Справа № 821/978/14
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/978/14

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції:
Пекний А.С.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Джабурія О.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
реєстраційної служби Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Херсоні на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 28
травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до державного реєстратора прав
на нерухоме майно реєстраційної служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Херсоні Мустафаєвої Лейли
Аліївни, реєстраційної служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Херсоні, третя особа:
комунальне підприємство "Херсонське
державне бюро технічної
інвентаризації" Херсонської обласної
ради про визнання рішення незаконним
та зобов'язання зареєструвати право
власності, -

В С Т А Н О В И В:

28.03.2014р. ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до
суду з позовом до реєстраційної служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Херсоні, третя особа:
комунальне підприємство "Херсонське
державне бюро технічної
інвентаризації" Херсонської обласної
ради про визнання незаконним та
скасувати рішення від 03.03.2014р. №11349849
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень, зобов'язання
зареєструвати за ними право власності
на АДРЕСА_1.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 28 травня 2014
року позов задоволений частково;
визнано протиправним та скасовано
рішення державного реєстратора
реєстраційної служби Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Херсоні від 03 березня 2014 року № 11349849
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень; зобов'язано
відповідача повторно розглянути заяви
позивачів про державну реєстрацію їх
права власності на АДРЕСА_1; у
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
скасувати та ухвалити нову про відмову
у задоволенні позовних вимог.

Судом апеляційної інстанції залучено
до участі у справі, в якості
відповідача, державного реєстратора
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Дніпровського районного
управління юстиції у м. Херсоні
Мустафаєву Л.А.

Згідно із п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглянув
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки у судове
засідання, належним чином повідомлені
про розгляд справи, не прибули сторони,
які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що вона задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.08.2007р., від імені
ОСОБА_2, громадянин ОСОБА_4 продав
ОСОБА_5 по договору купівлі-продажу
АДРЕСА_1.

07.09.2007р. між ОСОБА_5, як продавцем, та
ОСОБА_7, як покупцем, укладено
посвідчений в нотаріальному порядку
договір купівлі-продажу №ВЕХ 610440
вказаної квартири. /а.с.81/

Право власності ОСОБА_7 на квартиру
зареєстровано Херсонським БТІ 01.10.2007р.
в Реєстрі прав власності на нерухоме
майно.

Розпорядженням Фонду комунального
майна м. Херсона №22689-ж від 09.11.2007р.
передано АДРЕСА_1 у приватну спільну
сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про
що видано свідоцтво про право
власності від 09.11.2007р. серії САВ №252989.
/а.с.30/

На підставі вказаних розпорядження та
свідоцтва Херсонським БТІ 14.11.2007р.
зареєстровано в Реєстрі прав власності
на нерухоме майно право спільної
сумісної власності позивачів на
вказану квартиру за реєстраційним
номером 20060043. /а.с.31/

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 01.12.2010р. у
справі №2-340/10, залишеним без змін
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 23.05.2011р., з
урахуванням ухвали апеляційного суду
Херсонської області від 02.02.2011р. про
виправлення описки, визнано недійсним
укладений між ОСОБА_2, від імені якої
діяв ОСОБА_8, та ОСОБА_5 договір
купівлі-продажу від 30.08.2007р. АДРЕСА_1 та
витребувано вказану квартиру з чужого
незаконного володіння ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 /а.с.56-58, 59-61/

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 03.04.2012р. у
справі №2а-2446/09/2120 визнано
протиправними дії Херсонського
державного бюро технічної
інвентаризації з реєстрації права
власності на АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, ОСОБА_2
на підставі свідоцтва про право
власності, виданого Фондом
комунального майна м. Херсона за
розпорядженням № 22689-ж від 09.11.2007 року
та скасовано державну реєстрацію за
реєстраційним номером 20060043 від 14.11.2007
року. Крім того, визнано протиправним
та скасовано розпорядження голови
Фонду комунального майна м. Херсона від
09.11.2007 року № 22689 -ж "Про передачу у
приватну, спільну сумісну власність
АДРЕСА_1. /а.с.83-84/

17.08.2012р. Херсонським БТІ зареєстровано
в Реєстрі прав власності на нерухоме
майно право спільної сумісної
власності позивачів на спірну
квартиру.

З 14.01.2013р. відповідно до рішення
державного реєстратора Реєстраційної
служби Дніпровського РУЮ від 28.01.2013р.
№144805 зареєстровано право власності
ОСОБА_7 на АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 07.09.2007р. та
постанови Одеського апеляційного
адміністративного суду від 03.04.2012р. у
справі №2а-2446/09/2120.

25.02.2014р., представником ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, ОСОБА_9 подано до Реєстраційної
служби Дніпровського РУЮ заяви про
державну реєстрацію права власності
позивачів на АДРЕСА_1 відповідно до
рішення апеляційного суду Херсонської
області від 01.12.2010р. у справі №2-340/10.

Рішенням державного реєстратора
Реєстраційної служби Дніпровського
РУЮ від 03.03.2014р. №11349849 їм було
відмовлено у державній реєстрації прав
та їх обтяжень на підставі ст.24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", оскільки подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують, а саме:
подане рішення суду не є рішенням щодо
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно і не підтверджує
виникнення, перехід чи припинення
речових прав на нерухоме майно, крім
того, воно не дає змоги однозначно
тлумачити його зміст.

Разом з тим, відповідно до ст.2 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Відповідно до ч.1 ст.19 вказаного Закону,
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.24 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень», у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до облікової справи щодо
відмови в державній реєстрації права
власності на АДРЕСА_1, при зверненні до
Реєстраційної служби Дніпровського
РУЮ представником позивачів були
надані наступні документи: заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень; платіжний документ; копії
паспортів позивачів та довідок про
присвоєння ідентифікаційного номеру;
копія паспорта представника та
довіреностей, виданих позивачами на
його ім'я; копії рішення апеляційного
суду Херсонської області від 01.12.2010р. у
справі №2-340/10 та ухвали цього ж суду від
02.02.2011р. про виправлення описки, копію
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 23.05.2011р.;
технічний паспорт на квартиру.

Підставою для державної реєстрації
речових прав позивачами указано
рішення апеляційного суду Херсонської
області від 01.12.2010р. у справі №2-340/10 про
визнання недійсним укладеного між
ОСОБА_2, від імені якої діяв ОСОБА_8, та
ОСОБА_5 договору купівлі-продажу від
30.08.2007р. АДРЕСА_1 та витребування
вказаної квартири з чужого незаконного
володіння ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2

Відмовляючи у державній реєстрації
права власності позивачів на вказану
вище квартиру, відповідач виходив лише
з того, що подане рішення суду не є
рішенням щодо права власності та інших
речових прав на нерухоме майно і не
підтверджує виникнення, перехід чи
припинення речових прав на нерухоме
майно, крім того, воно не дає змоги
однозначно тлумачити його зміст, у
зв'язку з чим прийшов до висновку про
те, що подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують, що є
підставою для відмови у державній
реєстрації.

За змістом ст.19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» та п.37
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2013р., державна
реєстрація прав проводиться на
підставі рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно.

Подане позивачами рішення суду
прийнято у справі щодо витребування
майна з чужого володіння та ухвалено
відповідно до ст. ст. 387, 388 Цивільного
кодексу України.

Статтями 387, 388 Цивільного кодексу
України визначені способи захисту
порушених прав власника шляхом
витребування майна неволодіючим ним
власником від незаконно володіючої цим
майном особи, яке вибуло з володіння
власника поза його волевиявленням.

З цього вбачається, що витребувати
майно в порядку ст.ст. 387, 388 Цивільного
кодексу України може виключно власник.

На підставі викладеного колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що у відповідача не було
правових підстав не вважати подане
рішення апеляційного суду Херсонської
області від 01.12.2010р. у справі №2-340/10
рішенням суду у розумінні ст.19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» та п.37 Порядку №868.

Отже, рішення державного реєстратора
Реєстраційної служби Дніпровського
РУЮ від 03.03.2014р. №11349849 не відповідає
критеріям законності та
обґрунтованості, тому є незаконним і
підлягає скасуванню.

Проведення державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно є
виключним повноваженням відповідача
згідно із Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Державним реєстратором не в повному
обсязі здійснено перевірку
відповідності заявлених позивачами
прав і поданих документів вимогам
законодавства (в тому числі і щодо
наявності підстав для зупинення
розгляду заяви про державну
реєстрацію) та не встановлювались
обставини щодо відсутності
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями.

Оскільки встановлення та перевірка цих
обставин є складовою процедури
державної реєстрації речового права та
виключними повноваженнями державного
реєстратора, які не може перебирати на
себе суд, і ці обставини залишились
поза увагою відповідача, то у суду
відсутні достатні правові підстави для
покладення на нього обов'язку
зареєструвати право власності
позивачів на нерухоме майно та
задоволення позовних вимог цій
частині.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про зобов'язання
відповідача повторно розглянути заяви
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про державну
реєстрацію їх права власності на
нерухоме майно, відповідно до норм
чинного законодавства у сфері
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно.

На підставі викладеного, оскільки при
вирішенні справи суд першої інстанції
вірно застосував норми матеріального
права, постанова суду першої інстанції
в порядку ст.200 КАС України підлягає
залишенню без змін.

Керуючись, ст.ст.197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Херсоні залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 28
травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:
А.В. Крусян

Суддя:
О.В. Джабурія

Суддя:
О.І. Шляхтицький