Справа № 2а-1568/11/0170
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/41723/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В.,
Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., розглянувши
у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 30 травня 2012
року у справі за позовом Керченського
міського центру зайнятості до ОСОБА_4
про стягнення сум,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2011 року позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом до
відповідачки. Просив стягнути на його
користь незаконно виплачене
матеріальне забезпечення на випадок
безробіття в сумі 12862 грн. 94 коп.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що
перебуваючи на обліку як безробітна
відповідачка була працевлаштована
згідно трудового договору від 1 вересня
2008 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 16 травня 2011 року у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 30 травня 2012 року скасовано
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 16
травня 2011 року та прийнято нову
постанову про задоволення позову.
Стягнуто з відповідачки на користь
позивача кошти в розмірі 12862 грн. 94 коп.
як зайво отримане матеріальне
забезпечення на випадок безробіття.
Стягнуто з відповідачки на коритсь
держави судовий збір в розмірі 128 грн. 62
коп.

У касаційній скарзі ставиться питання
про скасування постанови суду
апеляційної інстанції з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права та залишення в
силі постанови суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі в межах, встановлених
ст. 220 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 10 грудня 2008 року
відповідачка звернулася до
Керченського міського центру
зайнятості з заявами про сприяння у
працевлаштуванні. На підставі вказаних
заяв позивач надав відповідачці статус
безробітної, призначив та сплачував
допомогу по безробіттю. Розмір
виплаченої допомоги по безробіттю за
період з 10 грудня 2008 року по 4 грудня 2009
року склав 12862 грн. 94 коп.

1 вересня 2008 року відповідачка уклала
договір цивільно-правового характеру з
Університетом економіки та управління,
за умовами якого зобов'язалась у
строки, визначені в робочому плані і
розкладі учбових занять, здійснити
учбові заняття з культурології.

Згідно п. 5.1 вказаного договору, він
укладений на 2008-2009 роки, до повного
виконання сторонами своїх обов'язків.

Судами також встановлено, що у січні 2009
року ОСОБА_4 провела консультації,
прийняла екзамени, виставила оцінки в
екзаменаційну відомість, отримала за
січень грошові кошти згідно договору.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачка під час знаходження на
обліку у Керченському центрі
зайнятості у трудових відносинах ні з
ким не перебувала та трудових
контрактів не підписувала.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та задовольняючи позов, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що відповідачка у січні 2009 року
отримувала грошові кошти за договором
від Університету економіки та
управління, тому на час постановки на
облік у центрі зайнятості вона не
відносилася до незайнятого населення,
а відтак не мала права на отримання
статусу безробітної та виплату
допомоги по безробіттю.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» виплата допомоги по
безробіттю припиняється у разі,
призначення виплати на підставі
документів, що містять неправдиві
відомості.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України
Про загальнообов`язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Частиною 3 вказаної статті передбачено,
що сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Згідно ч. 1 п. 6 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», затвердженого постановою
Кабінету Miнicтpiв України від 20 березня
2006 року № 357 (у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин), у
разі встановлення центрами
зайнятості відповідно до цього
Порядку належності безробітної особи
до категорії зайнятих така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно
отриманого матеріального
забезпечення і вартості наданих
соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Частиною 3 вказаного пункту
передбачено, що якщо відомості про
доходи є недостовірними з вини особи,
центри зайнятості припиняють
відповідні виплати, а суми здійснених з
дня призначення виплат стягуються з
такої особи відповідно до пункту 7
цього Порядку.

Частиною 4 п. 7 вказаного Порядку
передбачено, що у paзi відмови особи
повернути кошти або відмови
роботодавця відшкодувати кошти, а
також у разі неповернення
(невідшкодування) їx у встановлений
строк, стягнення таких коштів
здійснюється у судовому порядку
відповідно до законодавства.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позову, оскільки
відповідачка у період перебування на
обліку в Керченському міському центрі
зайнятості як безробітна, отримувала
заробітну плату за договором
цивільно-правового характеру, а відтак
отримана нею допомога по безробіттю є
незаконною та підлягає поверненню.

Згідно частини 1 статті 220 КАС України
суд касаційної інстанції не може
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу,
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про
незаконність судового рішення,
порушення норм матеріального та
процесуального права безпідставні, не
ґрунтуються на доказах та матеріалах
справи.

Тому колегія суддів, перевіривши у
межах доводів касаційної скарги
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 30 травня 2012
року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В. Тракало Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк