Справа № 465/6779/14-а
Суддя: Кузь В. Я.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 грудня 2014 року Франківський
районний суд м. Львова в складі:

головуючого- судді -Кузь В.Я.

при секретарі - Янковській С.
Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Львові,
справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України
у Франківському районі м. Львова про
визнання протиправними дій
відповідача щодо обчислення розміру
щомісячного (довічного) грошового
утримання судді у відставці, виходячи
із грошового утримання судді,
працюючого на відповідній посаді та
зобов'язання відповідача провести
обчислення щомісячного (довічного)
грошового утримання відповідно до
вимог ч. 3 ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" на
підставі довідки територіального
управління державної судової
адміністрації України у Львівській
області про суддівську винагороду для
обчислення щомісячного грошового
утримання судді у відставці ,
починаючи з 01 січня 2012 року з
урахуванням раніше проведених
виплат, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з
адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду України
у Франківському районі м. Львова про
визнання протиправними дій
відповідача щодо обчислення розміру
щомісячного (довічного) грошового
утримання судді у відставці, виходячи
із грошового утримання судді,
працюючого на відповідній посаді та
зобов'язання відповідача провести
обчислення щомісячного (довічного)
грошового утримання відповідно до
вимог ч. 3 ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" на
підставі довідки територіального
управління державної судової
адміністрації України у Львівській
області про суддівську винагороду для
обчислення щомісячного грошового
утримання судді у відставці ,
починаючи з 01 січня 2012 року та з
урахуванням раніше проведених
виплат.

В судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги уточнив просить
задоволити позовні вимоги зобов'язавши
відповідача призначити їй щомісячне
грошове утримання судді у відставці
відповідно до вимог ч. 3 ст. 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" на підставі довідки
територіального управління державної
судової адміністрації України у
Львівській області про суддівську
винагороду для обчислення щомісячного
грошового утримання судді у
відставці , починаючи з 03 червня 2013
року з урахуванням раніше
проведених виплат.

В обґрунтуванні своїх позовних
вимог покликається на те, що
працювала на посаді судді Ленінського ,
а відтак Франківського районного суду
м. Львова з 25 червня 1978 року по 28 липня
2000 року.

Відповідно до Постанови Верховної
Ради України від 28 серпня 2000 року "Про
звільнення суддів", вона звільнена з
посади, у зв'язку із подачею заяви
про відставку.

Покликаючись на рішення
Конституційного суду України від 03.06.2013
року, 01.10.2014 року вона звернулась до
управління Пенсійного Фонду України у
Франківському районі м. Львова із
заявою про перерахунок щомісячного
грошового утримання судді у відставці.
15.10.2014 року нею отримано відмову у
задоволенні заяви. Таку відмову, вважає
незаконною, оскільки вона суперечить
Конституції України та рішенням
Конституційного суду України № 10
рн./2008 22.05.2008 року, та № 3рн./2013 від 03.06.2013
року.

Відповідно до ст. 138 Закону України
«Про судоустрій та статус суддів» від
07.07.2010 року № 2453 , передбачено що
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80%
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді. За кожен повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років, розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на 2%
заробітку, але не більше ніж на 90 %
заробітної плати судді, без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання при
збільшенні розміру грошового
утримання працюючого судді.

Враховуючи, що вона є суддею у
відставці, а відповідно до ч.2 ст. 43
Закону України «Про статус суддів», що
був чинним на час призначення їй
довічного грошового утримання судді,
то підлягає застосуванню ч.3 ст. 138
Закону України "Про судоустрій та
статус суддів" від 07.07.2010 року. Дії
відповідача щодо відмови у перерахунку
їй грошового утримання судді на
підставі довідки Територіального
управління Державної судової
адміністрації України у Львівській
області вважає протиправними та
такими, що порушують її права та
законні інтереси.

Звертає увагу, що стаж її судової
роботи становить 24 роки 06 місяців та 18
днів: з яких 2 роки 5 місяців 15 днів -
строк навчання, 22 роки 1 місяць 3 дні -
роботи на посаді судді.

Відтак, як зазначає позивач, вона має
право на отримання щомісячного
грошового утримання судді у відставці
в розмірі 90 % від щомісячного грошового
утримання працюючого судді.

Просить позовні вимоги задоволити.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги уточнив,
пояснення дав аналогічні викладеним в
адміністративному позові. Просить його
задоволити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечила,
подала суду письмові заперечення,
відповідно до яких, за матеріалами
пенсійної справи, позивач, як суддя у
відставці, отримує щомісячне довічне
грошове утримання , що обчислене
відповідно до довідки, виданої
управлінням судової адміністрації у
Львівській області, в розмірі 88 %
заробітної плати працюючого судді і
становить 4954, 74 грн. 01.10.2014 року позивач
звернулась до органів пенсійного фонду
із заявою про перерахунок їй пенсії ,
долучивши довідку про розмір
суддівської винагороди працюючого
судді, видану територіальним
управлінням державної судової
адміністрації у Львівській області
30.09.2014 року за № 02-14-491/14.

Відповідно з рішенням Конституційного
суду України № 3рп від 03.06.2013 року,
втратила чинність ч.3 ст. 138 Закону
України « Про судоустрій та статус
суддів» стосовно виплати грошового
утримання судді в розмірі 80 % грошового
утримання судді, з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а до
01.01.2011 року страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування судді, який працює на
відповідній посаді не сплачувалось. П.4
ст. 138 Закону України « Про судоустрій
та статус суддів» визначено зміни до
утримання діючих суддів
Конституційного суду України., яким
здійснюється перерахунок раніше
призначеного щомісячного довічного
грошового утримання, про суддів інших
судів, перерахунки довічного грошового
утримання не передбачені.

Представник третьої особи -
територіального управління державної
судової адміністрації у Львівській
області в судове засідання не прибув,
надіслав заяву про розгляд справи без
його участі в судовому засіданні.

На підставі ст.128 КАС України ,суд
вирішує справу на підставі наявних в
ній даних доказів та приймає рішення.

Заслухавши думку учасників судового
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що уточнені
позовні вимоги підлягають до
задоволення.

Судом встановлено, що позивача з 25
червня 1978 року по 28 липня 2000 року
працювала на посаді судді Ленінського,
а відтак Франківського районного суду
м.Львова.

У відповідності до довідки про розмір
суддівської винагороди для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці №02-14-491/14
від 30.09.2014 року, виданої Територіальним
управлінням державної судової
адміністрації в Львівській області,
суддівська винагорода, яка
враховується при призначенні
(перерахунку) щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
станом на 01.01.2013 року, становить 17205,00
грн.

Право судді, який перебуває у
відставці, на пенсійне та щомісячне
довічне грошове утримання є гарантією
незалежності працюючих суддів.
Щомісячне довічне грошове утримання -
це особлива форма соціального
забезпечення суддів, зміст якої
полягає у гарантованій державою
щомісячній звільненій від сплати
податків грошовій виплаті, що слугує
забезпеченням їх належного
матеріального утримання, в тому числі
після звільнення від виконання
обов'язків судді. Умови і порядок його
виплати, визначені Законом України
"Про судоустрій та статус суддів".
Щомісячне довічне грошове утримання
судді у встановленому розмірі
спрямоване на забезпечення гідного
його статусу життєвого рівня, оскільки
суддя обмежений у праці заробляти
додаткові матеріальні блага.

Частиною 2 ст. 51 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" визначено,
судді в Україні мають єдиний статус
незалежно від місця суду в системі
судів загальної юрисдикції чи
адміністративної посади, яку суддя
обіймає в суді.

Статтею 129 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів " від 7 липня
2010 року №2453-VІ, визначено вид, склад,
розмір суддівської винагороди, яка
складається з грошового утримання, яке
включає в себе посадовий оклад та
доплати за вислугу років, перебування
на адміністративній посаді в суді,
науковий ступінь, роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці.

Згідно постанови правління
Пенсійного фонду України від 25 січня 2008
року № 3-1, яка зареєстрована у Мінюсті
України 12 березня 2008 року за № 20044891,
хоча і не передбачений порядок
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді, але і не
заборонений. Виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над
відомчими та урядовими нормативними
актами, суд вважає, що при вирішенні
даного спору підлягає застосуванню ст.
138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», якою передбачено, що
довічне грошове утримання судді у
відставці виплачується в розмірі
встановлених йому відсотків із
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді, а не
відповідно до Порядку подання
документів для призначення і виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці,
визначеним органами Пенсійного Фонду
України, в якому навіть відсутній
порядок перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді
відповідно до діючого законодавства.

За ч.3 ст.138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року №2453-УІ, щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
відставці у розмірі 80% грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного грошового
довічного утримання збільшується на 2%
заробітку, але не більше ніж 90%
заробітної плати судді без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання при
збільшенні розміру грошового
утримання працюючого судді.

З 01.10.2011 року положення ч.3 ст.138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», були викладені в іншій
редакції, відповідно до якої, щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Відповідно до ч. 4. ст.138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів», в редакції від 01.10.2011
року у разі зміни розміру
грошового утримання діючих суддів
Конституційного Суду України
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання.
Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання здійснюється з
усієї суми заробітної плати діючих
суддів Конституційного Суду України з
дня виникнення права на відповідний
перерахунок.

У відповідності до ч.5 ст.138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів», в редакції від 01.10.2011 року
максимальний розмір щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткової пенсії, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед
Україною, індексації
та
інших доплат
до пенсії,
встановлених законодавством, крім
доплат та надбавок окремим категоріям
осіб, які мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
встановлених для осіб, які втратили
працездатність. Довічне грошове
утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
України».

Пунктом 2 Заключних та Перехідних
положень (розділ ІІ) Закону України
«Про міри законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 року встановлюється, що
обмеження пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання)
максимальним розміром, встановленим
цим Законом, не розповсюджується на
пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне
довічне грошове утримання) призначена
до вступу у силу цього Закону.

В зв'язку з цим, суд вважає, що дія
вказаних норм розповсюджується на
відносини, які виникли після їх
прийняття у вказаному вигляді, тобто на
осіб, які вийшли у відставку після
01.10.2011 року (набрання чинності ч.3,4,5
ст.138 Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» в такій редакції), при
призначенні їм щомісячного довічного
грошового утримання вперше.

Виходячи із зазначеного
вище, суд вважає, що виплата позивачу
довічного грошового утримання судді у
відставці не може бути обмежена
вказаним у ч.5 ст.138 максимальним
розміром.

Відповідно до рішення
Конституційного Суду України №18-рп/2011
від 14 грудня 2011 року особливість
щомісячного грошового утримання судді
полягає в тому, що воно не належить до
суддівської винагороди і тому не є
складовою заробітної плати судді.
Тобто це утримання є самостійною
гарантією незалежності судді та
складовою його правового статусу.

У відповідності до ст. 6.4. Європейської
хартії про статус суддів - суддя, що
досяг встановленого законом віку для
виходу у відставку з суддівської
посади, яку займав протягом певного
часу, повинен отримувати пенсію по
виходу у відставку, рівень якої повинен
бути як можна ближче до рівня останньої
заробітної плати в якості судді.

Стаття 5 КАС України, передбачає
здійснення судочинства відповідно як
до Законів України, так і до
міжнародних договорів, згода на які
дано BP України.

Відповідно до ст. 8 Конституції
України, в Україні визнається і діє
принципи верховенства права.

За змістом ст.17 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів", єдність
системи судів загальної юрисдикції
забезпечується, зокрема, вирішенням
питань внутрішньої діяльності судів
органами суддівського самоврядування.

Крім цього, рішенням Конституційного
Суду України від 3 червня 2013 р. № 3-рп/2013
(справа №1-2/2013 р.) визнано
неконституційними: частину третю,
перше, друге, третє речення, частини
п'ятої статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від 7 липня
2010 р. № 2453 - VI у редакції Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 8 липня 2011 р. № 3668 - VI;
статтю 2 Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011 р. № 3668 - VI в частині поширення
її дії на Закон України «Про
судоустрій і статус суддів» від 7 липня
2010 р. №2453 -VI.; Абзац другий пункту 2
розділу II «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011 р. № 3668 - VI зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) здійснюється, без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 р. № 1058 - IV та без проведення
інших перерахунків, передбачених
Законодавством. Положення Закону
України « Про судоустрій і статус
суддів» від 7 липня 2010 року № 2453 - VI у
редакції Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011 року № 3668 -VI та Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 8 липня 2011 р. № 3668 - VI, які
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
рішення.

Також у п.8 рішення Конституційного
Суду України від 3 червня 2013 р. № 3-рп/2013
(справа №1-2/2013 р.) було вказано, що
частина третя статті 138 Закону N 2453 у
редакції Закону N 3668, яка суперечить
Конституції України, не підлягає
застосуванню як така, що втратила
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Натомість підлягає
застосуванню частина третя статті 138
Закону N 2453 в редакції до змін, внесених
Законом N 3668, а саме: "Щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання".

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку про
неправомірність дій відповідача та,
виходячи з встановлених обставин
справи, вважає наявними законні
підстави для задоволення позовних
вимог.

Суд вважає, що є достатньо
підстав для визнання неправомірними
дій Управління Пенсійного Фонду
України в Франківському районі міста
Львова щодо відмови позивачу в
перерахунку грошового довічного
утримання, виходячи з розміру 90%
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді згідно зі ст.
129, ч. 3 ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" та на
підставі наданої нею довідки починаючи
з 03.06.2013 року.

Оскільки , на момент виникнення
спірних правовідносин з 01.01.2012 року, їх
правове регулювання здійснювалось
відповідно до ч.3 ст. 138 Закону України «
Про судоустрій та статус суддів» в
редакції Закону України від 08.07.2011 року,
а з 03.06.2013 року - відповідно до ч.3 ст. 138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» в редакції Закону
України від 07.07.2010 року.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійснені ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Частина 2 вищевказаної статті
визначає, що до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь - які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дії чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Згідно частини 1 статті 9 КАС України,
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого: суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а
також міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, з огляду на вищенаведене,
уточнені позовні вимоги в частині
визнання неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України у
Франківському районі м. Львова від 15
жовтня 2014 року №13167/03-20 в перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_1,
виходячи з грошового утримання судді,
працюючого на відповідній посаді та в
частині зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України у
Франківському районі м. Львова
провести перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці ОСОБА_1 відповідно до ч.3 ст.138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» з 03 червня 2013 року з
урахуванням раніше проведених виплат,
на підставі довідки Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Львівській
області від 30.09.2014 року №02-14-491/14,
підлягають до задоволення.

На підставі наведеного , керуючись
ст.ст. 11, ч. 2 ст. 71, 159, 160 ч. 3, 161, 256 КАС
України, суд, -

п о
с т а н о в и в:

Уточнені позовні вимоги
задовольнити.

Визнати протиправними дії
Управління пенсійного фонду України
у Франківському районі м. Львова щодо
відмови в обчисленні розміру
щомісячного (довічного) грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_1
відповідно до вимог ч. 3 ст. 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів".

Зобовязати Управління
пенсійного фонду України у
Франківському районі м. Львова
нарахувати та виплачувати судді у
відставці ОСОБА_1 з 03 червня 2013 року
щомісячне довічне грошове утримання
в розмірі 84% заробітної плати судді,
працюючого на відповідній посаді, з
урахуванням раніше проведених
виплат та без обмежень граничним
розміром, відповідно до частини 5 ст.
138 Закону України "Про судоустрій і
статус суддів" в редакції Закону
України від 07 липня 2010 року.

Допустити негайне виконання в
частині стягнення з Управління
пенсійного фонду України у
Франківському районі м. Львова в
користь ОСОБА_1 суму перерахованої
пенсії за один місяць.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана до Львівського
адміністративного апеляційного суду
протягом десяти днів з дня
отримання копії повного рішення.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана до Львівського
адміністративного апеляційного суду
протягом десяти днів з дня
отримання копії повного рішення.

Суддя
В. Кузь