Справа № 808/4618/14
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року Справа № 808/4618/14
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд, у складі
головуючого судді Нечипуренка О.М., за
участю секретаря Петрусь Д.К.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали адміністративної
справи

за позовною заявою: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до: Державної податкової інспекції у
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області

про: визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 13.06.2014 та
податкової вимоги від 26.05.2014, -

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2 (посвідчення
НОМЕР_1, договір від 12.08.2014)

від відповідача - Лабур М.Г.
(довіреність № 09/08-29-10 від 17.01.2014)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Запорізького
окружного адміністративного суду із
позовом до Державної податкової
інспекції у Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 13.06.2014 №
та податкової вимоги від 26.05.2014 про
сплату боргу (недоїмки).

Ухвалою суду від 18.08.2014 відкрито
провадження в адміністративній справі
№808/4618/14, закінчено підготовче
провадження та призначений судовий
розгляд справи на 28.08.2014. Провадження у
справі за клопотанням сторін
зупинялось. Судове засіданні
призначено на 05.11.2014.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі, з підстав зазначених в
позовній заяві, надав докази в
обґрунтування позовних вимог та заяву
про наведення додаткових доводів в
обґрунтування позовних вимог.

В обґрунтування своїх доводів,
представник позивача зазначав, що
відповідач помилково здійснив
донарахування податкових зобов'язань з
податку на доходи фізичних осіб за
період з 01.01.2011 по 31.12.2013 в сумі 120 930 грн.
00 коп., хибно вважаючи позивача
податковим агентом фізичних осіб.
Всупереч наданим поясненням позивача,
згідно яких позивач придбавав
електротехнічні товари на ринку у
фізичних осіб-підприємців платників
єдиного податку.

Таким чином, відповідач ототожнив
виручку фізичної особи-підприємця з
доходом фізичної особи. Зазначене
донарахування податкового
зобов'язання з ПДФО призводить до
необхідності двічі сплачувати один й
той саме податок, що суперечить нормам
Конституції та Податкового кодексу
України.

Згідно Акту перевірки від 23.05.2014 №
32/08-29-1702/НОМЕР_2, перевіркою не
встановлено будь-яких порушень щодо
нарахування та сплати позивачем
єдиного внеску за період з 01.01.2011 по
12.05.2014.

Тому незрозуміло звідки та за який
період виникла заборгованість
позивача зі сплати єдиного внеску у
сумі 4 847 грн. 42 коп.

З самої вимоги про сплату боргу
(недоїмки) від 26.05.2014 не вбачається на
підставі чого і яким чином розрахована
сума боргу, оскільки в ній відсутні
обов'язкові реквізити акту перевірки
та податкового повідомлення-рішення.

Представник відповідача проти позову
заперечив, з підстав зазначених у
письмових запереченнях, зазначив, що
висновки перевірки відповідають
фактичним обставинам справи,
відповідно податкове
повідомлення-рішення таким, що
прийняте у відповідності та на
виконання приписів чинного
законодавства.

Вимога про сплату боргу з ЄСВ від 26.05.2014
№Ф-130 була винесена на підставі даних
картки особового рахунку ФОП ОСОБА_1 за
кодом платежу 7104000 відділом з питань
координації погашення
заборгованостей. Зазначена у вимозі
сума боргу з ЄСВ є такою, що штучно
виникла у зв'язку з некоректною роботою
АІС "Податковий блок" та вживаються
заходи щодо сторнування боргу.

Відповідно до ст.160 КАС України, 05.11.2014
сторонам проголошено вступну та
резолютивну частини постанови та
оголошено про час виготовлення
постанови у повному обсязі.

На виконання ст. 41 КАС України, в ході
судового розгляду здійснювалось повне
фіксування судового засідання за
допомогою технічних засобів, а саме:
комплексу "Камертон".

Розглянувши матеріали справи та
документи, надані сторонами додатково,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд вважає, позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що,
відповідно, підлягають задоволенню, з
наступних підстав:

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у т.ч.
на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України".

Підставами для визнання незаконними
(нечинними) актів в судовому порядку та
їх скасування є невідповідність їх
вимогам чинного законодавства та/або
визначеній законом компетенції органу,
який видав цей акт. Обов'язковою умовою
визнання акта недійсним (його
скасування) є також порушення у зв'язку
з прийняттям відповідного акта прав та
охоронюваних законом інтересів
фізичної особи, підприємства чи
організації - позивача у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі пп.20.1.4. п.20.1 ст.20, п.78.1.7. ст.78
Податкового кодексу України та
відповідно до наказу ДПІ в
Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області від 12.05.2014 № 395 у
зв'язку з припинення підприємницької
діяльності, та відповідно до
направлень на перевірку від 12.05.2014
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка
фінансово-господарської діяльності з
питань правильності визначення
сукупного оподатковуваного доходу,
правильності обчислення і
своєчасності сплати до бюджету інших
податків, зборів (обов'язкових платежів
)за період з 01.01.2011 по 12.05.2014, та
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
01.01.2011 по 12.05.2014 суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особою ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_2).

За результатами перевірки був
складений акт №32/08-29-17-02/НОМЕР_2 від
23.05.2014.

Документальною перевіркою встановлено
порушення вимог:

пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п.171.2 ст. 171 ,
п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України,
встановлено заниження податкового
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб за період з 01.01.2011 по
31.12.2013 у сумі 120 930,00 грн.

пп.49.18.2 п.49.18 ст.49, пп. 177.5.2 п. 177.5 ст.177
Податкового кодексу України податкову
декларацію про майновий стан та доходи
за III квартали 2011р. до ДПІ в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя не надана.

пп.49.18.5 п.49.18 ст.49, п. 177.5 ст.177 Податкового
кодексу України, податкова звітність, а
саме: податкова декларація про
майновий стан та доходи за 2013р. до ДПІ в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя не надана, граничний термін
подання до 09.02.2014.

ст.51 Податкового кодексу України від
02.12.2010 р. № 2755-№-УІ із змінами та
доповненнями та наказу ДПА України від
24.12.2010р. за №1020 зареєстрованого
Мінюстом України №46/18784 від 13.01.2011р. із
змінами та доповненнями, а саме
ненадання до ДПІ у Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя податкового
розрахунку за формою 1-ДФ за 2011,2012,2013
роки у строки визначені у
законодавстві та невідображення, сум
нарахованих та виплачених доходів
громадянам фізичним особам, за ознакою
доходу "127".

Згідно матеріалів перевірки, висновки
податкового органу ґрунтуються на
наступному:

ФОП ОСОБА_1 з 01.01.2011 року по 30.06.2011р.
перебувала на єдиному податку та
здійснила перехід 01.07.2011 на загальну
систему оподаткування:

Відповідно до пп.177.5.2 п.177.5 ст.177
Податкового кодексу України фізичні
особи - підприємці, які зареєстровані
протягом року в установленому законом
порядку або перейшли із спрощеної
системи оподаткування на загальну
систему оподаткування чи сплачували
фіксований податок до набрання
чинності цим Кодексом, подають
податкову декларацію за результатами
звітного кварталу, в якому розпочата
така діяльність або відбувся перехід
на загальну систему оподаткування.

Таким чином, у встановленому законом
порядку повинна була подати податкову
звітність, а саме: податкову декларацію
про майновий стан та доходи за III
квартали 2011р. до ДПІ в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя.

Перевіркою встановлено, що звітність
до ДПІ не надавалась, що є порушення
вимог пп.49.18.2 п.49.18 ст.49, пп.177.5.2 п.177.5 ст.177
Податкового кодексу України.

З 01.07.2013р. по 12.05.2014р. підприємницька
діяльність не здійснювалась, що
підтверджено книгою обліку доходів та
витрат, довідкою з бази ДРФО.

Податкова декларація про майновий стан
і доходи за період з 01.07.2013 по 31.12.2013, до
ДПІ в Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя не надана.

В порушення вимог пп.49.18.5 п.49.18 ст.49, п.
177.5 ст.177 Податкового кодексу України,
податкова звітність, а саме: податкова
декларація про майновий стан та доходи
за 2013р. до ДПІ в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя не надана,
граничний термін подання до 09.02.2014.

Проведеною перевіркою фактів оптової
реалізації (закупівлі) товару у
громадян встановлено порушення: п.167.1.
ст.167, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 пп. 168.1. ст. 168
Податкового кодексу України.

При перевірці первинних документів та
пояснення ФОП ОСОБА_1, з'ясовано, що
підприємцем у період з 01.01.2011 по 31.12.2013
здійснювалась закупівля товару у
громадян фізичних осіб, які не є
приватними підприємцями на загальну
суму 806 200,00 грн.

На підставі вказаного акту винесено
податкове повідомлення рішення №
від 13.06.2014, яким позивачу донараховано
податок з доходів фізичних осіб у
розмірі 120930,00 грн. та застосовано
штрафні санкції у сумі 90855,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням
податкового органу, позивач звернувся
до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

В акті перевірки відповідач
посилається на порушення позивачем
п.167.1 ст.167, пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 ПК
України на загальну суму 806 200,00 грн. Як
вказано в акті перевірки, вказане
порушення встановлено на підставі
первинних документів та пояснень ФОП
ОСОБА_1 та з'ясовано, що підприємцем у
період з 01.01.2011 по 31.12.2013 здійснювалась
закупівля товару у громадян фізичних
осіб, які не є приватними
підприємцями....

Разом з тим, як свідчать матеріали
справи, протягом перевіряємого періоду
ФОП ОСОБА_1 була зареєстрована
платником єдиного податку та в силу
норм пп. 165.1.36 п. 165.1 ст. 165 Податкового
кодексу України дохід, отриманий від
такої підприємницької діяльності не
підлягав оподаткуванню податком з
доходів фізичних осіб.

При цьому, відповідачем під час
проведення перевірки не був доведений
факт здійснення позивачем протягом 2011 -
2013 років виплат коштів на користь
фізичних осіб незареєстрованих як
суб'єкти підприємницької діяльності.

Згідно п. 163.1 ст. 163 ПК України об'єктом
оподаткування резидента є: загальний
місячний (річний) оподатковуваний
дохід; доходи з джерела їх походження в
Україні, які остаточно оподатковуються
під час їх нарахування (виплати,
надання); іноземні доходи - доходи
(прибуток), отримані з джерел за межами
України.

При цьому загальний місячний
оподатковуваний дохід складається із
суми оподатковуваних доходів (перелік,
яких закріплений у п. 164.2 ст. 164 цього ж
Кодексу), нарахованих (виплачених,
наданих) протягом такого звітного
податкового місяця (пп. 164.1.2 п. 164.1 ст. 164
цього Кодексу).

Відповідно до п. 162.1 ст. 162 ПК України
платниками податку є: фізичка особа -
резидент, яка отримує доходи як з
джерела їх походження в Україні, так і
іноземні доходи; фізична особа -
нерезидент, яка отримує доходи з
джерела їх походження в Україні;
податковий агент.

В розумінні норми пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ГІК
України "податковий агент щодо податку
на доходи фізичних осіб" - юридична
особа (її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ), самозайнята
особа, представництво нерезидента -
юридичної особи, інвестор (оператор) за
угодою про розподіл продукції, які
незалежно від організаційно-правового
статусу та способу оподаткування
іншими податками та/або форми
нарахування (виплати, надання) доходу (у
грошовій або негрошовій формі)
зобов'язані нараховувати, утримувати
та сплачувати податок, передбачений
розділом IV цього Кодексу, до бюджету
від імені та за рахунок фізичної особи
з доходів, що виплачуються такій особі,
вести податковий облік, подавати
податкову звітність контролюючим
органам та нести відповідальність за
порушення його норм в порядку,
передбаченому статтею 18 та розділом IV
цього Кодексу.

Податковий агент, який нараховує
(виплачує, надає) оподатковуваний дохід
на користь платника податку,
зобов'язаний утримувати податок із
суми такого доходу за його рахунок,
використовуючи ставку податку,
визначену в статті 167 цього Кодексу (пп.
168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України).

Особою, відповідальною за нарахування,
утримання та сплату (перерахування) до
бюджету податку з інших доходів (тобто,
ніж заробітна плата), є: а) податковий
агент - для оподатковуваних доходів з
джерела їх походження в Україні; б)
платник податку - для іноземних доходів
та доходів, джерело виплати яких
належить особам, звільненим від
обов'язків нарахування, утримання або
сплати (перерахування) податку до
бюджету (п. 171.2 ст. 171 ПК України).

Податок сплачується (перераховується)
у разі коли така фізична особа є
податковим агентом, - за місцем
реєстрації у контролюючих органах, до
бюджету під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом. Банки приймають
платіжні документи на виплату доходу
лише за умови одночасного подання
розрахункового документа на
перерахування цього податку до бюджету
(пп. 168.1.2 п. 168.1 пп. "а" пп. 168.4.5 п. 168.4 ст. 168
ПК України).

Згідно із пп. "а" і "б" п. 176.2 ст. 176 ПК
України особи, які відповідно до цього
Кодексу мають статус податкових
агентів, зобов'язані: а) своєчасно та
повністю нараховувати, утримувати та
сплачувати (перераховувати) до бюджету
податок з доходу, що виплачується на
користь платника податку та
оподатковується до або під час такої
виплати за її рахунок; б) подавати у
строки, встановлені цим Кодексом для
податкового кварталу, податковий
розрахунок суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, а також суми утриманого з них
податку до контролюючого органу за
місцем свого розташування. Такий
розрахунок подається лише у разі
нарахування сум зазначених доходів
платнику податку податковим агентом
протягом звітного періоду.
Запровадження інших форм звітності з
зазначених питань не допускається.

В силу норми пп. 2 п. 297.1 ст. 297 ПК України
платники єдиного податку звільняються
від обов'язку нарахування, сплати та
подання податкової звітності з таких
податків і зборів, зокрема,податку на
доходи фізичних осіб у частині доходів
(об'єкта оподаткування), що отримані в
результаті господарської діяльності
фізичної особи та оподатковані згідно
з цією главою.

Одночасно п. 297.3 ст. 297 ПК України
передбачено, що платник єдиного
податку виконує передбачені цим
Кодексом функції податкового агента у
разі нарахування (виплати, надання)
оподатковуваних податком на доходи
фізичних осіб доходів на користь
фізичної особи, яка перебуває з ним у
трудових або цивільно-правових
відносинах.

Згідно положень п. 296.1.1. ст..296 ПК України
платники єдиного податку першої і
другої груп та платники єдиного
податку третьої та п'ятої групи, які не
є платниками податку на додану
вартість, ведуть книгу обліку доходів
шляхом щоденного, за підсумками
робочого дня. відображення отриманих
доходів. Отже обов'язку вести облік
витрат у позивача немає та відповідні
положення акту перевірки про
дослідження первинних документів на
витрати не підтверджуються приписами
законодавства та наявними матеріалами
справи.

Таким чином, з наявних матеріалів
справи вбачається, що висновки акта
перевірки від 23.05.2014 № 32/08-29-1702/НОМЕР_2
про порушення позивачем норм пп. 167.1, пп.
168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176 ПК України
документально не підтверджуються, а
тому спірне податкове
повідомлення-рішення від 13.06.2014 №,
що прийняте на підставі такого акта
перевірки, є неправомірним.

Оскільки донарахування єдиного внеску
відповідачем визначено неправомірно,
то і штрафні санкції є такими, що
нараховані неправомірно, всупереч
приписам чинного законодавства.

Як встановлено в ході судового
розгляду, та підтверджено
відповідачем вимога про сплату боргу з
ЄСВ від 26.05.2014 №Ф-130 була винесена на
підставі даних картки особового
рахунку ФОП ОСОБА_1 за кодом платежу
7104000 відділом з питань координації
погашення заборгованостей.

Зазначена у вимозі сума боргу з ЄСВ є
такою, що штучно виникла у зв'язку з
некоректною роботою АІС "Податковий
блок" , тож вимога винесена
безпідставно та підлягає скасуванню.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони: 1) на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частиною другою ст. 162 КАС України
передбачено, що у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову, зокрема, про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

На підставі вищевикладеного суд дійшов
висновку, що відповідач не довів
правомірність прийнятих ним спірного
податкового повідомлення-рішення від
13.06.2014 № та податкової вимоги від
26.05.2014 про сплату боргу (недоїмки).

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області від
13.06.2014 № та податкову вимогу від
26.05.2014 про сплату боргу (недоїмки).

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2) судові
витрати у розмірі 433,27 грн. (чотириста
тридцять три гривні 27 коп.)

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі у
відповідності до вимог ст. 160 КАС
України оформлена і підписана 16.12.2014.

Суддя О.М.
Нечипуренко