Справа № 816/4462/14
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року 11:41м. ПолтаваСправа №
816/4462/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Петренко О.В.,

представника позивача - Левченка Д.В.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Полтавського міського центру
зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення
коштів, -

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2014 року Полтавський
міський центр зайнятості (далі -
позивач) звернувся до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_2
(далі - відповідач) про стягнення коштів
у розмірі 786,75 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилався на те, що відповідачем під
час перебування на обліку в центрі
зайнятості в якості безробітного та
отримання допомоги по безробіттю за
період з 13 березня 2013 року по 25 квітня
2013 року не було повідомлено про факт
перебування в трудових відносинах з
Полтавським обласним центром
перепідготовки та підвищення
кваліфікації працівників органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, державних підприємств,
установ і організацій, у зв'язку з чим
безпідставно отримано за вказаний
період допомогу по безробіттю.
Зважаючи на викладене, відповідно до ч.
3 ст. 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" сума отриманої допомоги
підлягає поверненню.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав, просив
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні проти
позову заперечував, просив відмовити у
його задоволенні, посилаючись на
перебування у вказаних трудових
відносинах на тимчасовій основі при
виконанні почасової роботи, у зв'язку з
чим не вважає вимоги позивача такими,
що підлягають задоволенню.

Заслухавши представника позивача та
відповідача, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

28 лютого 2013 року та 07 березня 2013 року
ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1)
зверталась до Полтавського міського
центру зайнятості із заявами про
надання статусу безробітного, в якій
зазначила, що не зареєстрована як
суб'єкт підприємницької діяльності,
трудовою діяльністю не займається, не є
найманим працівником, не належить до
громадян, які забезпечують себе
роботою самостійно.

На підставі пунктів 1, 3, 4 статті 22,
пункту 1 статті 23 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" наказом центру зайнятості
від 28 лютого 2013 року відповідачу надано
статус безробітного та розпочато
виплату допомоги по безробіттю, що
підтверджується витягом із наказів та
даними його персональної картки.

Відповідно до підпункту "б" пункту 3
статті 1 Закону № 803-ХІІ в Україні до
зайнятого населення належать
громадяни, що проживають на території
держави на законних підставах
громадяни, які самостійно забезпечують
себе роботою, включаючи підприємців,
осіб, зайнятих індивідуальною трудовою
діяльністю, творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві, а
також члени особистих селянських
господарств, діяльність яких
здійснюється відповідно до Закону
України "Про особисте селянське
господарство".

Згідно пункту 5 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Державної податкової
адміністрації України від 13.02.2009 № 60/62
(далі - Порядок № 60/62) перевірка
достовірності даних, які є підставою
для надання особі статусу безробітної
та виплати їй матеріального
забезпечення, проводиться центрами
зайнятості.

На підставі вказаної правової норми
позивачем здійснено перевірку
достовірності даних стосовно
відповідача та встановлено, що він
працював та одночасно перебував на
обліку в центрі зайнятості і отримував
допомогу по безробіттю.

Відповідно до акту розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" № 203 від 20 березня 2014 року
встановлено, що відповідач перебував в
трудових відносинах з Полтавським
обласним центром перепідготовки та
підвищення кваліфікації працівників
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, державних
підприємств, установ і організацій на
підставі трудової угоди від 13 березня
2013 року (з 13 по 31 березня 2013 року).

Згідно частини 3 статті 1 Закону України
"Про зайнятість населення" в Україні до
зайнятого населення належать
громадяни, що проживають на території
держави на законних підставах,
працюючі по найму на умовах повного або
неповного робочого дня (тижня) на
підприємствах, в установах і
організаціях, незалежно від форм
власності, у міжнародних та іноземних
організаціях в Україні і за кордоном у
фізичних осіб.

Отже, відповідач, не повідомивши про
факт перебування у трудових відносинах
з вказаним вище суб'єктом
господарювання, безпідставно
отримував допомогу по безробіттю.

Надаючи оцінку посиланню відповідача
на перебування у вказаних трудових
відносинах на тимчасовій основі при
виконанні почасової роботи, суд
виходив з наступного.

Відповідно до пунктів 5 та 8
Порядку організації громадських та
інших робіт тимчасового характеру,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 20 березня 2013 року
№ 175 громадські та інші роботи
тимчасового характеру виконуються
виключно на створених для цього
тимчасових робочих місцях. Роботодавці
подають територіальним органам
інформацію про потребу в робочій силі
для укомплектування тимчасових
робочих місць, відповідно до якої
територіальні органи здійснюють
направлення осіб, зазначених у пункті 3
цього Порядку. З особами, які беруть
участь у громадських та інших роботах
тимчасового характеру, роботодавці
укладають в письмовій формі строкові
трудові договори на строк, що сумарно
протягом року не може перевищувати 180
календарних днів. Про участь осіб у
таких роботах роботодавці вносять
записи до трудових книжок відповідно
до законодавства про працю.

Місцеві органи влади щороку
відповідно до територіальних програм
зайнятості населення та інших
відповідних програм приймають рішення
щодо організації громадських робіт,
визначають види робіт, роботодавців, за
участю яких планується організація
таких робіт, та інформують їх про
прийняте рішення. Місцеві органи влади
доводять територіальним органам
інформацію про прийняте рішення і
обсяги коштів, необхідних для
фінансування організації громадських
робіт.

Так, відповідно до
листа-відповіді Полтавського
обласного центру перепідготовки та
підвищення кваліфікації працівників
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, державних
підприємств, установ і організацій від
16 грудня 2014 року № 01-15/564 повідомлено, що
останнім не створювались нові робочі
місця тимчасового характеру для
виконання роботи тимчасового
характеру, а саме з метою забезпечення
проведення заняття "Культура ділового
мовлення" у березні 2013 року. Надання
освітніх послуг не відноситься до
громадських та інших робіт тимчасового
характеру.

Таким чином, посилання відповідача не
знайшло свого підтвердження в ході
судового розгляду.

Відповідно до частини 2 статті 36
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Згідно частини 3 тієї ж статті сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Згідно з довідкою про суму виплаченої
допомоги по безробіттю Полтавського
міського центру зайнятості за період з
13 березня 2013 року по 25 квітня 2013 року
відповідач отримав допомогу по
безробіттю у розмірі 786,75 грн.

Наказом № 102 від 20 березня 2014 року
відповідача зобов'язано повернути
виплачені кошти у вказаній сумі.
Листом-повідомленням № 03-1367 від 21
березня 2014 року повідомлено
відповідача про необхідність
відшкодування ним коштів, виплачених
як допомога по безробіттю. Вказані вище
наказ та лист-повідомлення відповідачу
направлені рекомендованим листом та
отримані відповідачем 31 березня 2014
року (а.с. 19-21).

Станом на момент судового розгляду
позивачем та відповідачем було
повідомлено суду, що вказаний наказ
ними не оскаржувався.

Враховуючи те, що відповідачем в
добровільному порядку отриману
допомогу по безробіттю в сумі 1096,91 не
повернено, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги Полтавського
міського центру зайнятості до ОСОБА_2
про стягнення коштів є обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7-11, 71, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Полтавського
міського центру зайнятості до ОСОБА_2
про стягнення коштів задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) на користь Полтавського
міського центру зайнятості кошти у
розмірі 786,75 грн (сімсот вісімдесят
шість гривень 75 коп.).

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд.

Повний текст постанови
виготовлено 17 грудня 2014 року.

Суддя
І.Г. Ясиновський