Справа № 1516/999/12
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 1516/999/12

Категорія: 10.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Фабіжевський С.А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О.,
Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Котовському
районі Одеської області на постанову
Котовського міськрайонного суду
Одеської області від 18 квітня 2013 року
по справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Котовському
районі Одеської області про визнання
дій неправомірними, зобов'язання
провести перерахунок страхових виплат,
-

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2007 року ОСОБА_1 звернувшись до
Котовського міськрайонного суду
Одеської області з адміністративним
позовом до виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Котовському
районі Одеської області, просив суд
визнати неправомірними дії
відповідача щодо відмови в перерахунку
страхових виплат, зобов'язати
відповідача провести перерахунок
страхових виплат та сплачувати
мінімальний розмір заробітної плати з
подальшими її змінами щомісячно.

Постановою від 22 травня 2007 року
Котовський міськрайонний суд Одеської
області задовольнив адміністративний
позов в повному обсязі: визнав
неправомірною відмову відповідача в
проведенні перерахунку страхових
виплат та зобов'язав відповідача
перерахувати страхові виплати та
сплачувати позивачу 420 грн. щомісячно, з
перерахуванням цих виплат при зміні
офіційно установленого розміру
мінімальної заробітної плати (а.с. 21).

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 21 жовтня 2008
року постанова Котовського
міськрайонного суду Одеської області
від 22 травня 2007 року залишена без змін
(а.с. 53-54).

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 23 лютого 2012 року скасовані
постанова Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 22 травня 2007
року та ухвала Одеського апеляційного
адміністративного суду від 21 жовтня 2008
року, а справа направлена на новий
розгляд до суду першої інстанції (а.с.
78-80).

При повторному розгляді справи
постановою Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 18 квітня 2013
року (а.с. 139) адміністративний позов
ОСОБА_1 задоволений та зобов'язано
відповідача перерахувати позивачу
страхові виплати з урахуванням
коефіцієнта зростання (підвищення)
реальної заробітної плати у галузях
економіки України починаючи з 01
березня 2007 року.

Не погоджуючись з постановою суду від 18
квітня 2013 року, виконавча дирекція
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Котовському районі Одеської області
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати оскаржену
постанову, відмовити у задоволенні
вимог ОСОБА_1 та закрити провадження по
справі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт
обґрунтовує тим, що виконавча дирекція
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Котовському районі Одеської області не
є суб'єктом владних повноважень,
оскільки відповідно до розділів І та ІІ
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» не здійснює владні
управлінські функції.

Також апелянт послався на відсутність
в оскарженій постанові посилань на
норми матеріального права на підставі
яких суд першої інстанції проводив
розрахунки.

ОСОБА_1 надав письмові заперечення на
апеляційну скаргу, в яких, з посиланням
на дотримання судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, просить апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а оскаржену
постанову - без змін.

Ухвалюючи постанову про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
провівши розрахунки, та з посиланням на
ч. 1 ст. 34 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» дійшов висновку про
наявність правових підстав для
задоволення уточнених позовних вимог
та зобов'язання відповідача провести
позивачу перерахунок страхових виплат
з урахуванням коефіцієнта зростання
(підвищення) реальної заробітної плати
у галузях економіки України починаючи
з 01 березня 2007 року.

Справа розглянута в порядку письмового
провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга може бути
задоволена частково.

Відповідно до ст. 137 КАС України,
позивач до початку судового розгляду
справи по суті може змінити підставу
або предмет адміністративного позову,
подавши письмову заяву, яка
приєднується до справи. Заява про зміну
позовних вимог повинна відповідати
вимогам, які встановлені цим Кодексом
для позовних заяв. У разі
невідповідності такої заяви вимогам
статті 106 цього Кодексу суд своєю
ухвалою повертає її позивачу. Ухвала
суду, прийнята за результатами
розгляду питання про прийняття заяви
про зміну позовних вимог, окремо не
оскаржується.

Апеляційний суд встановив, що 02 липня
2012 року до суду першої інстанції
надійшла заява ОСОБА_1, яка названа
уточненням позовних вимог (а.с. 98).

Проте зазначена заява є зміною
позовних вимог, оскільки вимоги, які
зазначені в позові від 02.04.2007 р.
стосуються перерахунку страхових
виплат у разі підвищення розміру
мінімальної заробітної плати (п. 3 ч. 1
ст. 29 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності»), а вимоги, які
викладені у заяві зареєстрованій судом
02.07.2012 року стосуються перерахунку
страхових виплат у разі зростання
середньої заробітної плати у галузях
національної економіки за даними
центрального органу виконавчої влади з
питань статистики (ч. 2 ст. 29 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»).

Заява про зміну позовних вимог не
відповідає вимогам ст. 106 КАС України,
подана в порядку цивільного
судочинства, та матеріали справи не
містять ухвали суду першої інстанції
про прийняття до провадження цієї
заяви або залишення її без руху для
усунення недоліків, як то встановлено
ст. 137 КАС України.

Оскільки адміністративний суд не
наділений процесуальними
повноваженнями розглядати в порядку
КАС України вимоги, які заявлені в
порядку ЦПК України, то саме за цих
підстав у задоволенні вимог, заявлених
у заяві від 02.07.2012 р. має бути
відмовлено.

Щодо вимог, заявлених в
адміністративному позові від 02.04.2007 р.,
то вони також не підлягають
задоволенню, але за інших підстав.

Сторонами по справі не оспорюється той
факт, що позивач на час виникнення
спору перебуває на обліку у виконавчій
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Котовському
районі Одеської області.

Спір стосується неправомірної, на
думку позивача, відмови в проведенні
перерахунку страхових виплат у разі
підвищення розміру мінімальної
заробітної плати.

Законом який регулює спірні
правовідносини є спеціальний Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності», а
не Закон України «Про охорону праці»,
який визначає основні положення щодо
реалізації конституційного права
працівників на охорону їх життя і
здоров'я у процесі трудової діяльності,
на належні, безпечні і здорові умови
праці, регулює за участю відповідних
органів державної влади відносини між
роботодавцем і працівником з питань
безпеки, гігієни праці та виробничого
середовища і встановлює єдиний порядок
організації охорони праці в Україні.

Пунктом 3 частини 1 статті 29 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності», в
редакції Закону України від 22.02.2001 р. №
2272-ІІІ, чинного з 01.04.2001 р., встановлено,
що перерахування сум щомісячних
страхових виплат і витрат на медичну та
соціальну допомогу провадиться у разі:
підвищення розміру мінімальної
заробітної плати у порядку,
визначеному законодавством.

Пунктом 4 розділу XI Прикінцеві
положення зЗакону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» Кабінету Міністрів
України доручено розробити
нормативно-правові акти, передбачені
цим Законом.

Проте на час виникнення спірних
правовідносин не встановлений Порядок
проведення перерахування сум
щомісячних страхових виплат у разі
підвищення розміру мінімальної
заробітної плати.

Апеляційний суд встановив також, що ні
Порядок призначення та здійснення
страхових виплат застрахованим особам
(членам їх сімей), затверджений
постановою правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України від 22 грудня 2005 р. N
83, чинний до 06.07.2007 р., ні Порядок
призначення, перерахування та
проведення страхових виплат,
затверджений постановою правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 27
квітня 2007 р. N 24, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 22 червня
2007 р. за N 715/13982, чинним з 06.07.2007 р., не
встановлений порядок проведення
перерахування сум щомісячних
страхових виплат у разі підвищення
розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, позовні вимоги, заявлені в
позові від 02.04.2007 р. задоволенню не
підлягають оскільки, не зважаючи на
встановлену законом підставу для
проведення перерахунку страхових
виплат у разі підвищення розміру
мінімальної заробітної плати, ні
Кабінетом Міністрів України ні
правлінням Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України порядок
проведення перерахунку за таких
обставин, не визначений.

Керуючись ст. ст. 19 Конституції України,
ст. ст. 2, 11, 137, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 3 ч. 1 ст.
198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. ст. 207, 211, 212, ч. 5 ст. 254
КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Котовському
районі Одеської області задовольнити
частково.

Скасувати постанову Котовського
міськрайонного суду Одеської області
від 18 квітня 2013 року та ухвалити нову
постанову.

Відмовити у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 до
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Котовському
районі Одеської області про визнання
дій неправомірними, зобов'язання
провести перерахунок страхових виплат.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
С.Д.Домусчі

суддя
О.О.Кравець

суддя
Л.П.Шеметенко