Справа № 804/14112/13-а
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2014 рокусправа № 804/14112/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Нагорної Л.М.

суддів: Мельника
В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Лащенка Р.В.

представника відповідача - Крейси Л.О.
(довіреність від 29.01.2014)

представників позивача - Земляного О.Ю.
(довіреність від 19.04.11),

Добровольського А.Т.
(довіреність від 11.10.2011)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційні скарги Публічного
акціонерного товариства
"Нікопольський завод феросплавів",
Дніпропетровської митниці Міндоходів

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
грудня 2013 року у справі № 804/14112/13-а за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Нікопольський завод
феросплавів" до Дніпропетровської
митниці Міндоходів про скасування
рішення, картки відмови та зобов'язання
вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне
товариство "Нікопольський завод
феросплавів" (далі - Позивач) звернулося
з позовом до Дніпропетровської митниці
Міндоходів (далі - Відповідач), у якому
просило скасувати рішення про
коригування митної вартості товарів
№110090000/2013/000052/1 від 17.09.2013 року;
скасувати картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
110090000/2013/00076 від 17.09.2013; зобов'язати
Відповідача винести письмове рішення
про визнання митної вартості
марганцевої руди у розмірі 52 854 246,27
грн., яка заявлена Позивачем у митній
декларації № 110090000/2013/0006113 від 14.09.2013 р..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Позивачем до митного органу були
подані усі документи, необхідні для
підтвердження митної вартості товару,
в тому числі, на підтвердження ціни
контракту, фізичних якостей
імпортованої руди, витрат з
перевезення, страхування та
перевантаження товару. Надані
документи не містили розбіжностей та
давали можливість визначити митну
вартість товару за ціною договору
шляхом застосування першого методу.
При цьому, приймаючи рішення про
коригування митної вартості товару,
митний орган не зазначив у ньому
обґрунтованих посилань на наявну у
Відповідача інформацію, яка призвела
до виникнення сумнівів у правильності
визначення митної вартості Позивачем
та джерела такої інформації. Вважають
необґрунтованим визначення
Відповідачем митної вартості товару за
резервним методом, оскільки митним
органом безпідставно було обраховано
вартість поставляємого товару,
виходячи з умов поставки CIF Китай
правил «Інкотермс», в той час як
зовнішньоекономічний контракт було
укладено на умовах поставки CPT порт
України. Крім того, невірно було
обраховано показник вологи у руді, що
поставляється, який, в свою чергу,
безпосередньо впливає на її ціну. Також
до митної вартості товару були
повторно включені вартість
перевезення, страхування та
перевантаження товару та помилково
взято за основу при визначенні митної
вартості середнє значення ціни
марганцевої кускової руди «середнього
класу», в той час як імпортувалась
Бразильська руда дрібної фракції
аглокласу, світова ціна якої є нижчою.
(а.с.2-9)

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
грудня 2013 року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано рішення
Дніпропетровської митниці Міндоходів
№110090000/2013/000052/1 від 17.09.2013 року. Визнано
протиправним та скасовано картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи митному пропуску
товарів і транспортних засобів через
митний кордон України №110090000/2013/00076 від
17.09.2013 року. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення суд
першої інстанції зазначив про те, що
Відповідачем, всупереч приписам
Митного кодексу України, не
запитувався жоден документ на
підтвердження вартісних показників
задекларованого товару у разі
виявлення розбіжностей. При цьому
посилання митного органу на наявність
розбіжностей відсоткового значення
рівня вологи в документах на
поставлений для розмитнення товар є
безпідставними та спростовується
наявними в матеріалах справи
документами. З огляду на недоведеність
Відповідачем неможливості визначення
митної вартості товару за ціною
контракту (методом 1) та необхідності
визначення митної вартості саме за
резервним методом (метод № 6) без
обґрунтування неможливості
застосування попередніх методів за
правилом послідовності, прийняті
рішення про коригування митної
вартості та картка відмови у прийнятті
митної декларації підлягають
скасуванню. Разом з тим, позовні вимоги
про зобов'язання митного органу
прийняти рішення про застосування
митної вартості товарів, яка заявлена
декларантом, не підлягають
задоволенню, оскільки такі
повноваження віднесені до виключної
компетенції митних органів. (а.с.176-181)

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, ПАТ "Нікопольський завод
феросплавів" подало апеляційну скаргу,
відповідно до якої просило скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
грудня 2013 року в частині відмови в
задоволенні позовних вимог та прийняти
нову постанову, якою задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що саме до
компетенції суду першої інстанції
відносяться зобов'язання Відповідача
вчинити дії у вигляді винесення
письмового рішення щодо заявленої
декларантом митної вартості, внаслідок
чого буде відновлене правове становище
Позивача. В такому випадку не матиме
місце присвоєння судом повноважень
митного органу, адже саме рішення про
визнання заявленої митної вартості
приймається безпосередньо
Відповідачем. (а.с.189-192)

Дніпропетровська митниця Міндоходів
також не погодилася з рішенням суду
першої інстанції та подала на нього
апеляційну скаргу, відповідно до якої
просила постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
грудня 2013 року скасувати та прийняти
нову про відмову у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що
судом першої інстанції не було взято до
уваги доводи Відповідача щодо
встановлених ними розбіжностей та
відсутності відомостей щодо
підтвердження заявленої Позивачем
митної вартості товару, а саме -
зазначення різних відомостей щодо
відсоткового вмісту складових
поставленого товару, не підтвердження
факту оплати товару та умов такої
оплати, не подання бортового
коносаменту. При цьому, в рамках
проведення процедури консультацій,
декларанту надсилались електронні
повідомлення про необхідність надати
додаткові документи для підтвердження
митної вартості за поданою
декларацією. Сама ж процедура
консультацій проводилася в усному
порядку, про що зазначено у графі 33
рішення про визначення митної вартості
товару. Резервний метод визначення
митної вартості товару був
використаний Відповідачем правомірно
та на підставі документально
підтверджених даних, наданих
декларантом. (а.с.195-203)

ПАТ «Нікопольський завод феросплавів»
надало заперечення на апеляційну
скаргу Дніпропетровської митниці
Міндоходів. Зазначали, що ними до
митного органу подавалися всі
необхідні документи, визначені ч.2 ст. 53
МК України, аналіз яких не дає підстав
вважати, що вони містять розбіжності,
які ставлять під сумнів числові
значення складових митної вартості
товарів. Запит про надання додаткових
документів у відповідності до вимог
чинного законодавства Відповідачем до
Позивача не направлявся. Крім того,
відповідність визначеного Позивачем
рівня митної вартості поставленого
товару ринковим цінам підтверджено
також висновками спеціалізованих
державних підприємств. (а.с.218-221)

У судовому засіданні апеляційної
інстанції представники Позивача - ПАТ
«Нікопольський завод феросплавів»,
вимоги своєї апеляційної скарги
підтримали та просили її задовольнити
із підстав у ній зазначених. Проти
задоволення апеляційної скарги
Митниці заперечували з огляду на
необґрунтованість її доводів. Просили
врахувати, що Митницею за результатами
першої поставки одного і того ж товару
за одним і тим же контрактом приймалось
рішення щодо коригування митної
вартості товару, яке було скасовано
самим же митним органом та прийнято
інше рішення, за яким відбулося
коригування митної вартості товару з
посиланням на невірно визначений
процент вологості руди. Однак це
рішення було оскаржено у судовому
порядку та скасовано, а рішення суду
набрало законної сили.

Представник Відповідача -
Дніпропетровської Митниці, вимоги свої
апеляційної скарги підтримали та
просили її задовольнити, посилаючись
на правомірність прийнятого ними
рішення про коригування митної
вартості. При цьому не заперечували, що
при прийнятті оскаржуваного рішення
ними не вимагалось від декларанта
надання додаткових документів,
оскільки додаткові документи ними
вимагались уже раніше, при прийнятті
першого рішення за результатами
попередньої поставки одного і того ж
товару за одним і тим же контрактом.
Вважають, що вимагання додаткових
документів за таких обставин при
кожному послідуючому розмитненні
товару уже не потрібно. Не
заперечували, що їх попереднє рішення
про коригування митної вартості товару
було скасовано вищестоящим митним
органом з пропозицією відкоригувати
митну вартість з інших підстав, а саме -
щодо невірного визначення вартості
товару через невірно обраний процент
вологості руди. Підтвердили, що і
повторно прийняте рішення було
скасовано судовим рішенням, що набрало
законної сили. Також просили залишити
без задоволення апеляційну скаргу
Позивача з посиланням на їх виключну
компетенцію щодо вирішення питань про
визначення митної вартості
поставляємих товарів.

