Справа № 810/2962/14
Суддя: Спиридонова В.О.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2014 року
№810/2962/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Спиридонової В.О., за участю секретаря
судового засідання Тятькова І.А.,
представників позивача Шубіна С.М. та
Васильченка С.В., представника
відповідача Борисова І.І, розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.
Києві адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Пенодом» до
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Пенодом» (далі -
позивач, ТОВ «Пенодом», Товариство)
звернулося до Київського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області (далі - відповідач, Податковий
орган) про скасування податкових
повідомлень-рішень відповідача від
05.12.2013 №, за яким позивачеві
нараховано податок на додану вартість
у розмірі 192829,00 грн. (за основним
платежем - 139549,00 грн., за штрафними
санкціями - 53280,00 грн.) та від 05.12.2013
№, за яким позивачеві нараховано
податок на прибуток у розмірі 199809,00 грн.
(за основним платежем - 169523,00 грн., за
штрафними санкціями - 30286,00 грн.).

В обгрунтування вимог позивач
зазначив, що не погоджується з
висновками Акту №286/10-06-22-02/33584144 від
19.11.2013 «Про проведення позапланової
невиїзної перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю «Пенодом»
() в частині дотримання
вимог податкового законодавства по
взаємовідносинах з ПП «Інфініті Центр»
(код за ); ТОВ «Торгова
компанія «Смарт» (код за );
ТОВ «БС Консалтинг Юкрейн» (код за
); ВАТ «Агропромислова група
«Закарпатський сад» (код за ЄДРПОУ 413771);
ТОВ «Київ-Восток-Сервіс» (код за ); ТОВ «Технопром-7» (код за ) за період з 01.10.2010 по 30.06.2013» (далі -
Акт перевірки), який став підставою для
прийняття оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень, вважає такі
висновки безпідставними та такими, що
ґрунтуються на припущеннях.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги,
просили суд позов задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечив,
просив відмовити у його задоволенні. В
письмових запереченнях проти позову
послався на обставини, викладені в Акті
перевірки.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
грунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
враховуючи принципи рівності сторін,
суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що товариство з
обмеженою відповідальністю «Пенодом»,
код за , зареєстроване як
юридична особа 30.06.2005 та як платник
податків перебуває на обліку в
Броварській ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області. Вид діяльності за
КВЕД - оптова торгівля деревиною,
будівельними матеріалами та
санітарно-технічним обладнанням (46.73).

З 06.11.2013 по 12.11.2013 посадовою особою
Податкового органу на підставі пп. 20.1.4
п. 20.1 ст. 20, п. 73.5 ст. 73, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75,
пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу
України проведено позапланову
невиїзну перевірку ТОВ «Пенодом» в
частині дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах із
ПП «Інфініті Центр» (код за ); ТОВ «Торгова компанія «Смарт»
(код за ); ТОВ «БС Консалтинг
Юкрейн» (код за ); ВАТ
«Агропромислова група «Закарпатський
сад» (код за ЄДРПОУ 413771); ТОВ
«Київ-Восток-Сервіс» (код за ); ТОВ «Технопром-7» (код за ) за період з 01.10.2010 по 30.06.2013.

За результатом вказаної перевірки
складено акт №286/10-06-22-02/33584144 від 19.11.2013,
відповідно до висновків якого, серед
іншого, встановлено наступні порушення
з боку Товариства:

- частин 1, 5 ст. 203, пунктів 1, 2 ст. 215, ст. 228
Цивільного кодексу України, перевіркою
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування при придбанні ТМЦ ТОВ
«Пенодом» з постачальником ПП
«Інфініті Центр», ТОВ «Торгова
Компанія «Смарт», ТОВ «БС Консалтинг
Юкрейн», ВАТ «Агропромислова Група
«Закарпатський Сад», ТОВ
«Київ-Восток-Сервіс», ТОВ «Технопром-7»
за серпень, грудень 2011 року, січень 2012
року, та не встановлено факту реального
здійснення господарських операцій;

- п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податку на додану вартість на
суму 149662 грн., в т.ч. за грудень 2010 року
на суму 10113 грн., за лютий 2011 року на суму
4167 грн., за березень 2011 року на суму 11500
грн., за квітень 2011 року на суму 18883 грн.,
за травень 2011 року на суму 3500 грн., за
липень 2011 року на суму 20000 грн., за
серпень 2011 року на суму 29833 грн., за
травень 2012 року на суму 13333 грн., за
липень 2012 року на суму 15833 грн., за
серпень 2012 року на суму 22500 грн.;

- пп.139.1.1, пп.139.1.9, п. 139.1 ст.139 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на прибуток в періоді,
що перевірявся, на загальну суму 169523
грн., в т.ч. в 4 кв. 2010 року на суму 12641 грн.,
в 1 кв. 2011 року на суму 19584 грн., в 2 кв. 2011
року на суму 25740 грн., в 3 кв. 2011 року на
суму 57308 грн., в 2 кв. 2012 року на суму 14000
грн., в 3 кв. 2012 року на суму 40250 грн.

Зі змісту Акту перевірки вбачається, що
підставою для приведених висновків
стали твердження Податкового органу
про те, фінансово-господарська
діяльність вказаних контрагентів
позивача здійснюється поза межами
правового поля, адже ці юридичні особи
створені лише для проведення
незаконної діяльності з конвертації
коштів шляхом проведення безтоварних
операцій.

Так, в Акті перевірки зазначено
наступне.

Щодо взаємовідносин із ПП «Інфініті
Центр»: «Згідно наявної інформації в
Броварській ОДПІ, встановлено
наступне. В ході проведення перевірки
встановлено неможливість фактичного
здійснення ПП «ІНФІНІТІ ЦЕНТР»
господарських операцій через
відсутність майна та інших
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для здійснення операцій з
купівлі-продажу. Правочини, укладені з
контрагентами порушують публічний
порядок, суперечать інтересам держави
та суспільства, вчинені удавано з метою
ухилення від сплати податків третіх
осіб.»

Щодо взаємовідносин із ТОВ «Торгова
компанія «Смарт»: «Згідно наявної
інформації в Броварській ОДПІ,
встановлено наступне. Відповідно до
акту /ДПІ у Шевченківському районі м.
Києва - прим./ від 02.08.2012 №974/2240/33751018 про
результати проведення зустрічної
звірки ТОВ "ТК "СМАРТ" ()… в
ході проведення перевірки встановлено:
неможливість фактичного здійснення "ТК
"СМАРТ" господарських операцій через
відсутність майна та інших
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для здійснення операцій з
купівлі - продажу; відсутність
необхідних умов для досягнення
результатів економічної діяльності у
зв'язку з відсутністю трудових
ресурсів, основних фондів, складських
приміщень, транспортних засобів;
порушення ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 207, ст. 215 , п 1
ст. 216, ст. 228, ЦК України в частині
недодержання вимог зазначених статей в
момент вчинення правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
по правочинах, здійснених "ТК "СМАРТ", з
постачальниками та покупцями;
відсутність об'єктів, які підпадають
під визначення п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України; операції
купівлі-продажу "ТК "СМАРТ" не
спричиняють реального настання
правових наслідків, а отже - є
нікчемними.»

Щодо взаємовідносин із ТОВ «БС
Консалтинг Юкрейн»: «Згідно акту 15.02.2012
№147/23-04/36412065 ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва… встановлено порушення
ТОВ "БС КОНСАЛТИНГ ЮКРЕЙН": п. 185.1, 188.1, 187.1
ст. 185, 188, 187 Податкового кодексу
України, в результаті чого завищено
суму податкових зобов'язань з податку
на додану вартість всього у в сумі 21657244
грн. за період з 01.05.2011 по 31.12.2011; п. 187.1
ст.187, п. 198.1, п. 198.2, п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
податковий кредит за період з 01.05.2011 по
31.12.2011 завищено на 20448451 грн.». Цитата
вказаного акту ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва містить посилання на
показання громадянина ОСОБА_4 щодо
реєстрації ним за грошову винагороду
підприємства та іншого.

Щодо взаємовідносин із ВАТ
«Агропромислова група «Закарпатський
сад»: «Згідно акту від 25.03.2011
№22/23-0112/00413771 /ДПІ у Виноградівському
районі Закарпатської області - прим./ в
результаті проведеної невиїзної
документальної перевірки встановлено
неможливість фактичного здійснення
ВАТ „АПГ Закарпатський сад"
господарських операцій через
відсутність майна та інших
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для здійснення операцій з
купівлі - продажу; відсутність
необхідних умов для досягнення
результатів економічної діяльності у
зв'язку з відсутністю трудових
ресурсів, основних фондів, складських
приміщень, транспортних засобів.».

Щодо взаємовідносин із ТОВ
«Київ-Восток-Сервіс»: «Згідно ІС
«Податковий Блок» встановлено
розбіжності між даними податкових
зобов'язань ТОВ «Київ-Восток-Сервіс» та
даними податкового кредиту ТОВ
«Пенодом» за грудень 2010 року. ТОВ
«Київ-Восток-Сервіс» скасовано
свідоцтво платника ПДВ 28.09.2012. До
перевірки не надано підтвердження на
отримання товару (довіреності, книга
реєстрації довіреностей тощо).
Документів та пояснень стосовно
транспортування товару посадовими
особами ТОВ «Пенодом» до перевірки не
надано. До перевірки не надано
товарно-транспортні накладні та інші
супровідні документи на
транспортування матеріалів.».

Щодо взаємовідносин із ТОВ
«Технопром-7»: «Згідно акту /ДПІ у
Дарницькому районі м. Києва - прим./ від
22.05.2012 №244/2202/37516130 за результатами
зустрічної звірки ТОВ «Технопром-7» по
взаємовідносинах між постачальником
ПП «Джі Ес Україна» та покупцями ТОВ
«Бульвар» (основний покупець), та
іншими контрагентами встановлено
відсутність об'єктів оподаткування по
операціях з придбання товарів (послуг)
у підприємства-постачальника та по
операціях з продажу цих товарів
(послуг) підприємствам - покупцям у
квітні 2011 року.».

На підставі Акту перевірки Броварською
ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області
прийняті наступні оскаржувані
податкові повідомлення-рішення:

- форми «Р» від 05.12.2013 №, яким
позивачеві збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 192829,00 грн., у т.ч. за
основним платежем - 139549,00 грн., за
штрафними санкціями - 53280,00 грн.;

- форми «Р» від 05.12.2013 №, яким
позивачеві збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток у
розмірі 199809,00 грн., у т.ч. за основним
платежем - 169523,00 грн., за штрафними
санкціями - 30286,00 грн.

За результатом адміністративного
оскарження вказані податкові
повідомлення-рішення залишені без
змін.

Не погоджуючись з зазначеними
податковими повідомленнями-рішеннями,
позивач звернувся до суду.

З матеріалів справи вбачається, що у
вказаних контрагентів Товариство з
метою виконання своєї діяльності
(оптова торгівля деревиною,
будівельними матеріалами та
санітарно-технічним обладнанням)
закупало сировину (брус, деревину,
пиловник тощо). Судом встановлено
наступне.

Щодо взаємовідносин між ТОВ «Пенодом»
та ПП «Інфініті Центр».

02.07.2012 між ТОВ «Пенодом» (покупець) та ПП
«Інфініті Центр» (постачальник)
укладено договір поставки №02/07,
предметом якого є поставка брусу. На
підтвердження правомірності
господарських операцій із цим
контрагентом позивачем надані копії:
банківських виписок; виписок з рахунку
631; видаткових накладних №223 від 20.07.2012,
№224 від 31.07.2012, №658 від 16.08.2012, №659 від
29.08.2012, №660 від 31.08.2012; податкових
накладних №136 від 20.07.2012 на суму 50000,00
грн. (у т.ч. ПДВ 8333,33 грн.), №137 від 31.07.2012
на суму 45000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 7500,00 грн.),
№257 від 18.08.2012 на суму 30000,00 грн. (у т.ч.
ПДВ 5000,00 грн.), №258 від 29.08.2012 на суму 50000,00
грн. (у т.ч. ПДВ 8333,33 грн.), №259 від 31.08.2012
на суму 55000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9166,67 грн.);
рахунків-фактур (т. ІІ а.с. 174-178).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «Пенодом»
ТОВ «Торгова компанія «Смарт».

04.01.2012 між ТОВ «Пенодом» (покупець) та
ТОВ «Торгова компанія «Смарт»
(постачальник) укладено договір
поставки №46, предметом якого є
поставка брусу.

04.06.2012 між ТОВ «Пенодом» (покупець) та
ТОВ «Торгова компанія «Смарт»
(постачальник) укладено договір
поставки №47, предметом якого є
поставка брусу.

На підтвердження правомірності
господарських операцій із цим
контрагентом позивачем надані копії:
банківських виписок; виписок з рахунку
631; видаткових накладних №1489 від 30.05.2012,
№1490 від 31.05.2012, №786 від 07.06.2012, №787 від
08.06.2012, №788 від 14.06.2012, №790 від 19.06.2012, №791
від 20.06.2012, №792 від 21.06.2012, №798 від 25.06.2012,
№793 від 26.06.2012, №799 від 27.06.2012; податкових
накладних №187 від 30.05.2012 на суму 50000,00
грн. (у т.ч. ПДВ 8333,33 грн.), №188 від 31.05.2012
на суму 30000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 5000,00 грн.),
№421 від 07.06.2012 на суму 50000,00 грн. (у т.ч.
ПДВ 8333,33 грн.), №422 від 08.06.2012 на суму 50000,00
грн. (у т.ч. ПДВ 8333,33 грн.), №423 від 14.06.2012
на суму 50000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8333,33 грн.),
№424 від 15.06.2012 на суму 30000,00 грн. (у т.ч.
ПДВ 5000,00 грн.), №425 від 19.06.2012 на суму 50000,00
грн. (у т.ч. ПДВ 8333,33 грн.), №426 від 20.06.2012
на суму 50000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8333,33 грн.),
№427 від 21.06.2012 на суму 40000,00 грн. (у т.ч.
ПДВ 6666,67 грн.), №433 від 25.06.2012 на суму 58000,00
грн. (у т.ч. ПДВ 9666,67 грн.), №428 від 26.06.2012
на суму 54000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9000,00 грн.),
№434 від 27.06.2012 на суму 57000,00 грн. (у т.ч.
ПДВ 9500,00 грн.); рахунків-фактур №2272 від
30.05.2012 та №2273 від 31.05.2012.

Щодо взаємовідносин між ТОВ «Пенодом»
та ТОВ «БС Консалтинг Юкрейн».

На підтвердження правомірності
господарських операцій із цим
контрагентом (номенклатура постачання
- ділова деревина, пиловник, труба)
позивачем надані копії: банківських
виписок; виписок з рахунку 631;
видаткових накладних №130711 від 13.07.2011,
№280711 від 28.07.2011, №40811 від 04.08.2011, №100811
від 10.08.2011, №190811 від 19.08.2011, №310811 від
31.08.2011, податкових накладних №33 від
13.07.2011 на суму 80000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 13333,33
грн.), №34 від 28.07.2011 на суму 40000,00 грн. (у
т.ч. ПДВ 6666,67 грн.), №3 від 04.08.2011 на суму
30000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 5000,00 грн.), №10 від
10.08.2011 на суму 40000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 6666,67
грн.), №13 від 19.08.2011 на суму 50000,00 грн. (у
т.ч. ПДВ 8333,33 грн.), №22 від 31.08.2011 на суму
59000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9833,33 грн.);
рахунків-фактур (т. ІІ а.с. 160-165).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «Пенодом»
та Київською філією «Королівський
Замок» ВАТ «Агропромислова група
«Закарпатський сад».

На підтвердження правомірності
господарських операцій із цим
контрагентом (номенклатура постачання
- ділова деревина, пиловник, пилорама
СЛД) позивачем надані копії:
банківських виписок; виписок з рахунку
631; видаткових накладних №РН-0000715 від
29.10.2010, №РН-0000808 від 24.11.2010, №РН-0000822 від
29.11.2010, №РН-0000874 від 14.12.2010, №РН-0000904 від
29.12.2010, №РН-0000123 від 28.02.2011, №РН-0000180 від
18.03.2011, №РН-0000196 від 25.03.2011; податкових
накладних №850/1 від 27.10.2010 на суму 30024,00
грн. (у т.ч. ПДВ 5004,00 грн.), №944/1 від 24.11.2010
на суму 25187,45 грн. (у т.ч. ПДВ 4197,91 грн.),
№959/1 від 30.11.2010 на суму 19732,97 грн. (у т.ч.
ПДВ 3288,83 грн.), №1014/1 від 14.12.2010 на суму
44228,16 грн. (у т.ч. ПДВ 7371,36 грн.), №1050/1 від
29.12.2010 на суму 23904,00 грн. (у т.ч. ПДВ 3984,00
грн.), №49 від 28.02.2011 на суму 25000,00 грн. (у
т.ч. ПДВ 4166,67 грн.), №37 від 18.03.2011 на суму
32000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 5333,33 грн.), №54 від
25.03.2011 на суму 37000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 6166,67
грн.); рахунків-фактур №СФ-18/0311 від
18.03.2011, №СФ-31-0311 від 25.03.2011; копію акту
введення в експлуатацію пилорами.

При цьому як пояснив позивач та
вбачається з матеріалів справи,
зокрема з Акту перевірки,
безпосередніх взаємовідносин із ВАТ
«Агропромислова група «Закарпатський
сад» Товариство у періоді, що
перевірявся Податковим органом, не
мало.

Щодо взаємовідносин між ТОВ «Пенодом»
та ТОВ «Київ-Восток-Сервіс».

На підтвердження правомірності
господарських операцій із цим
контрагентом (поставка брусу)
позивачем надані копії:
рахунку-фактури №231210 від 23.12.2010,
банківської виписки, виписки з рахунку
631; видаткової накладної №23122 від 23.12.2010,
податкової накладної №23122 від 23.12.2010 на
суму 60678,12 грн. (у т.ч. ПДВ 10113,02 грн.).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «Пенодом»
та ТОВ «Технопром-7».

На підтвердження правомірності
господарських операцій із цим
контрагентом (номенклатура постачання
- ділова деревина) позивачем надані
копії: банківських виписок; виписок з
рахунку 631; видаткових накладних №9 від
11.04.2011, №13 від 20.04.2011, №21 від 29.04.2011, №42
від 31.05.2011, податкових накладних №8 від
11.04.2011 на суму 35000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 5833,33
грн.), №13 від 20.04.2011 на суму 46000,00 грн. (у
т.ч. ПДВ 7666,67 грн.), №27 від 29.04.2011 на суму
32000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 5333,33 грн.), №45 від
31.05.2011 на суму 21000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 3500,00
грн.); рахунків на оплату (т. ІІ а.с. 166-169).

На підтвердження подальшої реалізації
поставленої вказаними контрагентами
сировини позивачем надано низку
виписаних Товариством на адресу третіх
осіб видаткових накладних (т. ІІІ а.с. 1 -
236).

Також позивачем надані: копії
договорів оренди нежитлових приміщень;
копії актів здачі-прийняття робіт (щодо
послуг з оренди); докладні пояснення
щодо обсягів реалізованої продукції та
руху ТМЦ по складському обліку
Товариства (т. ІІ а.с.70-90); копії реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних; копії оборотно-сальдових
відомостей; оригінали витягів із
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
стосовно ТОВ «БС Консалтинг Юкрейн»,
ТОВ «Технопром-7», ВАТ «Агропромислова
група «Закарпатський сад», ТОВ
«Торгова компанія «Смарт», ПП
«Інфініті Центр» та ТОВ
«Київ-Восток-Сервіс».

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами у справі, суд виходить з
наступного.

Згідно з частиною 1 статті 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 70 КАС
України належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Враховуючи викладені положення норм
чинного процесуального законодавства,
суд вважає, що посилання Податковим
органом в Акті перевірки на акти
перевірок, неможливості проведення
зустрічних звірок щодо контрагентів
Товариства та інших суб'єктів
господарювання за ланцюгом постачання,
а також показання осіб у кримінальних
провадженнях, не можуть бути належними
доказами у даній адміністративній
справі та свідчити про порушення вимог
податкового законодавства при
формуванні позивачем податкового
кредиту та віднесенні сум до витрат, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, за результатами
господарської діяльності зі вказаними
контрагентами.

При цьому Податковим органом не надано
та не приведено жодного судового
рішення щодо визнання нікчемними
(недійсними) будь-яких укладених між
позивачем та приведеними
контрагентами правочинів, як і не
надано вироків чи ухвал про закриття
провадження за нереабілітуючими
обставинами у кримінальних
провадженнях, про які йдеться у Акті
перевірки.

Статтею 204 Цивільного кодексу України
закріплена презумпція правомірності
правочину, згідно якої правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Крім того, суд виходить із презумпції
сумлінності платників податків та
інших учасників правовідносин в
економічній сфері, відповідно до
змісту якої презумується, що дії
платника податків, які мають своїм
результатом одержання певної
податкової вигоди економічно
виправдані, а відомості, що містяться в
його первинних бухгалтерських
документах та податковій звітності є
достовірними, якщо інше не доказано у
встановленому законодавством порядку
належними та допустимими доказами.

Згідно з позицією Вищого
адміністративного суду України,
викладеною в листі від 02.06.2011 №742/11/13-11,
статтею 1 Закону України від 16.07.1999
№996-ХІV «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення. Отже, будь-які документи
(у тому числі договори, накладні,
рахунки тощо) мають силу первинних
документів лише в разі фактичного
здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством. З
урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Відповідно до частини 2 статті 70 КАС
сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Тобто, Податковий орган повинен надати
суду відповідні докази, які
підтверджують доводи щодо відсутності
господарських операцій між ТОВ
«Пенодом» та його
контрагентами-постачальниками ПП
«Інфініті Центр», ТОВ «Торгова
Компанія «Смарт», ТОВ «БС Консалтинг
Юкрейн», ВАТ «Агропромислова Група
«Закарпатський Сад», ТОВ
«Київ-Восток-Сервіс», ТОВ «Технопром-7»,
правомірності прийнятих ним
оспорюваних рішень.

В свою чергу, суд констатує, що фактичне
здійснення господарських операцій між
цими контрагентами підтверджується
зазначеними вище первинними та іншими
документами.

При цьому щодо зауважень Податкового
органу у Акті перевірки на недоліки
окремих товарно-транспортних
накладних та їх відсутність суд вважає
за необхідне зазначити, що посилання на
положення Правил перевезень вантажів
автомобільним транспортом в Україні,
затверджених Наказом Мінтранспорту
України від 14.10.1997 №363, є помилковим,
оскільки вони не встановлюють правил
податкового обліку валових витрат
платників податку, а лише встановлюють
права, обов'язки та відповідальність
власників автомобільного транспорту
(перевізників). При цьому, документи
обумовлені вказаними правилами,
зокрема, товарно-транспортна накладна
та подорожній лист, не є документами
первинного бухгалтерського обліку, що
підтверджують обставини придбання та
продажу товарно-матеріальних
цінностей.

Аналогічна правова позиція висловлена
в ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 19.07.2012 у справі №2а-10294/09/1570.

Таким чином, позивач підтвердив доводи
про реальність господарських операцій
вказаними вище документами та
поясненнями, тому не визнання
Податковим органом права на податковий
кредит та висновок про завищення
валових витрат є безпідставними.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України
не включаються до складу витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу
України визначає, що датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Кодексу не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 ст. 200 Податкового кодексу
України встановлено, що платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

Пункт 201.6 статті 201 Податкового кодексу
України встановлює, що податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідач не надав жодних доказів
того, що позивача відповідно до
положень пункту 201.6 Податкового
кодексу України було повідомлено про
наявність розбіжностей в
задекларованих податкових
зобов'язаннях і кредитах Товариства та
вказаних контрагентів, тоді як
позивачем доведено правомірність та
своєчасність відображення податкового
кредиту за наслідками взаємовідносин
із зазначеними суб'єктами
господарювання у звітних документах.

Наявність у позивача належним чином
оформлених податкових накладних,
отриманих у межах взаємовідносин із ПП
«Інфініті Центр», ТОВ «Торгова
Компанія «Смарт», ТОВ «БС Консалтинг
Юкрейн», Київською філією
«Королівський Замок» ВАТ
«Агропромислова група «Закарпатський
сад», ТОВ «Київ-Восток-Сервіс», ТОВ
«Технопром-7» за період, що перевірявся
Податковим органом, суду доведено.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Таким чином, у зв'язку з наявністю у
позивача відповідних первинних
документів, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку, зокрема,
податкових накладних, суд дійшов
висновку про обгрунтованість дій ТОВ
«Пенодом» щодо формування податкового
кредиту та валових витрат по
взаємовідносинах зі вказаними
контрагентами.

При цьому суд не бере до уваги
приведену в Акті перевірки розбіжність
між зобов'язаннями позивача та ТОВ
«Київ-Восток-Сервіс» у зв'язку з
анулюванням свідоцтва ПДВ останнього,
оскільки як вбачається з матеріалів
справи таке свідоцтво анульовано
28.09.2012, а господарські відносини з
позивачем відбувалися у грудні 2010 року.

Більш того, за правовою позицією
Верховного Суду України визнання
недійсними установчих документів
юридичної особи та подальше анулювання
свідоцтва платника податку на додану
вартість самі по собі не призводять до
недійсності всіх угод, укладених з
моменту державної реєстрації такої
особи до моменту виключення її з
державного реєстру, та не позбавляло
правового значення видані за цими
господарськими операціями податкові
накладні.

Частиною 1 статті 5 КАС України
встановлено, що адміністративне
судочинство здійснюється відповідно
до Конституції України, цього Кодексу
та міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Так, згідно з статтею 1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод,
ратифікованої Законом України №475/97-ВР
від 17.07.1997, (далі - Конвенція) кожна
фізична або юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права. Проте попередні положення
жодним чином не обмежують право
держави вводити в дію такі закони, які
вона вважає за необхідне, щоб
здійснювати контроль за користуванням
майном відповідно до загальних
інтересів або для забезпечення сплати
податків чи інших зборів або штрафів.

Дану справу суд вирішує, як справу
майнового характеру, на підставі
рішення Європейського суду з прав
людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти
України», зі змісту якого вбачається,
що збільшення податковим органом
зобов'язань особи з податку є
втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з
прав людини вимога про визнання
протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень, яке впливає на склад майна
позивача, у тому числі шляхом
безпідставного стягнення податків,
зборів, штрафних санкцій тощо, є
майновою.

У зв'язку з викладеним, протиправне
винесення Податковим органом спірних
податкових повідомлень-рішень
становить втручання у мирне володіння
майном суб'єкта господарювання, що
порушує статтю 1 Першого протоколу до
Конвенції.

Розглядаючи справу «Інтерспав» проти
України про порушення статті 1 Першого
протоколу до Конвенції, Європейський
суд з прав людини висловив свою думку,
яка полягає в наступному: «коли
державні органи володіють будь-якою
інформацією про зловживання у системі
відшкодування ПДВ, що здійснюються
конкретною кампанією, вони можуть
вжити відповідних заходів з метою
запобігання або усунення таких
зловживань. Суд, однак, не може прийняти
зауваження Уряду щодо загальної
практики з відшкодування ПДВ за
відсутності будь-яких ознак, які б
вказували на те, що заявник був
безпосередньо залучений до таких
зловживань».

У рішенні від 22.01.2009 у справі «БУЛВЕС»
АД проти Болгарії» (заява №3991/03)
Європейський суд з прав людини,
зазначив, що платник податку не повинен
нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку Суду, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Відповідно до частини другої статті 8
КАС України суд застосовує принцип
верховенства права з урахуванням
судової практики Європейського Суду з
прав людини.

За таких обставин, покупець не може
нести відповідальність за можливе
порушення податкового законодавства
продавцем-контрагентом, за умови
необізнаності першим щодо таких
порушень.

Відповідачем не надано доказів того, що
позивач знав або міг дізнатися про те,
що приведені контрагенти, можливо,
порушують вимоги податкового
законодавства, зокрема, щодо подання
податкової звітності, відсутності за
юридичним місцезнаходженням тощо, а
також доказів того, що позивач був
безпосередньо залучений до можливих
зловживань контрагентів у системі
оподаткування.

Частина 2 статті 71 КАС України визначає,
що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою
Європейського суду з прав людини. Так, у
пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі
«Компанія «Вестберґа таксі
Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд
визначив, що «…адміністративні суди,
які розглядають скарги заявників
стосовно рішень податкового
управління, мають повну юрисдикцію у
цих справах та повноваження скасувати
оскаржені рішення. Справи мають бути
розглянуті на підставі поданих
доказів, а довести наявність підстав,
передбачених відповідними законами,
для призначення податкових штрафів має
саме податкове управління.».

Беручи до уваги викладені норми та
обставини, суд вважає, що відповідачем
не доведено належними та достатніми
доказами фактів безпідставного чи
неправомірного формування позивачем
податкового кредиту та завищення
валових витрат.

За таких обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, беручи до уваги не доведеність
відповідачем відсутності реального
характеру правочинів, укладених між
ТОВ «Пенодом» та приведеними
контрагентами; доведеність
обгрунтованості включення позивачем
до складу податкового кредиту
відображених в отриманих від вказаних
контрагентів первинних документах сум
податку на додану вартість та
віднесення сум до валових витрат; суд
дійшов висновку про наявність підстав
для задоволення позовних вимог та
скасування оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70-72, 86, 159-163, 254
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області форми «Р» № від 05 грудня
2013 року та форми «Р» № від 05
грудня 2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Пенодом» () судовий збір у розмірі 4872 (чотири
тисячі вісімсот сімдесят дві) грн. 00
коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Спиридонова В.О.