективність і своєчасність
захисту прав позивача при досудовому
розслідуванні за № 0000048; невжиття
системи заходів, спрямованих на
усунення правових, соціальних та інших
причин відсутності обратного
циркулярного трубопроводу, не
запобіганню втраті цих прав і не
попередження виникнення негативних
суспільних наслідків, пов'язаних з
відсутністю обратного циркулярного
трубопроводу; порушення права на
користування обратним циркулярним
трубопроводом та інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомог, захисту, пільг; порушення
права кожного на достатній життєвий
рівень для нього і його сім'ї, що
включає достатнє харчування, одяг і
житло і неухильного поліпшення умов
життя; стягнути за рахунок Державного
бюджету на його користь в рахунок
відшкодування завданої моральної
шкоди діями Держави України в особі
слідчого СВ Тернівського РУ ГУ МВС
України у Дніпропетровській області
старшого сержанта міліції Лепського
А.М. в сумі 15000 грн.

Ухвалою Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 29.08.2014 року позовну заяву
повернуто позивачу.

Позивач не погодившись з ухвалою суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати ухвалу
суду та відкрити провадження по справі.
Свої вимоги обґрунтував тим, що судом
порушено норми процесуального права.
Апелянтом зазначено, що справа повинна
розглядатися у місцевому загальному
суді, не розгляд справи порушує право
сторони брати участь у судовому
розгляді та право на доступ до
судочинства та отримання захисту від
органів судової влади. Апелянт
вказував, що можливе порушення його
прав можливо встановити тільки при
судовому розгляді в порядку КАС
України.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, повертаючи
позовну заяву виходив з того, що
відповідачем по справі є Держава
України в особі старшого слідчого, який
виконує функції суб'єкта владних
повноважень і тому така справа не
підсудна районному суду а підсудна
окружного адміністративному суду.

Справа розглянута відповідно до ч. 1 ст.
41 КАС України за відсутністю осіб, які
беруть участь у справі.

Судом першої інстанції встановлено, та
не заперечувалось позивачем, що
слідчим Лепським А.М. 20.12.2013 року
винесено постанову про закриття
кримінального провадження по справі за
скоєння злочину передбаченого ч. 1 ст. 185
КК України за заявою ОСОБА_1 від 01.02.2013
року.

Матеріалами справи встановлено, що
постанова слідчого від 20.12.2013 року
винесена на підставі КПК України в
редакції 2012 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 284, п. 3 ч. 1 ст. 303, ч. 1
ст. 306 КПК України про закриття
кримінального провадження слідчий,
прокурор приймає постанову, яку може
бути оскаржено у порядку,
встановленому цим Кодексом. На
досудовому провадженні можуть бути
оскаржені такі рішення, дії чи
бездіяльність слідчого або прокурора,
зокрема, рішення слідчого про закриття
кримінального провадження - заявником,
потерпілим, його представником чи
законним представником. Скарги на
рішення, дії чи бездіяльність слідчого
чи прокурора розглядаються слідчим
суддею місцевого суду згідно з
правилами судового розгляду,
передбаченими статтями 318-380 цього
Кодексу, з урахуванням положень цієї
глави.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів не
поширюється на публічно-правові
справи, що належить вирішувати в
порядку кримінального судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України
суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Колегія суддів зазначає, що органи
дізнання, слідства та прокуратури, у
даному випадку слідчий СВ, під час
відкриття кримінального провадження,
здійснення заходів процесуального
характеру, розслідування
кримінального провадження, виконують
не владні управлінські функції, а
владні процесуальні функції.
Оскарження окремих процесуальних
актів, дій чи бездіяльності органів
дізнання, попереднього слідства і
прокуратури до суду може здійснюватися
у порядку, встановленому КПК України,
оскільки діяльність посадових осіб має
свої особливості, не належить до сфери
управлінської діяльності і не може
бути предметом оскарження в порядку,
визначеному КАС України. Крім того,
захист прав заявників, з урахуванням
обов'язковості дотримання вимог
частини третьої статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, вимагав би від
адміністративного суду, до якого
надійшла заява, перевірити, чи містить
звернення викладені ознаки суспільно
небезпечного діяння, встановленого КК
України, відповідність заяви вимогам
статті 95 Кримінально-процесуального
кодексу України, дотримання
відповідачем інших приписів,
установлених
Кримінально-процесуальним кодексом
України. Адміністративний суд не має
повноважень на здійснення такої
перевірки та на відновлення
порушених у рамках кримінального
процесу прав заявника.

Аналізуючи обставини справи та
норми, які регулюють спірні
правовідносини, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції помилково
застосував норми ст. 108 КАС України
заяви та необґрунтованого позову
позивачеві. Вирішуючи питання про
відкриття провадження, суду першої
інстанції слід визначитись чи
підлягають розгляду позовні вимоги в
порядку адміністративного
судочинства.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, ухвалу суду - скасувати та
направити справу до суду першої
інстанції для визначення питання щодо
відкриття провадження по справі.

Керуючись ч. 3 ст. 108, п.3 ч.1 ст.199, п.4 ч.1
ст.204, ст.ст. 205, 206 КАС України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Ухвалу Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 29 серпня 2014 року у
справі № 215/5009/14-а (2а/215/99/14) - скасувати.

Справу № 215/5009/14-а (2а/215/99/14) направити до
Тернівського районного суду м. Кривого
Рогу для вирішення питання щодо
відкриття провадження.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.М. Лукманова

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
Т.С. Прокопчук