Справа № 825/3774/14
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року м. Чернігів
Справа № 825/3774/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Лобана Д.В.,

при секретарі
Новик Н.С.,

за участю представників сторін

від позивача
ОСОБА_1,

від відповідача
Остроноса С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у Городнянському
районі Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області про
визнання незаконним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернувся до суду з адміністративним
про визнання незаконним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Городнянському районі Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області від 14.10.2014 № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем, на думку позивача, були
порушені вимоги Податкового кодексу
України, у зв'язку з чим податковий
орган під час перевірки дійшов
необґрунтованих висновків, які
покладені в основу податкового
повідомлення-рішення. Зокрема,
висновки про порушення позивачем
податкового законодавства не
обґрунтовані посиланням на конкретні
обставини фінансово - господарської
діяльності, на первинні документи,
зафіксовані в бухгалтерському та
податковому обліку.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала, просила
його задовольнити у повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав, просив
відмовити у його задоволенні,
посилаючись на те, що перевіркою
встановлено, що на перевіреній
торговій точці здійснювалась
реалізація алкогольних напоїв за
цінами нижчими, ніж встановлені
мінімальні роздрібні ціни на
алкогольні напої вітчизняного
виробництва, що підтверджується
контрольними стрічками від 08.08.2014, від
08.10.2014, від 19.09.2014, а саме: встановлено
реалізацію горілки «Адмірал» 0,7 л за
ціною 40 грн та горілки «На березових
бруньках» 0,7 л за ціною 40 грн, що нижче
ніж мінімальні ціни алкогольних напоїв
вітчизняного виробництва, визначені
постановою Кабінету Міністрів України
від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення
розміру мінімальних оптово-відпускних
роздрібних цін на окремі види
алкогольних напоїв».

Враховуючи вищенаведене відповідач
просить відмовити повністю у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, доводи
позовної заяви та заперечень на неї,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 (ЄДРПОУ
НОМЕР_2) зареєстрований в якості
фізичної особи-підприємця 22.05.2014,
взятий на податковий облік ДПІ у
Городнянському районі ГУ Міндоходів у
Чернігівській області 23.05.2014, що
підтверджується копією виписки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
серії АД № 637575 (а. с. 10). Ці факти
сторонами не заперечуються та
відповідно до ч. 3 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
не потребують доказування.

Судом встановлено, що ДПІ у
Городнянському районі ГУ Міндоходів у
Чернігівській області було проведено
фактичну перевірку за дотриманням
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання готівки,
наявності торгових патентів і
ліцензій, за результатом якої було
складено акт від 01.10.2014 (а. с. 11-14).

За результатами акту та викладених у
ньому порушень ДПІ у Городнянському
районі прийнято податкове
повідомлення-рішення від 14.10.2014 №
(а. с. 6) яким до позивача застосовано
штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у
розмірі 10000,00 грн, у відповідності до ст.
17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів».

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд виходив з наступного.

Підпунктом 19-1.1.20 п. 19-1.1 ст. 19-1
Податкового кодексу України
контролюючі органи забезпечують
контроль за дотриманням суб'єктами
господарювання, які провадять оптову
або роздрібну торгівлю алкогольними
напоями, вимог законодавства щодо
мінімальних оптово-відпускних або
роздрібних цін на такі напої.

Згідно п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право проводити перевірки і
звірки платників податків,

Відповідно до п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75
Податкового кодексу України фактична
перевірка - це перевірка, що
здійснюється за місцем фактичного
провадження платником податків
діяльності, розташування
господарських, або інших об'єктів права
власності такого платника. Така
перевірка здійснюється контролюючим
органом в т.ч. і щодо дотримання норм
законодавства про виробництво і обіг
підакцизних товарів.

Згідно п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу
України фактична перевірка
здійснюється без попередження
платника податків (особи).

Відповідно до п. 80.2 ст. 80 Податкового
кодексу України, фактична перевірка
проводитися на підставі рішення
керівника контролюючого органу,
оформленого наказом, копія якого
вручається платнику податків або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції, під розписку до
початку проведення такої перевірки, та
наявності в тому числі і такої
обставини, як - отримання в
установленому законодавством порядку
інформації від державних органів або
органів місцевого самоврядування, яка
свідчить про можливе порушення
платником податків законодавства,
контроль за яким покладено на
контролюючі органи зокрема, щодо
здійснення платниками податків
розрахункових операцій, ведення
касових операцій наявності патентів,
ліцензій, та інших документів, контроль
за наявністю яких покладено на
контролюючі органи, виробництва та
обігу підакцизних товарів (п.п. 80.2.2 п. 80.2
ст. 80 Податкам кодексу України).

Допуск посадових осіб контролюючих
органів до проведення фактичної
перевірки, відповідно до п. 80.5 ст. 80
Податкового кодексу України,
здійснюється згідно із ст.81 цього
Кодексу, тобто за умови пред'явлення
або надіслання платнику податків таких
документів як направлення на
проведення такої перевірки, копії
наказу про проведення перевірки та
службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

При цьому, відповідно до п. 81.1 ст. 81
Податкового кодексу України в
направленні має зазначатись дата
видачі, найменування контролюючого
органу, реквізити наказу про
проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється) або об'єкту. перевірка
якого проводиться, мета, вид
(документальна планова/позапланова або
фактична), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку є дійсним за наявності
підпису керівника контролюючого
органу або його заступника, що
скріплений печаткою контролюючого
органу.

Як вбачається з п. 80.7 ст. 80 Податкового
кодексу України фактична перевірка
проводиться двома і більше посадовими
особами контролюючого органу у
присутності посадових осіб суб'єкта
господарювання або його представника
та/або особи, що фактично здійснює
розрахункові операції.

Частиною 10 ст. 18 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР
встановлено право Кабінету Міністрів
України встановлювати мінімальні
оптово-відпускні та роздрібні ціни на
алкогольні напої.

Так, відповідно до постанови КМ України
від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення
розміру мінімальних оптово-відпускних
і роздрібних цін на окремі види
алкогольних напоїв» встановлено
розміри мінімальних оптово-відпускних
і роздрібних цін на окремі види
алкогольних напоїв згідно з додатком. З
01.08.2014 мінімальна роздрібна ціна для
«Горілки та лікеро-горілчаних виробів
та інше» визначена на рівні 199,50 грн за 1
літр 100% спирту.

Закон України від 19 грудня 1995 року №
481/95-ВР "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" (надалі -
Закон № 481) визначає основні засади
державної політики щодо регулювання
виробництва, експорту, імпорту, оптової
і роздрібної торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та
захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України.

Відповідно до ст. 16 Закону № 481 контроль
за дотриманням норм цього Закону
здійснюють органи, які видають
ліцензії, а також інші органи в межах
компетенції, визначеної законами
України.

Згідно абзацу 13 статті 17 Закону № 481 до
суб'єктів господарювання
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у разі оптової або
роздрібної торгівлі коньяком,
алкогольними напоями, горілкою,
лікеро-горілчаними виробами та вином
за цінами, нижчими за встановлені
мінімальні оптово-відпускні або
роздрібні ціни на такі напої - 100
відсотків вартості отриманої партії
товару, розрахованої виходячи з
мінімальних оптово-відпускних або
роздрібних цін, але не менше 10000,00
гривень.

Механізм застосування фінансових
санкцій визначає Порядок застосування
фінансових санкцій, передбачених
статтею 17 Закону № 481 України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 2 червня 2003 року № 790 (далі - Порядок).

У відповідності з пунктом 5
вищезазначеного Порядку підставою для
прийняття рішення про застосування
фінансових санкцій є, зокрема, акт
перевірки додержання суб'єктом
підприємницької діяльності
встановлених законодавством вимог,
обов'язкових для виконання під час
здійснення оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами, складений
органом, що видав ліцензію, у якому
зазначається зміст порушення і
конкретні порушені норми
законодавства.

Доводи відповідача щодо реалізації
горілки за ціною, що нижче ніж
мінімальні ціни алкогольних напоїв
вітчизняного виробництва, визначені
постановою Кабінету Міністрів України
від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення
розміру мінімальних оптово-відпускних
роздрібних цін на окремі види
алкогольних напоїв» підтверджуються
копіями z-звітів (а. с. 22-23).

Окрім того, порядок оформлення
розрахункових документів при
проведенні розрахункових операцій за
готівку в сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг визначено Законом
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг»:

реєстратор розрахункових операцій - це
пристрій або програмно-технічний
комплекс, в якому реалізовані
фіскальні функції і який призначений
для реєстрації розрахункових операцій
при продажу товарів (наданні послуг),
операцій з купівлі-продажу іноземної
валюти та/або реєстрації кількості
проданих товарів (наданих послуг).

розрахунковий документ - це документ
встановленої форми та змісту (касовий
чек, товарний чек, розрахункова
квитанція, проїзний документ тощо), що
підтверджує факт продажу (повернення)
товарів, надання послуг, отримання
(повернення) коштів, купівлі-продажу
іноземної валюти, надрукований у
випадках, передбачених цим Законом, і
зареєстрований у встановленому
порядку реєстратором розрахункових
операцій або заповнений вручну.

контрольна стрічка - копії
розрахункових документів послідовно
сформованих РРО, що надруковані або
створені в електронній формі таким
реєстратором, а також копії фіскальних
звітних чеків у разі створення
контрольної стрічки в електронній
формі.

Статтею 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» встановлено, що суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, зобов'язані в т.ч.
щоденно друкувати на РРО (за
виключенням автоматів з продажу
товарів (послуг) фіскальні звітні чеки
і забезпечувати їх зберігання в книгах
обліку розрахункових операцій (п. 9 ст. 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг») та друкувати або
створювати в електронній формі на РРО
(за виключенням автоматів з продажу
товарів (послуг) контрольні стрічки і
забезпечувати їх зберігання протягом
трьох років (п. 10 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг»).

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає,
що надані у судове засідання чеки є
належними доказами продажу горілки за
цінами нижчими, ніж встановлено
законодавством.

Доводи ж відповідача, щодо допущеної
помилки, а не порушення законодавства
не підтверджено жодним доказом, крім
власноручно винесених виправлень у
z-звітах.

Крім того, на обгрунтування позовних
вимог суду не надано жодного доказу
щодо закупівлі горілки лише ємкістю 0,5
л, що унеможливлювало б продаж горілки
ємкістю 0,7 л, про що безпідставно
стверджував у судовому засіданні
представник позивача.

Більш того, з наявної у матеріалах
справи накладної (а. с. 19) вбачається, що
горілочка на бруньках все ж таки була в
наявності у позивача саме в об'ємі 0,7 л.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС
України передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Частиною 1 ст. 9
Кодексу адміністративного судочинства
України встановлено, що суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Такий підхід узгоджується з практикою
Європейського Суду з прав людини. Так, у
пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у
справі «Компанія «Вестберґа таксі
Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції»
визначив, що «...адміністративні суди,
які розглядають скарги заявників
стосовно рішень податкового
управління, мають повну юрисдикцію у
цих справах та повноваження скасувати
оскаржені рішення. Справи мають бути
розглянуті на підставі і поданих
доказів, а довести наявність підстав,
передбачених відповідними законами,
для призначення податкових штрафів має
саме податкове управління.».

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, позивач, не довів правомірність
своїх позовних вимог.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги позивача
не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3, - відмовити.

Відповідно до ст. ст. 186, 254 КАС України
апеляційна скарга подається через
Чернігівський окружний
адміністративний суд, а її копія
надсилається апелянтом до суду
апеляційної інстанції, протягом десяти
днів з дня проголошення постанови, а у
разі проголошення її вступної та
резолютивної частин, або прийняття її у
письмовому провадженні - протягом
десяти днів з дня отримання її копії.
Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано,
або її подано з пропуском строку, у
поновленні якого було відмовлено, а у
разі вчасного подання апеляційної
скарги, з набранням законної сили
рішенням апеляційної інстанції, якщо
оскаржувану постанову не скасовано.

Суддя
Д.В. Лобан