Справа № 818/3443/14
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 р.
Справа №818/3443/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В.,

розглянувши в приміщенні суду в місті
Суми адміністративну справу №818/3443/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Сумський авторемонтний
завод"

до Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області

про скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"Сумський авторемонтний завод" (далі по
тексту - позивач, ПАТ "Сумський
авторемонтний завод") звернулось з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області (далі по тексту -
відповідач, ДПІ у м. Сумах), в якому
просить суд:

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області №/22562 від 29.04.2013
року про збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем: орендна плата
за земельні ділянки державної та
комунальної власності, з урахуванням
штрафних (фінансових) санкцій, в
розмірі 67219,74 грн.

Позовні вимоги ПАТ "Сумський
авторемонтний завод" обґрунтовує
наступним. За результатами
документальної позапланової невиїзної
перевірки з питань дотримання вимог
податкового законодавства за
листопад-грудень 2012 року, згідно акту
№1215/152/05422065 від 10.04.2013 року, ДПІ у м.
Сумах дійшла висновку про порушення
позивачем вимог пп.288.5.1 п.288.5, п.288.7 ст. 288
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження суми податкового
зобов'язання по орендній платі за
земельні ділянки державної та
комунальної власності за
листопад-грудень 2012 року на суму 44929,20
грн. На підставі вказаних висновків, 29
квітня 2013 року відповідачем було
прийняте податкове
повідомлення-рішення №/22562, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності, з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій, в сумі 67219 грн. 80 коп.

На переконання позивача, висновки ДПІ у
м. Сумах про порушення податкового
законодавства є необґрунтованими,
оскільки відповідно до пункту 2.1
Договору №253 від 05.11.1998 р. на право
тимчасового користування землею
Сумська міська Рада народних депутатів
на підставі рішення XХV сесії ХХП
скликання від 25 лютого 1998 року надала, а
ПАТ "Сумський авторемонтний завод"
прийняла в тимчасове користування на 25
років земельну ділянку, яка
знаходяться за адресою: м. Суми, пр-т
Курський, 26.

Розмір орендної плати за земельні
ділянки складає 1 % від нормативної
грошової оцінки, що повністю
відповідає законодавству на час
укладання та дії цих договорів.

Виконуючи умови договору підприємство
систематично сплачує орендну плату
згідно договору оренди.

Статтею 288.1. Податкового кодексу
України передбачено, що підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки. Статтею 288.4.
Податкового кодексу України
встановлено, що розмір та умови
внесення орендної плати
встановлюється у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем.

Таким чином, Податковим кодексом
України чітко і недвозначно визначено,
що конкретний розмір орендної плати
(фактично ставка податку в розумінні
ст. 7 Податкового кодексу України) за
земельну ділянку визначається
Договором оренди.

Відповідно до ст. 288.5 Податкового
кодексу України визначені обмеження
мінімального та максимального розміру
орендної плати. Наголошуємо, що
зазначеною статтею передбачені саме
обмеження щодо максимального та
мінімального розміру орендної плати,
який у відповідних межах визначається
за домовленість сторін в договорі
оренди, а не конкретний розмір орендної
плати. Зробити висновок про конкретний
розмір орендної плати з положень
зазначеної статті не спотворюючи при
цьому її зміст неможливо.

Крім того, ДПІ у м. Сумах порушено ст. 58
Конституції України щодо
розповсюдження зворотної дії в часі ст.
288.5.2 Податкового кодексу України на
договори оренди, що укладені до 01.01.2011
року - дати набрання чинності
Податкового кодексу України.

Статтею 288.5.2 Податкового кодексу
України щодо мінімального розміру
орендної плати за землю в розмірі не
менше трикратного розміру земельного
податку, не розповсюджується на
договори, що були укладені до дати
набрання чинності такого закону.

Враховуючи, що у Податковому кодексі
України відсутня вимога щодо
приведення умов раніше укладених
договорів оренди землі (в частині
розміру орендної плати) у
відповідність з цим Кодексом, то
висновок ДПІ в м. Суми щодо нарахування
податкового зобов'язання з орендної
плати ПАТ "Сумський авторемонтний
завод" безпідставний, оскільки в силу
вимог ст. 58 Конституції України норма
ст. 288.5.2 Податкового Кодексу України не
застосовується до спірних орендних
правовідносин.

Отже, позивач приходить до висновку, що
податкове повідомлення - рішення
№/22562 від 29.04.2013 року не відповідає
вимогам вищезазначених Законів
України та умовам договору, а тому є
протиправним.

В судове засідання з'явився
представник відповідача Пишний Р.Ю.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився. Про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, надав до канцелярії суду заяву
про розгляд справи без його участі.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України якщо не
має перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, але прибули не всі
особи, які беруть участь у справі, хоча
і були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового розгляду, суд
має право розглядати справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

З огляду на положення вказаної норми,
розгляд справи здійснюється в
письмовому провадженні.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України під час судового розгляду
справи в судовому засіданні
забезпечується повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, крім випадків неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи у разі, якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження). Таким чином, фіксування
судового засідання по справі не
здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню, з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на
підставі п.п.19-1.1.1, п.19-1.1 ст.19-1, пп. 20.1.4 п.
20.1 ст. 20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.4, п.78.1
ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу
України ДПІ у м. Сумах та наказом від
28.03.2013 року №713 головним державним
ревізором-інспектором Яковенко Т.М.
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ПАТ "Сумський
авторемонтний завод" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за листопад-грудень 2012
року. За результатами перевірки 10
квітня 2013 року складений акт
№1215/152/05422065 (а.с.12-14), згідно якого
відповідач дійшов висновку про
порушення позивачем вимог пп.288.5.1 п.288.5,
п.288.7 ст. 288 Податкового кодексу України,
що призвело до заниження суми
податкового зобов'язання по орендній
платі за земельні ділянки державної та
комунальної власності за
листопад-грудень 2012 року на суму 44929,20
грн.

На підставі висновків акту перевірки
№1215/152/05422065 від 10 квітня 2013 р. ДПІ у м.
Сумах 29 квітня 2013 року було прийняте
податкове повідомлення-рішення №
/22562 (а.с.15), яким ПАТ "Сумський
авторемонтний завод" з орендної плати
за земельні ділянки державної та
комунальної власності, з урахуванням
штрафних (фінансових) санкцій, в сумі
67219 грн. 74 коп., з яких: 44929, 20 грн.
основний платіж, 22464, 60 грн. штрафні
(фінансові) санкції. Позивач
погоджується з рішенням в частині
додаткового нарахування орендної
плати за 230 кв.м. за листопад-грудень 2012
року в сумі 116,04 грн. за основним
платежем та 58,02 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Ні Закон України від 3 липня 1992 року №
2535-XII "Про плату за землю" (далі - Закон №
2535-XII), ні інші нормативно-правові акти
не закріплюють обов'язок орендаря
перераховувати оренду плату
(сплачувати її в більшому розмірі) в
разі законодавчої зміни граничного
розміру цієї плати. Тобто орендар
зобов'язаний буде сплачувати більший
розмір орендної плати лише у випадку
внесення відповідних змін до договору.

Відповідно до частин першої та другої
статті 83 Земельного кодексу України
(далі - ЗК) землі, які належать на праві
власності територіальним громадам сіл,
селищ, міст, є комунальною власністю. У
комунальній власності перебувають усі
землі в межах населених пунктів, крім
земель приватної та державної
власності, а також земельні ділянки за
їх межами, на яких розташовані об'єкти
комунальної власності.

До повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить, зокрема, надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу (пункт "в" статті 12 ЗК).

Граничний розмір орендної плати за
земельні ділянки, які перебувають у
державній або комунальній власності,
встановлено Податковим кодексом
України та є обов'язковим при укладанні
відповідних договорів.

