Справа № 2а-18284/09/0370
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" листопада 2014 р. м.
Київ К/9991/76706/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 в
інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 09.07.2009 та
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10.10.2011 по
справі №2а-18284/09/0370 (№55344/09/9104) за позовом
ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дочки
ОСОБА_2 до Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції про визнання
нечинним податкового повідомлення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 09.07.2009, у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в
інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 до
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції про визнання
нечинним податкового повідомлення -
відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10.10.2011
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 09.07.2009
змінено з мотивів, викладених у
мотивувальній частині рішення суду
першої інстанції.

Не погоджуючись із рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дочки
ОСОБА_2 07.11.2011 звернулась з касаційною
скаргою до Вищого адміністративного
суду України, який ухвалою від 29.11.2011
прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
09.07.2009 та постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 10.10.2011, прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, підпункту 5.2.5 пункту 5.2 статті
5, статті 15 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», частини першої та
другої статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

З урахуванням неприбуття у судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, та які були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розгляду справи за наявними у справі
матеріалами за відсутності сторін.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є
батьками малолітньої ОСОБА_2.

Батько малолітньої - ОСОБА_3 помер,
залишивши після себе майно, яке
успадкувала ОСОБА_2 як спадкоємець за
законом.

За результатами перевірки
правильності обчислення, повноти і
своєчасності сплати до бюджетів
обов'язкових платежів Луцькою
об'єднаною державною податковою
інспекцією було прийнято податкове
повідомлення 16.04.2007 №/0, згідно
якого неповнолітній ОСОБА_2 визначено
суму податкового зобов'язання за
платежем податок з доходів фізичних
осіб - 514681,59грн.

Підставою для визначення податкового
зобов'язання слугував висновок
податкового органу про те, що ОСОБА_1 в
декларації про доходи дочки за2006 рік
зазначила не всі види спадкового майна,
з якого одержано дохід.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що розрахунок суми податку з
доходів фізичних осіб, що підлягає
сплаті до бюджету, проведено
податковою інспекцією правильно, а
позивачем пропущено річний строк для
звернення до суду з позовом.

Змінюючи мотиви судового рішення суду
першої інстанції, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що відповідач
не мав правових підстав для прийняття
оскаржуваного податкового
повідомлення від 16.04.2007 №/0, проте
у з в'язку з пропуском позивачем строку,
встановленого статтею 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у задоволені позову
відмовлено правомірно.

Суд касаційної інстанції не може
визнати законними і обґрунтованими
судові рішення попередніх інстанцій,
оскільки останні ухвалені без повного
та всебічного з'ясування обставин,
якими сторони обґрунтовують свої
вимоги і заперечення, та інших
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Загальний строк звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
визначено частиною другою статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України і становить один рік.
Зазначений строк, якщо не встановлено
інше, обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Водночас підпункт 5.2.5 пункту 5.2 статті 5
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» встановлює, що платник
податків вправі оскаржити до суду
рішення контролюючого органу про
нарахування податкового зобов'язання у
будь-який момент після отримання
відповідного податкового повідомлення
з урахуванням строків давності. В свою
чергу, строки давності визначені
статтею 15 зазначеного Закону і
становлять 1095 днів.

Відповідно до частини третьої статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

З аналізу зазначених норм вбачається,
що строк звернення платника податків з
позовом до адміністративного суду щодо
оскарження рішення контролюючого
органу про нарахування податкового
зобов'язання визначається на підставі
норм статей 5 та 15 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» і
становить 1095 днів з моменту отримання
відповідного податкового
повідомлення.

Таким чином, висновок судів першої та
апеляційної інстанцій про пропуск
позивачем строку звернення до суду з
позовом про оскарження податкового
повідомлення від 16.04.2007 №/0 є
необґрунтованим.

За таких обставин, суди попередніх
інстанцій дали передчасну правову
оцінку обставинам справи та не
дослідили обставин справи щодо
правомірності/неправомірності
податкового повідомлення від 16.04.2007
№/0.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що справа підлягає
направленню на новий розгляд до суду
першої інстанції із скасуванням
ухвалених судових рішень судів
попередніх інстанцій як таких, що не
відповідають статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до частини другої статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий розгляд є порушення
норм процесуального права, які
унеможливлюють встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Під час цього розгляду суду слід
врахувати викладене, всебічно і повно
з'ясувати та перевірити всі фактичні
обставини справи, об'єктивно оцінити
докази, що мають юридичне значення для
її розгляду і вирішення спору по суті,
встановити дійсні права і обов'язки
сторін, і в залежності від
встановленого правильно застосувати
норми матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини, та
прийняти законне і обґрунтоване
рішення.

Керуючись статтями 160, 210, 220, 221, 223, 227, 230,
231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
малолітньої дочки ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 09.07.2009 та
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10.10.2011 по
справі №2а-18284/09/0370 (№55344/09/9104) скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв