Справа № К/9991/9762/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/9762/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого: судді Чалого С.Я.

Суддів: Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

секретар

судового засідання Зубенко Д.В.

за участю представників сторін

скаржника - Щиголь Є.В.

позивача - Ратушна Ю.М.

розглянувши в порядку касаційного
провадження у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за касаційного скаргою
казенного підприємства спеціального
приладобудування "Арсенал" на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19 серпня 2009 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 листопада
2010 року у справі за позовом Державної
фінансової інспекції в м.Києві до
державного підприємства завод
"Арсенал" про зобов'язання виконати
вимоги, -

встановила:

У квітні 2008 року Контрольно-ревізійне
управління в м.Києві звернулося до суду
з позовом до державного підприємства
завод "Арсенал" про зобов'язання
виконати вимогу від 13 березня 2008 року
№26-08-14/1789 щодо сплати частини прибутку
(доходу) до загального фонду Державного
бюджету України на загальну суму 2 858 333,
33 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 серпня 2009 року залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 листопада
2010 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями суду
першої та апеляційної інстанцій,
відповідач звернувся з касаційною
скаргою, в якій посилаючись та
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить їх
скасувати, в позові відмовити.

З урахуванням положень ст. 55 КАС
України, колегія суддів вбачає за
доцільне замінити відповідача -
Контрольно-ревізійне управління в
м.Києві на його правонаступника -
Державну фінансову інспекцію в м.Києві.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та вбачається з
матеріалів справи, відповідно до плану
контрольно-ревізійної роботи
Контрольно-ревізійного управління в м.
Києві на II квартал 2007 року, було
проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
відповідача за період з 01.01.2005 по 01.04.2007
року.

За результатами ревізії було складено
акт від 24.07.2007 № 08-30/616, який був
підписаний відповідачем із
запереченнями. Відповідно до акту,
ревізією було встановлено порушення
чинного законодавства, відповідно до
якого завдано шкоду інтересам держави
в розмірі 2 858 333 грн.

В ході ревізії було встановлено,
зокрема, що відповідачем укладено
договір від 12.01.2002р. № 12/02 з ТОВ
"Житло-Буд" про будівництво
багатоквартирного житлового будинку з
приміщенням суспільного призначення
та критими автостоянками на Кловському
узвозі, 7-а у м. Києві.

Відповідно до умов даного договору,
сторони домовились об'єднати зусилля
передпроектних і проектних робіт,
будівництва та вводу в експлуатацію
багатоквартирного житлового будинку з
приміщеннями суспільного призначення
та критою автостоянкою за адресою:
Кловський узвіз, 7-а у Печерському
районі м.Києва. Сторони прийняли на
себе відповідні зобов'язання, а саме:
відповідач, виступаючи замовником,
надає під будівництво земельну ділянку
(на Кловському узвозі, 7-а), а ТОВ
"Житло-Буд", виступає генеральним
підрядчиком та інвестором будівництва
- бере обов'язки по виконанню всього
обсягу робіт з будівництва та його
фінансуванню.

17.08.2004р. сторонами було укладено
Додаткову угоду № 1, якою змінено п. 1.3
Договору та передбачено, що відповідач
замість квартир має право отримати
грошову компенсацію конкретної площі
квартир, визначеної Договором у
відсотковому відношенні - 5% загальної
площі квартир будинку.

В подальшому до Договору вносились
зміни додатковими угодами № 2, № 3, №4, №
5, № 6. В пункті 1 останньої угоди від
19.09.2006р. № 6 вказано, що згідно
домовленості між ТОВ "Житло-Буд" та
Державним підприємством завод
"Арсенал", на підставі п. 1. 3 Договору від
12.12.2002р. № 12/02 (з врахуванням змін, які
внесені послідуючими додатковими
угодами) ТОВ "Житло-Буд" здійснило
грошову компенсацію у розмірі 8300000 грн.
в тому числі ПДВ 1383333,33 грн., за частину
квартир загальною площею 1950,19 кв. м.,
права на які належали відповідачу в
будинку №7-а на Кловському узвозі в м.
Києві.

Як вбачається з матеріалів справи за
2005-2006р. відповідачем було отримано
грошові кошти з врахуванням сальдо
проведених розрахунків станом на
01.01.2005р. в сумі 9800000 грн., в тому числі ПДВ
16333333,33 грн. від ТОВ "Житло-Буд", як
компенсація за частину квартир.