Відповідно до частини першої статті 21
цього ж Закону орендна плата - це
платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Підставою нарахування земельного
податку відповідно до статті 288
Податкового кодексу України Підставою
для нарахування орендної плати за
земельну ділянку є договір оренди
такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування, які
укладають договори оренди землі,
повинні до 1 лютого подавати
контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
переліки орендарів, з якими укладено
договори оренди землі на поточний рік,
та інформувати відповідний
контролюючий орган про укладення
нових, внесення змін до існуючих
договорів оренди землі та їх
розірвання до 1 числа місяця, що настає
за місяцем, у якому відбулися зазначені
зміни.

Згідно з ст.9 Податкового кодексу
України до загальнодержавних податків
та зборів належить плата за землю.
Згідно розділу ХІІІ Податкового
кодексу, плата за землю сплачується у
вигляді земельного податку та орендної
плати.

Встановлено і не заперечується
органами ДПІ у м. Сумах, що між Сумською
міською радою та ПАТ "Сумський
авторемонтний завод" укладено договір
№253 від 05.11.1998 р. - земельну ділянку, яка
розташована в м. Суми, пр-т Курський, 26,
площею 6,2312 га.

Відповідно до статті 21 Закону № 161-XIV та
статті 288 Податкового кодексу України
передбачено внесення змін у розмір
орендної плати за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності.

Разом із тим, статтею 30 Закону № 161-XIV
встановлено, що зміна умов договору
оренди землі здійснюється за взаємною
згодою сторін. У разі недосягнення
згоди щодо зміни умов договору оренди
землі спір вирішується в судовому
порядку.

При цьому статтею 654 Цивільного кодексу
України передбачено, що зміна договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється, якщо інше не
встановлено договором або законом чи
не випливає зі звичаїв ділового
обороту.

Разом із тим слід зауважити, що
державна податкова служба відповідно
до Податкового кодексу України
наділена повноваженнями зі здійснення
контролю за додержанням податкового
законодавства, правильністю
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати до бюджетів податків і зборів, а
також неподаткових доходів,
установлених законодавством, проте
ініціативою вносити зміни в договори
оренди землі відповідно до статей 12, 80,
83 ЗК, статті 30 Закону № 161-ХІV наділена
одна зі сторін цих договорів, якою у
справі, що розглядається, є міська рада
- орган місцевого самоврядування, через
яку відповідною територіальною
громадою реалізовано право власності
на передані в оренду земельні ділянки,
що знаходяться у комунальній
власності.

Договір оренди землі є
цивільно-правовим, а отже, йому
притаманні такі ознаки, як свобода
договору, обов'язковість його
виконання сторонами тощо. Суб'єкт
владних повноважень, який не є
учасником договору, не може
здійснювати владні управлінські
функції шляхом втручання у відносини
сторін договору, але має право
контролювати належність виконання
договору та відповідність його умов
чинному законодавству України, зокрема
стежити, щоб такі умови не суперечили
інтересам суспільства. Якщо ж договір
пов'язаний зі сплатою податків і, на
думку суб'єкта владних повноважень,
спрямований на ухилення від їх сплати,
останній, за допомогою
адміністративних заходів,
уповноважений відновити публічний
порядок.

Таким чином, суд зазначає, що хоча зміна
розміру земельного податку згідно із
Законом № 309-VI , які закріплені у
Податковому кодексу України є
підставою для перегляду встановленого
розміру орендної плати шляхом внесення
відповідних змін до договору оренди
землі його учасниками, зазначене не
тягне автоматичної зміни орендної
палати та, відповідно, донарахування
ДПІ суми податкового зобов'язання з
орендної плати із застосуванням
штрафних санкцій за податковим
повідомленням-рішенням.

Таким чином, оцінивши докази, які є у
справі за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд дійшов
висновку, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення ДПІ в м. Суми не
відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в зв'язку з чим
адміністративний позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "Сумський
авторемонтний завод" до Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області про скасування
податкового повідомлення-рішення -
задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області №/22562 від 29.04.2013
року про збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем: орендна плата
за земельні ділянки державної та
комунальної власності, з урахуванням
штрафних (фінансових) санкцій, в
розмірі 67219,74 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
С.В. Воловик

З оригіналом згідно

Суддя
С.В. Воловик