Справа № 821/3887/14
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

10 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/3887/14

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції:
Кузьменко Н.А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -
Джабурія О.В.

суддів -
Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою виконавчого
комітету Скадовської міської ради
Херсонської області на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 07 жовтня 2014
року у справі за позовом прокурора
Скадовського району Херсонської
області до виконавчого комітету
Скадовської міської ради, за участю
третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Скадовської міської ради, про визнання
протиправним та скасування рішення № 44
від 19.03.2014 року в частині розміщення
тимчасових споруд (30 торгівельних
місць) в місті Скадовську по вул.
Чкалова безпосередньо на проїзній
частині в межах вул. Комунарів та вул.
Набережної,

ВСТАНОВИВ :

Прокурор Скадовського району
Херсонської області (далі - позивач,
прокурор) звернувся з адміністративним
позовом до виконавчого комітету
Скадовської міської ради (далі -
відповідач, Виконавчий комітет), третя
особа яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - Скадовська міська рада
(далі - третя особа, Міська рада) з
позовними вимогами про визнання
протиправним та скасування рішення № 44
від 19.03.2014 року в частині розміщення
тимчасових споруд (30 торгівельних
місць) в місті Скадовську по вул.
Чкалова безпосередньо на проїзній
частині в межах вул. Комунарів та вул.
Набережної.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
виконавчим комітетом Скадовської
міської ради прийнято рішення № 44 від
19.03.2014 року «Про затвердження
комплексних схем розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності в місті
Скадовську, в літній період 2014 року».

Відповідно до схеми розміщення
тимчасових споруд в місті Скадовську
по вул. Чкалова розміщено 30
торгівельних місць безпосередньо на
проїзній частині в межах вул. Комунарів
та вул. Набережної. Вказане рішення,
яким затверджені зазначені комплексні
схеми розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності, суперечить вимогам
законодавства, у зв'язку з чим підлягає
скасуванню. Відповідно до схеми
розміщення тимчасових споруд в місті
Скадовську по вул. Чкалова розміщено 30
торгівельних місць безпосередньо на
проїзній частині в межах вул. Комунарів
та вул. Набережної. Перевіркою
встановлено що погодження з
Державтоінспекцією,
дорожньо-експлуатаційними та іншими
заінтересованими організаціями на
розміщення малих архітектурних форм, в
порушення вищевказаних правил,
відсутнє. Позивач вважає, що спірне
рішення прийняте в порушення вимог
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», Закону
України «Про дорожній рух», Єдиних
правил ремонту та утримання
автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів, правил
користування ними та охорони
(затверджено постановою КМ України №198
від 30 березня 1994 року).

З наведеного позивач зробив висновок
про наявність підстав для ухвалення
судового рішення про визнання
протиправним та скасування рішення № 44
від 19.03.2014 року в частині розміщення
тимчасових споруд (30 торгівельних
місць) в місті Скадовську по вул.
Чкалова безпосередньо на проїзній
частині в межах вул. Комунарів та вул.
Набережної.

Представник позивача 07 жовтня 2014 року
подав клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Справа слухалась за відсутності
представника відповідача, який позицію
по суті заявлених позовних вимог не
висловив, заперечень на позовну заяву
не подав та повноважного представника
в судове засідання не направив. Про
місце, час та дату судового розгляду
справи відповідач був повідомлений
належним чином, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення (вручено 23 вересня 2014 року
№650).

Третьою особою до суду було надіслано
заперечення на позов, згідно яких позов
не визнав з таких підстав.

Комплексні схеми по розміщенню
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності на літній
період, з травня 2014 року по жовтень 2014
року в м. Скадовську, розроблені на
замовлення Міської ради №44 від 27
лютого 2013 року «Про надання дозволу на
розробку комплексної схеми розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності у мсті
Скадовську». Розробником документації
є приватний підприємець ОСОБА_2, який
має відповідну ліцензію (НОМЕР_1) видану
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного у
Херсонській області 19 квітня 2010 року.
При виконанні робіт по розробці
комплексної схеми розміщення
тимчасових споруд були використані
Закон України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та наказ
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 21 жовтня 2011
року №244 «Порядок розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності». На час
отримання подання прокурора (30 липня 2014
року) діяла схема розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності у місті
Скадовську, затверджена рішенням №44
від 19 березня 2014 року. Щодо вказаних в
схемі місць були укладені договори про
пайову участь (внесок) власників
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності, в зв'язку з
чим між Скадовською міською радою та
суб'єктами господарювання виникли
права та обов'язки щодо вказаних в
схемі місць.

Скадовська міська рада посилається на
те, що з 01 червня по 01 жовтня щорічно на
цій вулиці (вул. Чкалова безпосередньо
на проїзній частині в межах вул.
Комунарів та вул. Набережної)
встановлюється дорожній знак 3.2.1. «Рух
заборонено», а тому вимоги позивача не
підлягають задоволенню. Все це на думку
третьої особи є підставами для відмови
в задоволенні позовних вимог.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 07 жовтня 2014
року адміністративний позов прокурора
Скадовського району Херсонської
області до виконавчого комітету
Скадовської міської ради, третя особа
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Скадовська міська рада про визнання
протиправним та скасування рішення № 44
від 19.03.2014 року в частині розміщення
тимчасових споруд (30 торгівельних
місць) в місті Скадовську по вул.
Чкалова безпосередньо на проїзній
частині в межах вул. Комунарів та вул.
Набережної задоволено. Визнано
протиправним та скасовано рішення
виконавчого комітету Скадовської
міської ради Херсонської області № 44
від 19.03.2014 року «Про затвердження
комплексних схем розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності у м.
Скадовську, у літній період 2014 року» в
частині розміщення тимчасових споруд
(30 торгівельних місць) в місті
Скадовську по вул. Чкалова
безпосередньо на проїзній частині в
межах вул. Комунарів та вул. Набережної.
Зобов'язано Виконавчий комітет
Скадовської міської ради після
набрання постановою законної сили,
опублікувати резолютивну частину
постанови у виданні, в якому рішення
виконавчого комітету Скадовської
міської ради Херсонської області № 44
від 19.03.2014 року «Про затвердження
комплексних схем розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності у м.
Скадовську, у літній період 2014 року» в
частині розміщення тимчасових споруд
(30 торгівельних місць) в місті
Скадовську по вул. Чкалова
безпосередньо на проїзній частині в
межах вул. Комунарів та вул. Набережної
було офіційно оприлюднено або повинно
було бути опубліковане.

Не погодившись з таким рішенням
виконавчий комітет Скадовської
міської ради Херсонської області
звернувся з апеляційною скаргою на
зазначену постанову. Апелянт просить
скасувати постанову суду та закрити
провадження у справі.

Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції розглянув
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки у судове
засідання не прибули сторони, які
беруть участь у справі, проте про
розгляд справи були належним чином
повідомлені.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що
виконавчим комітетом Скадовської
міської ради прийнято рішення № 44 від
19.03.2014 року «Про затвердження
комплексних схем розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності в місті
Скадовську, в літній період 2014 року»
(а.с. 7).

Відповідно до схеми розміщення
тимчасових споруд в місті Скадовську
по вул. Чкалова, розміщено 30
торгівельних місць безпосередньо на
проїзній частині в межах вул. Комунарів
та вул. Набережної (а.с. 17-19).

Зазначене стало підставою для внесення
прокурором району голові Садовської
міської ради подання від 30.07.2014 року за
№ 85-2179вих14 про усунення порушень вимог
законодавства України про безпеку
дорожнього руху з вимогою скасувати
рішення виконавчого комітету
Скадовської міської ради № 44 від 19.03.2014
року в частині розміщення тимчасових
споруд (30 торгівельних місць) в місті
Скадовську по вул. Чкалова
безпосередньо на проїзній частині в
межах вул. Комунарів та вул. Набережної.

01 вересня 2014 року до прокуратури району
надійшла відповідь з Скадовської
міської ради від 29.08.2014 року за вих. №
03-10-1292, згідно якої подання розглянуто
20.08.2014 року на черговому засіданні
виконавчого комітету, однак, зважаючи
на те, що 01 червня по 01 жовтня щорічно на
вказаній вулиці встановлюється
дорожній знак 3.2.1 «Рух заборонено»
прийнято рішення про відмову у
скасуванні рішення виконавчого
комітету Скадовської міської ради № 44
від 19.03.2014 року «Про затвердження
комплексних схем розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності в місті
Скадовську, в літній період 2014 року» в
частині розміщення тимчасових споруд
для провадження підприємницької
діяльності по вулиці Чкалова, в межах
вулиці Комунарів до вулиці Набережна.

Відповідно до акту обстеження проїзної
частини вулиці Чкалова в межах вул.
Комунарів та вул. Набережної м.
Скадовська від 10.07.2014 року та в
порушення вимог п. 4.1 ДСТУ 3587, п. 32.1
Правил дорожнього руху вказаний
дорожній знак 3.2.1 «Рух заборонено»
встановлено без погодження з ВДАІ
Скадовського району (а.с. 22).

Відповідно до вимог ст. 23 Закону
України «Про прокуратуру», у разі
відхилення подання в цілому чи
частково або неповідомлення прокурора
про результати розгляду подання, а
також якщо подання не вносилося,
прокурор може звернутися до суду щодо
визнання незаконним
нормативно-правового акта
відповідного органу повністю чи в
окремій його частині.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши докази на їх підтвердження,
суд першої інстанції дійшов до
висновку про необхідність
задовольнити адміністративний позов.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій,
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед Законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2
КАС України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних
законів, Кодексом та контекстом
Конституції України можна зробити
висновок, що однією з найважливіших
тенденцій розвитку сучасного
законодавства України є розширення
сфери судового захисту, в тому числі
судового контролю за правомірністю і
обґрунтованістю рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Преамбула до Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
зазначає, що цей Закон відповідно до
Конституції України визначає систему
та гарантії місцевого самоврядування в
Україні, засади організації та
діяльності, правового статусу і
відповідальності органів та посадових
осіб місцевого самоврядування.

Місцеве самоврядування в Україні
здійснюється, серед інших, на принципі
законності (ст.4 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно до вимог ст.24 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Преамбула до Закону України «Про
дорожній рух» передбачає, що цей Закон
визначає правові та соціальні основи
дорожнього руху з метою захисту життя
та здоров'я громадян, створення
безпечних і комфортних умов для
учасників руху та охорони
навколишнього природного середовища.

Закон регулює суспільні відносини у
сфері дорожнього руху та його безпеки,
визначає права, обов'язки і
відповідальність суб'єктів - учасників
дорожнього руху, міністерств, інших
центральних органів виконавчої влади,
об'єднань, підприємств, установ і
організацій незалежно від форм
власності та господарювання (далі -
міністерств, інших центральних органів
виконавчої влади та об'єднань) (ст.1
Закону України «Про дорожній рух»).

Законодавство про дорожній рух
складається з цього Закону та актів
законодавства України, що видаються
відповідно до нього (ст.2 Закону України
«Про дорожній рух»).

До компетенції міських рад та їх
виконавчих органів, районних рад та
районних державних адміністрацій у
сфері дорожнього руху належить:
виконання вимог законодавства та
рішень органів виконавчої влади про
дорожній рух і його безпеку; розробка,
затвердження та реалізація міських і
районних програм розвитку дорожнього
руху та його безпеки; формування
міських і районних фондів, у тому числі
позабюджетних, для фінансування
програм і окремих заходів, спрямованих
на розвиток дорожнього руху та його
безпеки; контроль за організацією
навчання різних соціально-вікових груп
населення Правил дорожнього руху,
планування заходів, пов'язаних із
профілактикою його безпеки, та
контроль за їх виконанням; контроль за
підготовкою і підвищенням
кваліфікації водіїв, технічним
обслуговуванням і ремонтом
транспортних засобів, забезпеченням
розвитку сфери цих послуг; організація
дорожнього руху на території міста і
району згідно з відповідними
генеральними планами, проектами
детального планування та забудови
населених пунктів, автоматизованих
систем керування дорожнім рухом,
комплексних транспортних схем і схем
організації дорожнього руху та з
екологічно безпечними умовами;
здійснення та фінансування заходів,
пов'язаних із профілактикою дитячого
дорожньо-транспортного травматизму;
проведення роботи по пропаганді
безпеки дорожнього руху; організація
будівництва, реконструкції, ремонту та
утримання автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів; встановлення
порядку і здійснення заходів щодо
забезпечення охорони транспортних
засобів на платних стоянках та в
колективних гаражах; прийняття рішень
про розміщення, обладнання та
функціонування майданчиків для
паркування транспортних засобів та
стоянок таксі на вулицях і дорогах
населених пунктів, здійснення контролю
за дотриманням визначених правилами
паркування транспортних засобів вимог
щодо розміщення, обладнання та
функціонування майданчиків для
паркування; керівництво та контроль за
діяльністю підприємств, установ і
організацій незалежно від форм
власності та господарювання за
виконанням вимог законодавства, рішень
органів державної виконавчої влади про
дорожній рух і його безпеку; контроль
за виявленням дорожньо-транспортних
пригод та впровадженням заходів у
місцях їх концентрації, на
аварійно-небезпечних ділянках вулиць,
доріг та залізничних переїздах;
організація системи заходів щодо
медичного забезпечення безпеки
дорожнього руху та контроль за їх
реалізацією; накладання у межах своєї
компетенції адміністративних стягнень
за порушення законодавства у сфері
дорожнього руху та його безпеки;
керівництво роботою по справлянню
податків, зборів та інших обов'язкових
платежів у сфері дорожнього руху (ч.1
ст.6 Закону України «Про дорожній рух»).

Порядок початку руху, зміни руху за
напрямком, розташування транспортних
засобів і пішоходів, вибору швидкості
руху та дистанції, обгону та стоянки,
проїзду перехресть, пішохідних
переходів і залізничних переїздів,
зупинок транспортних засобів
загального користування, користування
зовнішніми світловими приладами,
правила пересування пішоходів, проїзд
велосипедистів, а також питання
організації руху та його безпеки
регулюються Правилами дорожнього руху,
що затверджуються Кабінетом Міністрів
України (ч.2 ст.41 Закону України «Про
дорожній рух»).

Постановою КМ України від 10 жовтня 2001
року № 1306 затверджено Правила
дорожнього руху.

Ці Правила відповідно до Закону
України «Про дорожній рух»
встановлюють єдиний порядок
дорожнього руху на всій території
України. Інші нормативні акти, що
стосуються особливостей дорожнього
руху (перевезення спеціальних
вантажів, експлуатація транспортних
засобів окремих видів, рух на закритій
території тощо), повинні ґрунтуватися
на вимогах цих Правил (п.1.1. розділу 1
Правил).

З органами Державтоінспекції
узгоджуються: розміщення в смугах
відведення автомобільних доріг або
червоних лініях міських вулиць і доріг
та їх штучних спорудах кіосків,
павільйонів, рекламоносіїв, пересувних
торговельних пунктів, а також на
прилеглих територіях, будинках,
спорудах - адміністративних приміщень
підприємств, установ та організацій,
місць торгівлі та надання послуг (пп.
«а» п.32.1 розділу 32 Правил).

Постановою КМ України від 30 березня 1994
року № 198 затверджено Єдині правила
ремонту і утримання автомобільних
доріг, вулиць, залізничних переїздів,
правила користування ними та охорони.

Єдині правила ремонту і утримання
автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів, правила
користування ними та охорони (далі -
Правила) поширюються на автомобільні
(позаміські) дороги, міські вулиці і
дороги загального користування,
залізничні переїзди (далі - дорожні
об'єкти) в межах смуги їх відчуження та
червоних ліній і є обов'язковими для їх
власників або уповноважених ними
органів, організацій, що здійснюють
ремонт і утримання дорожніх об'єктів
(далі - дорожньо-експлуатаційні
організації) і користувачів (п.1 Єдиних
правил).

