Справа № 815/1636/14
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/38423/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді
Шведа Е.Ю.,

суддів
Горбатюка С.А.,

Мороз
Л.Л.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за

касаційною скаргою Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області

на постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19 червня 2014
року

у справі № 815/1636/14

за позовом Приватного підприємства
«ТТТ»

до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області

про визнання протиправною та
скасування постанови,

встановив:

Приватне підприємство «ТТТ» (далі - ПП
«ТТТ») звернулось до суду з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області (далі -
Держархбудінспекція в Одеській
області), в якому просило визнати
протиправною та скасувати постанову
Держархбудінспекція в Одеській
області від 24 лютого 2014 року № 49/24-П про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19 червня 2014
року постанову суду першої інстанції
скасовано, ухвалено нову постанову,
якою позов задоволено.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову суду апеляційної
інстанції скасувати, ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову. Вимоги касаційної скарги
мотивовані тим, що факт вчинення
позивачем правопорушення у сфері
містобудівної діяльності
підтверджено, зокрема, актом перевірки
та протоколом, які підписані
представником позивача без зауважень.
При цьому, вчинення правопорушення
позивачем жодним чином не спростовано.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин справи,
суд дійшов наступного висновку.

Судами встановлено наступні обставини.
02 липня 2009 року виконавчим комітетом
Одеської міської ради на підставі
розпорядження Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради №
272 від 28 квітня 2009 року, видано ПП «ТТТ»
свідоцтво про право власності на
нежитлові будівлі виробничої бази,
згідно з яким посвідчено, що об'єкт,
який розташований за адресою: вул.
Андреєвського, 14, м. Одеса, належить
позивачу.

10 лютого 2014 року Держархбудінспекцією
в Одеській області відповідно до листа
Прокуратури Одеської області та на
підставі направлення № 263 від 27 січня
2014 року проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
містобудівного законодавства при
проведенні будівельних робіт та
експлуатації об'єкта, розташованого за
адресою: вул. Андреєвського, 14, м. Одеса.

За наслідками проведення перевірки
складено акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
від 10 лютого 2014 року, яким встановлено
порушення: відхилення від технічного
паспорту на виробничу базу по вул.
Андреєвського, 14, м. Одеса виготовлений
КП «Одеське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів
нерухомості» від 15 вересня 2005 року №
23302398, а саме: у напівпідвальному
приміщені « 2» адміністративного
корпусу «А» під східним маршем
влаштований вхід в комору, який не
відображений у вищезазначеному
технічному паспорті; ведуться
будівельні роботи з реконструкції
виробничого корпусу «Б» шляхом
змінення воріт фасадного в'їзду в
корпус та улаштування замість них
дверей для входу, залита стяжка полу,
чим зменшено висоту приміщення 0,5 м, на
території зафіксоване складування
бетонних блоків.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено протокол від 10
лютого 2014 року про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, яким
встановлено порушення ПП «ТТТ» ч. 1 ст. 34
та ч. 1 ст. 36 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», за що передбачена
відповідальність п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності».

Також, 10 лютого 2014 року винесено припис,
в якому вимагається усунути порушення
вимог містобудівного законодавства в
термін до 10 березня 2014 року.

24 лютого 2014 року відповідачем прийнято
постанову № 49/24-П, якою ПП «ТТТ» визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено штраф в сумі
109620 грн.

Вважаючи вказану постанову
протиправною, позивач звернувся до
суду з даним позовом про її скасування.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову, виходив з того, що
оскаржувана постанова прийнята
відповідно до норм закону, з
дотриманням процедури її прийняття.
Вчинення позивачем правопорушення
підтверджено під час розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
задовольняючи позов, виходив з того, що
факт вчинення позивачем
правопорушення є недоведеним.

Суд касаційної інстанції не
погоджується з таким висновком суду
апеляційної інстанції та вважає
законним і обґрунтованим рішення суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 34 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» замовник
має право виконувати будівельні роботи
після реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності.

Згідно з ч. 1 ст. 36 вказаного закону,
право на виконання підготовчих робіт
(якщо вони не були виконані раніше
згідно з повідомленням або
зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах, що
належать до I - III категорій складності,
підключення об'єкта будівництва до
інженерних мереж та споруд надається
замовнику та генеральному підряднику
чи підряднику (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) після реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

При цьому, виконувати будівельні
роботи, підключати об'єкт будівництва
до інженерних мереж та споруд без
реєстрації зазначеної декларації
забороняється (абз. 2 ч. 2 ст. 36 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності»).

П. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
передбачена відповідальність, за
виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації про початок
виконання таких робіт.

Так, відповідно до змісту п. 4 ч. 2 ст. 2
вказаного закону, суб'єкти
містобудування, які є замовниками
будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної діяльності),
або ті, що виконують функції замовника
і підрядника одночасно, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації про початок
виконання таких робіт, а також
наведення недостовірних даних у
зазначеній декларації на об'єктах III
категорії складності - у розмірі
дев'яноста мінімальних заробітних
плат.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується актом
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил від 10 лютого
2014 року та протоколом про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 10 лютого 2014 року, які не
містять зауважень, пояснень
уповноваженої особи ПП «ТТТ»,
позивачем здійснювались будівельні
роботи на об'єкті, що знаходиться по
вул. Андреєвського, 14, м. Одеса.

При цьому, власник вказаного об'єкту не
звертався до відповідача з питань
оформлення документів, які дають право
на виконання будівельних робіт, що не
заперечується сторонами.

Крім того, судами встановлено та також
не заперечується сторонами, що об'єкт,
перевірку якого здійснено
відповідачем, відноситься до III
категорії складності.

З урахування встановлених обставин,
факту виконання позивачем будівельних
робіт без реєстрації декларації про
початок виконання таких робіт та за
відсутності доказів, які б могли
спростувати наведену обставину,
оскаржувана постанова відповідача
прийнята з дотриманнями вимог, на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені законодавством
України.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
помилково скасував його законне та
обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

За таких обставин, касаційної скарга
підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду апеляційної інстанції -
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області задовольнити
частково.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19 червня 2014
року скасувати та залишити в силі
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року.

Ухвала набирає законної сили у порядку
та строки, передбачені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та не підлягає оскарженню,
проте може бути переглянута з підстав,
у строк та у порядку, визначених
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді