Справа № 820/16415/14
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р.Справа № 820/16415/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

за участю секретаря судового засідання
- Дудки О.А.,

за участю: представника позивача - Івах
В.О.,

представника відповідача - Гуди К.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Атлант-М Олексіївка"
на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 22.10.2014р. по
справі № 820/16415/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Атлант-М Олексіївка"

до Державної податкової інспекції
у Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Атлант-М Олексіївка",
звернулося до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, в якому просило
скасувати податкове повідомлення -
рішення № від 12 вересня 2014 р.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2014
р. в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
незаконність рішення суду першої
інстанції в зв'язку з ненаданням
належної правової оцінки обставинам
справи та невірним застосуванням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
22 жовтня 2014 р. та прийняти нове судове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а саме: вимог Податкового кодексу
України, КАС України та не
відповідність висновків суду
обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, вважає, що вимоги
апеляційної скарги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
працівниками ДПІ у Дзержинському
районі м. Харкова ГУ Міндоходів у
Харківській області була проведена
невиїзна документальна позапланова
перевірка ТОВ «Атлант-М Олексіївка»
щодо документального підтвердження
господарських відносин із платником
податків: ТОВ «САВАРЕН» за період
січень 2014 p., їх реальності, повноти
відображення в обліку.

За наслідками перевірки було складено
акт від 22 серпня 2014 р. №3326/20-30-22-01-14/34754402,
згідно висновків якого встановлено
порушення позивачем положень. 198.3, 198.6
ст. 198, п. 201.6 ст. 201 ПК України, а саме
підприємством занижено податок на
додану вартість на загальну суму 80000
грн., у тому числі за січень 2014 року у
сумі 80000 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки
керівником ДПІ у Дзержинському районі
м. Харкова було прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 12
вересня 2014 p., яким ТОВ «Атлант-М
Олесіївка» збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 120 000 грн., з яких - 80 000
грн. основний платіж та 40 000 грн. -
штрафні санкції.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що оскаржуване в даній справі
податкове повідомлення-рішення є
цілком обгрунтованим та законним.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльні платника податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво,
спорудження, створення) необоротних
активів, у тому числі при їх ввезенні на
митну територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенні
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативної або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України, визначено,
що датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, п відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податкової накладною.

За п. 198.6. ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку контролюючим органом
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до 201.10. ст. 201 Податкового
кодексу, податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних. Підтвердженням
продавцю про прийняття його податкової
накладної та/або розрахунку
коригування до Єдиного реєстру
податкових накладних є квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі, яка надсилається протягом
операційного дня.

Датою та часом надання податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронному вигляді до
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, є
дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192
цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин.

Судом першої інстанції було
встановлено та підтверджено при
апеляційному перегляді справи, що між
ТОВ "АТЛАНТ М - ОЛЕКСІЇВКА" (Замовник) з
ТОВ "САВАРЕН" (Виконавець) укладено
договір № 02/01-14-1 від 02 січня 2014р., згідно
з яким Замовник (ТОВ «АТЛАНТ М -
ОЛЕКСІЇВКА» доручає , а Виконавець (ТОВ
«САВАРЕН») бере на себе зобов'язання
самостійно або за допомогою третіх
осіб надати Рекламні послуги, в обсязі
та на умовах передбачених даним
Договором і у відповідності до Порядку
розповсюдження Реклами.

Відповідно до додатку № 1 від 02 січня
2014р. передбачено, що Замовник доручає,
а Виконавець приймає на себе
зобов'язання з виготовлення
рекламно-інформаційних матеріалів
Замовника (флаєрів) у кількості 400 штук
та розміщення рекламно-інформаційних
матеріалів Замовника (флаєрів) на
носіях дістріб'юшн медіа
(інформаційних стійках, локалізованих
в місцях контакту з потенціальними
споживачами - мережа АЗС м . Харкова та
Харківської області . Період рекламної
кампанії -січень 2014р. (п. 1.2), загальна
вартість робіт за даним додатком
складає 400 000 грн., крім того ПДВ 80 000 грн.

Згідно п.3.6.6 договору, Виконавець
зобов'язаний надавати Замовнику звіти
про проведені виконавцем для Замовника
рекламні компанії та інші надані
рекламні послуги формі та терміни які
узгоджені сторонами в додатках до
даного договору

Згідно п.5.1 договору усі доручення
Замовника Виконавцю на підготовку
пропозицій щодо надання тих чи інших
видів Рекламних послуг або їх частин
надсилаються Виконавцю виключно у
письмовій формі у вигляді бріфу, який
містить необхідну первинну інформацію,
перелік вимог та побажань Замовника,
Замовник складає бріф у вільній формі
або на основі зразка, який він може при
необхідності отримати у Виконавця.
Бріф - коротка письмова форма
погоджувального порядку між
плануючими співпрацювати сторонами, в
якій зазначаються основні параметри
майбутнього проекту)

Згідно п.5.3. договору, усі послуги з
розробки, виробництва, адаптації та
розповсюдження рекламних матеріалів
для Замовника надаються тільки після
письмового затвердження Сторонами
відповідних кошторисів, медіа - планів,
адресних програм та інших документів, в
яких зазначаються обсяги та вартість
робіт.

На виконання умов зазначеного договору
ТОВ «САВАРЕН» видано ТОВ «АТЛАНТ-М
ОЛЕКСІЇВКА» податкову накладну № 289
від 31 січня 2014 р., включену до Єдиного
реєстру податкових накладних (дата
внесення в ЄРПН - 13.02.2014 р.) на підставі
якої позивач включив суму 80 000 грн. до
податкового кредит та надано акт №
ОУ-0000001 здачі-прийняття робіт (надання
послуг).

Відповідно до п. 2.1, 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88 первинні
документи - це документи, створені у
письмовій або ) електронній формі, що
фіксують та підтверджують
господарські операції та які повинні
мати, зокрема, такі обов'язкові
реквізити як обсяг господарської
операції, одиниці її виміру.

Проте, в актах виконаних робіт не
конкретизовано, які саме роботи було
виконано із зазначенням їхньої
вартості, годин виконання робіт, місце
розташування інформаційних стійок
тощо.

Крім того, звіт про надання рекламних
послуг, складений ТОВ «Саверен» за
результатами наданих позивачу
рекламних послуг не містить
конкретних посилань які послуги
фактично були надані, де та ким
розповсюджувались листівки тощо, а
також відсутні дані щодо затвердження
відповідних кошторисів, медіа - планів,
адресних програм та інших документів
щодо послуг з розробки, виробництва,
адаптації та розповсюдження рекламних
матеріалів для позивача, в яких
зазначалися обсяги та вартість робіт.

Колегія суддів зазначає, що наявність
виданої за наслідками господарської
операції податкової накладної є
необхідною, проте не єдиною підставою
для нарахування податкового кредиту.

За відсутності факту реального
придбання товарів чи послуг або в разі
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку, відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.
198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Атлант-М
Олексіївка" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 22.10.2014р. по
справі № 820/16415/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.Судді
Курило Л.В. Русанова В.Б. Повний текст
ухвали виготовлений 09.12.2020 р.