Розміщення малих архітектурних форм
провадиться за дозволами, що видаються:
в межах червоних ліній міських вулиць і
доріг - відповідними виконавчими
органами міських рад, а у м. Києві та м.
Севастополі міськими державними
адміністраціями відповідно до
підпункту 9.3 ДБН А 2.2-3-97 за погодженням з
Державтоінспекцією,
дорожньо-експлуатаційними та іншими
заінтересованими організаціями; в
межах смуг відчуження автомобільних
(позаміських) доріг - відповідними
дорожньо-експлуатаційними
організаціями за погодженням з
Державтоінспекцією.

Порядок погодження з
Державтоінспекцією розміщення малих
архітектурних форм у межах червоних
ліній, міських вулиць і доріг та смуг
відчуження автомобільних (позаміських)
доріг установлюється МВС за
погодженням з власником автомобільних
доріг, міських вулиць,
Держпідприємництвом, Антимонопольним
комітетом (п.26 Єдиних правил).

Отже, стосовно застосування вимог
Положень та постанов КМ України до
спірних правовідносин, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.4 ст.9 КАС України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

У роз'ясненні Пленуму Верховного Суду
України, яке міститься в Постанові від
01.11.1996 року № 9 «Про застосування
Конституції України при здійсненні
правосуддя» (пункт 5) зазначено, що
судам необхідно виходити з того, що
нормативно-правові акти будь-якого
державного чи іншого органу, зокрема
постанови і розпорядження Кабінету
Міністрів України, накази та
інструкції міністерств і відомств,
підлягають оцінці на відповідність як
Конституції, так і закону. Якщо при
розгляді справи буде встановлено, що
нормативно-правовий акт, який підлягав
застосуванню, не відповідає чи
суперечить законові, суд зобов'язаний
застосувати закон, який регулює ці
правовідносини.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції для оцінки спірних
правовідносин вірно застосував
насамперед норми Закону України «Про
дорожній рух», а норми постанов КМ
України лише в частині, що не
суперечить спеціальному закону.

Таким чином, на підставі наведеного,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що рішення № 44 від 19.03.2014 року, в частині
розміщення тимчасових споруд (30
торгівельних місць) в місті Скадовську
по вул. Чкалова безпосередньо на
проїзній частині в межах вул. Комунарів
та вул. Набережної не узгоджене з
органами Державтоінспекції, дорожній
знак 3.2.1. «Рух заборонено» встановлено
без погодження органами
Державтоінспекції. Також, відповідачем
не надано ані суду першої ані суду
апеляційної інстанцій доказів
протилежного.

На думку суду першої інстанції, з якою
погоджується суд апеляційної
інстанції, приймаючи спірне рішення в
даній частині відповідач правомірно
використав надані законом
повноваження, але вступ в дію цього
рішення передбачає обов'язкове
погодження з відповідним органом
Державтоінспекції. Такий дозвіл
відсутній, а тому відсутні підстави
вважати правомірним спірне рішення в
частині розміщення тимчасових споруд
(30 торгівельних місць) в місті
Скадовську по вул. Чкалова
безпосередньо на проїзній частині в
межах вул. Комунарів та вул. Набережної.

За таких обставин, колегія суддів
вважає вірним висновок суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Колегія суддів вважає наведені
висновки суду першої інстанції
правильними і такими, що відповідають
вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України
та не приймає доводи, наведені в
апеляційній скарзі про те, що постанова
підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення та надання відповідних доказів
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Отже, в адміністративному
процесі, як виняток із загального
правила, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень встановлена
презумпція його винуватості.
Презумпція винуватості покладає на
суб'єкта владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів. Такий
обов'язок відсутній, якщо відповідач
визнає позов. Відповідач, який є
суб'єктом владних повноважень, свою
позицію суду не доказав та не
обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу виконавчого
комітету Скадовської міської ради
Херсонської області залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 07
жовтня 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
надіслання її копії особам, що беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом 20 днів.

Головуючий:
О.В.Джабурія

Суддя:
А.В.Крусян

Суддя:
О.І.Шляхтицький