Заслухавши представників сторін,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що між ПАТ
"Нікопольський завод феросплавів"
(Покупець) та фірмою CHEMSTAR PRODUCTS LLC, США
(Продавець) було укладено контракт
купівлі-продажу № 020413N від 02.04.2013 р.,
відповідно до якого з метою здійснення
господарської діяльності Продавець
продає, а Покупець купує продукцію на
умовах, якістю та в строки, указані в
Специфікаціях до дійсного Контракту,
які є його невід'ємною частиною.
Відповідно до Специфікацій № 1
Продавець продає, а Покупець купує
марганцеву руду дрібної фракції,
країна-походження Бразилія, на умовах
СРТ ж/д станція порт відгрузки (порт
України). відповідно до Доповнень № 1
від 10.06.2013 р. до вищевказаного Контракту
ціна Товару складає 209,18 дол. США за 1
метричну тонну. (а.с.63-71)

14.09.2013 року ПАТ "Нікопольський завод
феросплавів" подало до
Дніпропетровської митниці
вантажномитну декларацію
№110090000/2013/006043. Позивачем визначено та
заявлено митну вартість імпортованого
товару на підставі основного методу
оцінки згідно статей 57-58 МК України за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, а саме 209,18
дол. США за 1 метричну тонну. (а.с.12-15)

Для підтвердження заявлених
відомостей про митну вартість
ввезеного товару ПАТ "Нікопольський
завод феросплавів" були надані картка
обліку особи, яка здійснює операції з
товарами № 110/2012/0000991 від 15.11.2012 р.,
залізничні накладні, бортовий
коносамент № 01 від 21.05.2013 р.,
некласифіковані комерційні документи,
документи на підтвердження вартості
товару, договір страхування № CRG0020028,
висновки спеціалізованої експертної
організації про вартісні
характеристики товару, рахунки-фактури
(інвойси), зовнішньоекономічний
договір (контракт) № 020413N від 02.04.2013 р. та
доповнення до нього, договір (контракт)
про перевезення № 230109V від 23.01.2009 р.,
довідка про проведення декларування
валютних цінностей, інформація про
позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару,
сертифікат про походження товару
01-13-СО-03591 від 28.05.2013 р., копія митної
декларації країни відправлення №
13/0640181-001 від 27.05.2013 р. (а.с.16-18)

З посиланням на сумніви щодо заявленої
митної вартості товару, митним органом
було видано картку відмови у прийняті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №110090000/2013/00076 від 17.09.2013 р.
(а.с.16-18)

17 вересня 2013 року Дніпропетровською
митницею було винесено Рішення про
коригування митної вартості товару №
110090000/2013/00052/1, згідно з яким митну
вартість було визначено в сумі 7090537,95
доларів США по 224,3 дол.США за одиницю
товару. Митну вартість товару
Відповідач визначив згідно ст. 55 МК
України за резервним методом із
використанням відомостей, наявних у
митного органу. (а.с.19-20)

Зі змісту прийнятого рішення
вбачається, що підставами неприйняття
митної вартості, визначеної
декларантом стало те, що декларантом
невірно проведено розрахунок митної
вартості товару.

Скасування рішення Дніпропетровської
митниці про коригування митної
вартості товару від 17 вересня 2013 року №
110090000/2013/00052/1 і картки відмови у
прийняті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №110090000/2013/00076
від 17.09.2013 р. зобов'язання Відповідача
винести рішення про визнання заявленої
митної вартості і було предметом
судового розгляду.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ТОВ "Компанія Арсенал", суд першої
інстанції дійшов висновку, що
Відповідачем, всупереч приписам
Митного кодексу України, не
запитувався жоден документ на
підтвердження вартісних показників
задекларованого товару у разі
виявлення розбіжностей. При цьому
посилання митного органу на наявність
розбіжностей відсоткового значення
рівня вологи в документах на
поставлений для розмитнення товар є
безпідставними та спростовані
наявними в матеріалах справи
документами. З огляду на недоведеність
Відповідачем неможливості визначення
митної вартості товару за ціною
контракту (методом 1) та необхідності
визначення митної вартості саме за
резервним методом (метод № 6) без
обґрунтування неможливості
застосування попередніх методів за
правилом послідовності, прийняті
рішення про коригування митної
вартості та картка відмови у прийнятті
митної декларації підлягають
скасуванню. Разом з тим, позовні вимоги
про зобов'язання митного органу
прийняти рішення про застосування
митної вартості товарів, яка заявлена
декларантом, не підлягають
задоволенню, оскільки такі
повноваження віднесені до виключної
компетенції митних органів.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
зазначає наступне.

Приписами статей 49-58 Митного кодексу
України визначено повноваження
митного органу щодо контролю за
правильністю визначення митної
вартості, а також порядок та спосіб
реалізації таких повноважень. Так,
митний орган зобов'язаний перевіряти
складові числового значення митної
вартості, правильність розрахунку,
здійсненого декларантом, упевнитись в
достовірності та точності заяв,
документів чи розрахунків, поданих
декларантом, а також у відсутності
обмежень для визначення митної
вартості за ціною договору. При цьому,
митний орган має право відійти від
наведених у даних нормах матеріального
права законодавчих обмежень, що
пов'язують з перевіркою основного
переліку документів, які підтверджують
митну вартість, та витребувати від
декларанта додаткові документи, лише
якщо надані декларантом документи
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни.

Як слідує зі змісту оскаржуваного
рішення Митниці про коригування митної
вартості товару від 17.09.2013 року, у ньому
немає посилань на те, що надані
декларантом документи містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни. Єдиною підставою
неприйняття митної вартості,
визначеної декларантом, стало те, що
декларантом нібито невірно проведено
розрахунок митної вартості товару, а
саме - розрахунок слід проводити,
виходячи з індикативного вмісту вологи
13%, в той час, як Позивачем проведено
розрахунок, виходячи із рівня вологи у
16.3%.

При цьому сторонами визнано, що
Митницею при даному розмитненні товару
та до прийняття рішення не
витребовувалось жодного додаткового
документа, оскільки, як підтвердив
представник Відповідача, додаткові
документи витребовувались при
розмитненні товару за іншою ВМД, де
приймалось перше рішення про
коригування митної вартості, а тому при
даному розмитненні товару повторно їх
витребовувати не було необхідності.

При цьому представником Митниці
визнано, що їх попередні рішення про
коригування митної вартості, у тому
числі, із підстав невірного розрахунку
вартості, були скасовані судовим
рішенням, що набрало законної сили.

Також сторонами визнано, що у судовому
рішенні зроблено висновки про
безпідставне завищення Митницею
митної вартості марганцевої руди у
зв'язку із помилковим застосуванням
при розрахунку вартості вміст вологи
13% , замість правомірно визначених
Позивачем 16.3% , що об'єктивно
підтверджується наданим сертифікатом
якості. (а.с.223-225)

Будь-яких інших доказів (окрім посилань
на уже скасовані прийняті ними рішення
про корегування митної вартості) щодо
правомірності застосування при
розрахунку митної вартості, показника
вмісту вологи саме 13% (а не 16.3%), митним
органом ні до суду першої, ні до суду
апеляційної інстанції не надано.

За таких обставин, та враховуючи
приписи частини 1 статті 72 КАС України,
колегія суддів приходить до висновку,
що Рішення Відповідача № 110090000/2013/00052/1
від 17 вересня 2013 року про коригування
митної вартості товару не узгоджується
з приписами частини 2 статті 19
Конституції України та частини 3 статті
2 КАС України, оскільки є
необґрунтованим, прийнятим не у
відповідності до приписів митного
законодавства (статей 51-54,58 МК України)
та без врахування усіх фактичних
обставин справи.

Отже, у межах доводів апеляційної
скарги Дніпропетровської Митниці,
підстави для скасування чи зміни
постанови суду першої інстанції
відсутні.

Не підлягає задоволенню і апеляційна
скарга ПАТ "Нікопольський завод
феросплавів", оскільки посилання
Позивача щодо наявності підстав для
зобов'язання митного органу винести
письмове рішення про визнання митної
вартості марганцевої руди у розмірі 52
854 246,27 грн., тобто, можливості
зобов'язання судовим органом суб'єкта
владних повноважень прийняти
конкретне рішення за умови, коли
прийняття такого рішення віднесено до
його виключної компетенції, не можливо
визнати законодавчо обґрунтованим та
таким, що узгоджується з правовими
нормами, що регулюють дані
правовідносини.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційні скарги Публічного
акціонерного товариства
"Нікопольський завод феросплавів",
Дніпропетровської митниці Міндоходів -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
грудня 2013 року у справі № 804/14112/13-а -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України в
порядку і строки, визначені статтею 212
КАС України.

Повний текст ухвали складено 08 грудня
2014 року.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко