Справа № 2-а-4940/11
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-4940/11

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Галагуза В.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,судді
-Градовського Ю.М.,судді -Жука С.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва на постанову Центрального
районного суду м. Миколаєва від 19
квітня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва про
нарахування та виплату щомісячної
державної соціальної допомоги по
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», -

В С Т А Н О В И Л А:

05.04.2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з
адміністративним позовом до УПФ
України в Центральному районі м.
Миколаєва про нарахування та виплату
щомісячної державної соціальної
допомоги відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» починаючи з 01.01.2008 року по 31.12.2010
року та в подальшому.

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 19.04.2012 року
адміністративний позов - задоволено
частково. Зобов'язано УПФ України в
Центральному районі м. Миколаєва
нарахувати та виплатити позивачу у
відповідності до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
за період часу з 05.10.2010 року по 05.04.2011
року з урахуванням фактично виплачених
сум.

В апеляційній скарзі УПФ України в
Центральному районі м. Миколаєва
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
юридичної оцінки обставинам справи,
судова колегія доходить висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому має право
на отримання щомісячної державної
соціальної допомоги, відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Суд першої інстанції правильно
застосував положення ч.1 ст.99 КАС
України встановивши, що права позивача
підлягають захисту з 05.10.2010 року,
правильно визнав право позивача на
державну соціальну допомогу
відповідно до вимог ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
але безпідставно обмежив строк
нарахування та виплати щомісячної
державної соціальної допомоги
позивачу, встановивши кінцеву дату їх
нарахування та виплати 05.04.2011 року,
оскільки позивач в позовній заяві не
обмежував цей строк, та просив
зобов'язати відповідача надалі
виплачувати йому соціальну допомогу
згідно ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» (в
редакції дійсній з 22.05.2008 року) дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік»» розділ VІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» від
14.06.2011 року №3491-VI 06.07.2011 року Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
№745 «Про встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23.07.2011 року.

Такий порядок застосування положення
ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» було встановлено і
у наступних роках.

Таким чином, починаючи з 23.07.2011 року
чинним законодавством встановлено
інший розмір щомісячного підвищення до
пенсії, ніж було передбачено ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в редакції яка діяла до набрання
чинності Законом України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік».

Також колегія суддів вважає за
необхідне звернути увагу на те, що
пенсія - це щомісячна пенсійна виплата
в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом
(абз.9 ст.1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»).

Відповідно до частини першої ст.6
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» непрацездатні громадяни
крім пенсійних виплат із системи
пенсійного забезпечення мають право
отримувати доплати, надбавки та
підвищення до зазначених виплат,
додаткову пенсію в порядку та за
рахунок коштів, визначених
законодавством.

Таким чином, пенсія є періодичним
платежем, виплата якої, за загальним
правилом, не обмежена у часі.

Підвищення до пенсії, яке є додатковою
виплатою особі, яка визнана такою, що
має на нього право, нерозривно
пов'язано з виплатою пенсії і також має
не визначений у часі граничний термін
виплати.

Враховуючи викладене, виплату пенсії
позивачу не може бути обмежено
будь-яким кінцевим терміном або
строком, оскільки це б обмежувало право
позивача на отримання державної пенсії
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна
виплачуватись постійно, один раз на
місяць протягом невизначеного часу та
без встановлення будь-якого терміну
або строку виплати пенсії.

Зазначена позиція суду апеляційної
інстанції узгоджується із позицією
Верховного Суду України, викладеною у
постанові від 19.03.2013 року у справі
№21-53а13.

Однак, суд першої інстанції,
задовольняючи частково позовні вимоги
щодо перерахунку та виплати пенсії
позивачу з 05.10.2010 року необґрунтовано
обмежив такий перерахунок та виплату
кінцевою датою - 05.04.2011 року.

Враховуючи, що суд першої інстанції
правильно вирішив справу, але з
помилковим застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія на підставі п.1 ч.1 ст.201
КАС України, вважає необхідним змінити
рішення суду першої інстанції.

Керуючись ч.10 ст.1832, ст.195, ст.197, п.2 ч.1
ст.198, п.1 ч.1 ст.201, ч.2 ст.205, ст.207, ч.5 ст.254
КАС України, апеляційний суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва
задовольнити частково.

Абзац 3 постанови Центрального
районного суду м. Миколаєва від 19
квітня 2012 року змінити, виклавши його в
наступній редакції:

«Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Центральному районі м.
Миколаєва здійснити нарахування та
виплату ОСОБА_4 пенсію, починаючи з 05
жовтня 2010 року, відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» в редакції від 22 травня 2008
року, виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленого ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і продовжувати
нарахування і виплату позивачу
підвищення до пенсії відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» на весь час дії цього
Закону, з урахуванням фактично
проведених виплат.»

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко Суддя:
Суддя: Ю.М. Градовський С.І. Жук