В порушення вимог ст. 4 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999р. № 996-XIV
та п. 5 Стандарту (Положення)
бухгалтерського обліку 15 "Дохід" дані
кошти обліковувались на рахунку "69" -
"Доходи майбутніх періодів".

Тобто, відповідачем занижено в обліку
та фінансовій звітності доход за
результатами роботи у 2006 році а суму
8166666,67 грн. як наслідок, за результатами
фінансово-господарської діяльності не
нараховано і не перераховано частину
цього прибутку (доходу), що підлягає
сплаті до загального фонду Державного
бюджету України в 2006 році в сумі - 4083333,34
грн.

Крім того, впродовж I кварталу 2007 року
відповідач отримав грошові кошти від
ТОВ "Житло-Буд" в сумі 1750000 в тому числі
ПДВ 291666,67 як компенсацію за частину
квартир, загальною площею 1250,19 кв. м.
Облік отриманих коштів здійснювався на
рахунку 69 "Доходи майбутніх періодів", у
зв'язку з чим позивачем знову було
порушено т. 4 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999р. № 996-XIV
та п. 5 Положення (Стандарту)
бухгалтерського обліку 15 "Дохід", що
призвело до викривлення звітності, а
саме заниження доходів за результатами
роботи у I кварталі 2007 року на суму -
1458333,33 грн. та не нарахування і не
перерахування частини прибутку
(доходу), що підлягає сплаті до
загального фонду Державного бюджету
України за результатами
фінансово-господарської діяльності в I
кварталі 2007 року в сумі - 218749,99 грн.

В ході ревізії відповідачем було
повністю перераховано до загального
фонду Державного бюджету України
належну до сплати частину прибутку у
сумі - 218749,99 грн.

Також під час ревізії відповідачем
перераховано до загального фонду
Державного бюджету України частину
прибутку на суму 1225000,01 грн. від
отриманої грошової компенсації за
частину квартир, права на які належали
відповідачу.

Згідно абз. 1 пп. 2.2.6 Положення,
управління пред'являє керівникам та
іншим посадовим особам підконтрольних
установ, які ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених у ході ревізій
порушень і недоліків.

Позивач пред`явив відповідачу вимогу
від 13.03.2008р. №26-08-14/1789 про повне усунення
виявлених ревізією порушень
законодавства та відшкодування
завданих державі збитків на загальну
суму 2 858333,33 грн.

Однак, відповідач у визначений строк не
виконав в повному обсязі вимоги
позивача.

Так, абз. 2 п. 46 Порядку передбачено, що
про усунення виявлених ревізією фактів
порушення законодавства цей об'єкт
контролю у строк, визначений вимогою
про їх усунення, повинен інформувати
відповідний орган служби з поданням
завірених копій первинних, розпорядчих
та інших документів, що підтверджують
усунення порушень.

Відповідно до абз. 3 п. 50 Порядку, за
результатами проведеної ревізії у
межах наданих прав органи служби
вживають заходів для забезпечення,
крім іншого, звернення до суду в
інтересах держави щодо усунення
виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів, а також
стягнення у дохід держави коштів,
одержаних за незаконними договорами,
без встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства.

Згідно з п. 8 ст. 10 Закону України «Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні» головному
контрольно-ревізійному управлінню
України, контрольно-ревізійним
управлінням в Республіці Крим,
областях, містах Києві і Севастополі,
контрольно-ревізійним підрозділам
(відділам, групам) у районах, містах і
районах у містах надається право у
судовому угодами, без встановлених
законом підстав та з порушенням
чинного законодавства угодами, без
встановлених законом підстав та з
порушенням чинного законодавства.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
погоджує висновки судів попередніх
інстанцій щодо наявності правових
підстав для задоволення позовних вимог
та зобов'язання державного
підприємства завод "Арсенал" виконати
вимогу від 13 березня 2008 року №26-08-14/1789
щодо сплати частини прибутку (доходу)
до загального фонду Державного бюджету
України на загальну суму 2 858 333, 33 грн.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів приходить до висновку, що при
розгляді справи судами попередніх
інстанцій були повно встановлені
фактичні обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми
процесуального права. Доводи
касаційної скарги висновків судів не
спростовують.

Відповідно до ст. 224 КАС України, суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчинення процесуальних дій.

Керуючись статтею 221, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У х в а л и л а:

Касаційну скаргу казенного
підприємства спеціального
приладобудування "Арсенал" залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 серпня 2009 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 05 листопада 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строки та в порядку,
встановленими статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: