Справа № 2а-19/09
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 р. Справа № 31462/10/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Костіва М.В.,

суддів
Шавеля Р.М., Савицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 05 березня 2009 року у справі
№ 2-а-19/2009 за позовом ОСОБА_1 до
Липинської сільської ради Луцького
району Волинської області про визнання
протиправним рішення Липинської
сільської ради, -

встановив:

В квітні 2008 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до Липинської
сільської ради про визнання
протиправним рішення Липинської
сільської ради від 18.01.2008 року про
відмову у виділенні йому земельної
ділянки.

В обґрунтування позовних вимог
вказував на те, що звертався до
відповідача із заявою про виділення
йому земельної ділянки 0,25 га для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд; 0,12 га для ведення садівництва.
Вважає, що рішення Липинської
сільської ради від 18.01.2008 року є
безпідставним та таким, що порушує його
конституційні права.

Постановою Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 05.03.2009 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з цією
постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що відповідно до норм чинного
законодавства він має право на
отримання земельної ділянки для
індивідуального будівництва та
ведення садівництва. Крім того, апелянт
вказує на те, що відповідно до п.п.2 п.1
ст.34 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» до відання
виконкомів сільських рад належить
відведення військовослужбовцям,
звільненим в запас, в першочерговому
порядку земельних ділянок для
індивідуального будівництва,
садівництва та огородництва, відтак,
вважає, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального та
процесуального права.

На підставі ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

На адресу суду 01.12.2014 року
надійшла інформація від відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби Луцького
міського управління юстиції №2614/02-2.3.102
від 27.11.2014 року про те, що в архіві
відділу виявлено актовий запис про
смерть №1146, складений 12.07.2012 року
відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луцьку
Волинської області.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується наступне. В
грудні 2007 року позивач звертався до
Липинської сільської ради із заявою
про виділення йому, як офіцеру запасу
ЗСУ, земельної ділянки 0,25 га для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд, та 0,12 га для ведення
садівництва.

Рішенням Липинської сільської
ради Луцького району Волинської
області від 18.01.2008 року ОСОБА_1 було
відмовлено у виділенні земельної
ділянки в зв'язку з відсутністю вільних
земельних ділянок.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
згідно зі ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування» законним
розпорядником земель територіальних
громад є орган місцевого
самоврядування, який має виключні
повноваження щодо регулювання
земельних відносин, оскаржуване
рішення прийняте у відповідності до
вимог чинного законодавства, не
порушує прав та інтересів позивача.

Колегія суддів апеляційного суду
частково погоджується з висновками
суду першої інстанції та вважає їх
вірними та такими, що відповідають
нормам матеріального права та
обставинам справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 157 КАС
України суд закриває провадження у
справі у разі смерті або оголошення в
установленому законом порядку
померлою особи, яка була стороною у
справі, якщо спірні правовідносини не
допускають правонаступництва, або
ліквідації підприємства, установи,
організації, які були стороною у
справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 203 КАС
України, якщо судом першої інстанції
ухвалено законне та обґрунтоване
судове рішення, а обставини, які стали
підставою для закриття провадження у
справі, виникли після його ухвалення,
суд апеляційної інстанції визнає таке
рішення нечинним і закриває
провадження у справі.

З урахуванням наведеного,
постанова суду першої інстанції
визнається нечинною, а провадження у
справі закривається у зв'язку зі смертю
позивача ОСОБА_1.

Керуючись статтями 157, 160, 167, 195, 197,
198, 200, 203, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
залишити без задоволення.

Постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 05 березня 2009 року у справі
№ 2-а-19/2009 визнати нечинною, а
провадження у адміністративній справі
за позовом ОСОБА_1 до Липинської
сільської ради Луцького району
Волинської області про визнання
протиправним рішення Липинської
сільської ради - закрити.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Костів М.В.

Судді
Шавель Р.М.

Савицька Н.В.