Справа № 824/3328/14-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

17 грудня 2014 року м. Чернівці
Справа №824/3328/14-а

Суддя Чернівецького окружного
адміністративного суду Маренич І.В.,
розглянувши адміністративний позов
депутата Заставнівської міської ради
Михайлюка Ігоря Васильовича до
Прокуратури Заставнівського району,
Заставнівської міської ради,
Заставнівського міського голови
Цуркана Ярослава Васильовича,
секретаря Заставнівської міської ради
Вікірюк Софії Іванівни,-

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2014 року до Чернівецького
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
депутата Заставнівської міської ради
Михайлюка Ігоря Васильовича до
Прокуратури Заставнівського району,
Заставнівської міської ради,
Заставнівського міського голови
Цуркана Ярослава Васильовича,
секретаря Заставнівської міської ради
Вікірюк Софії Іванівни про визнання
протиправними дій, бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень вчинити дії, визнання
наявності чи відсутності компетенції
(повноважень) суб'єкта владних
повноважень.

Розглянувши адміністративний позов та
додані до нього матеріали, суд дійшов
висновку, що даний позов підлягає
поверненню позивачу з наступних
підстав.

У відповідності до ч.1 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

При цьому адміністративні суди
розглядають адміністративні справи
відповідно і в межах визначеної КАС
України підсудності. Відповідно до
положень КАС України під підсудністю
розуміють розподіл справ між судами в
межах одного виду юрисдикції.

Статтями 18-20 КАС України визначені
правила предметної, територіальної та
інстанційної підсудності, які
складають алгоритм визначення
компетентного суду для розгляду і
вирішення конкретної адміністративної
справи.

Крім цього, згідно із реченням 1 ч.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод від 04.11.1950, № ETS N
005 кожен має право на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам предметно
підсудні усі адміністративні справи у
яких однією зі сторін є орган чи
посадова особа місцевого
самоврядування, посадова чи службова
особа органу місцевого самоврядування,
крім тих, які підсудні окружним
адміністративним судам.

За правилами предметної підсудності
адміністративних справ, відповідно до
п.1 ч.1 ст. 18 Кодексу адміністративного
судочинства України, визначено, що
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи, у яких однією
із сторін є орган чи посадова особа
місцевого самоврядування, посадова чи
службова особа органу місцевого
самоврядування, крім тих, які підсудні
окружним адміністративним судам.
Загальне правило, яке встановлено цією
статтею полягає в тому, що предметна
підсудність адміністративних справ не
може бути змінена.

Згідно із ч.1 ст.50 КАС України сторонами
в адміністративному процесі є позивач
та відповідач.

Із змісту адміністративного позову
вбачається, що в даному спорі
відповідачами є орган та посадова
особа місцевого самоврядування, а тому
він предметно підсудний місцевому
загальному суду як адміністративному
суду (у даному разі Заставнівському
районному суду), який в розумінні
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод від 04.11.1950, №ETS N
005 є судом, встановленим законом.

Чернівецький окружний
адміністративний суд, із врахуванням
наведених вище правил предметної
підсудності, для цієї справи, в
розумінні Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод від
04.11.1950, №ETS N 005, не є судом встановленим
законом, а отже не може здійснювати
розгляд справи.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.18 КАС
України справи щодо оскарження дій або
бездіяльності посадових чи службових
осіб місцевих органів виконавчої влади
розглядаються і вирішуються місцевим
загальним судом як адміністративним
судом або окружним адміністративним
судом за вибором позивача.

У зазначеній нормі закладено виборну
(альтернативну) підсудність, яка може
бути застосована за таких умов:

1) відповідачем у такій справі може
бути лише посадова чи службова особа
органу виконавчої влади, а не органу
місцевого самоврядування;

2) предметом спору у такій справі є лише
дія чи бездіяльність таких посадових
чи службових осіб - рішення цих осіб не
може бути предметом спору у такій
справі, оскільки в останньому випадку
справа буде предметно підсудна тільки
окружному адміністративному суду.

Згідно із реченням 2 ч.2 ст.5 Конституції
України народ здійснює владу
безпосередньо і через органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, а відповідно до ч.1 ст.6
Конституції України державна влада в
Україні здійснюється на засадах її
поділу на законодавчу, виконавчу та
судову.

Аналізуючи зазначені положення
Конституції України слід прийти до
висновку, що в Україні діють два
окремих інститути "органи місцевого
самоврядування" та "органи державної
влади", які по своїй правовій природі
створення, організації діяльності є
різними. При цьому суд зазначає, що
органи виконавчої влади (у т.ч. місцеві
органи виконавчої влади) відносяться
до органів державної влади, а не
органів місцевого самоврядування.

Органи виконавчої влади становлять
єдину систему, до якої входять Кабінет
Міністрів України, центральні органи,
органи виконавчої влади Автономної
Республіки Крим та місцеві органи.
Статус названих представників влади
визначається Законами України "Про
Кабінет Міністрів України", "Про
центральні органи виконавчої влади",
"Про місцеві держані адміністрації",
тощо.

Згідно із Законом України "Про місцеве
самоврядування в Україні" міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють спільні інтереси
територіальних громад міст, а голова
такої ради та секретар є посадовими
особами органу місцевого
самоврядування.

Отже "органи місцевого самоврядування"
та "місцеві органи виконавчої влади" по
своїй правовій природі є різними
органами, а тому їх ототожнення є
помилковим.

Враховуючи наведене, Чернівецький
окружний адміністративний суд
неповноважний щодо розгляду спорів
предметом оскарження яких є рішення,
дії чи бездіяльність органу місцевого
самоврядування. Крім того, вирішення
справи з порушенням правил предметної
підсудності є підставою для скасування
такого рішення.

Крім цього судом встановлено, що
позивач Михайлюк І.В. звертався уже до
Чернівецького окружного
адміністративного суду з такими
самими позовними вимогами.

12 листопада 2014 року Чернівецьким
окружним адміністративним судом було
повернуто позивачу позовну заяву.

Відповідно до п.6 ч.3 ст. 108 Кодексу
адміністративного судочинства України
позовна заява повертається позивачу,
якщо справа не підсудна цьому
адміністративному суду. Позовна заява
помилково подана до Чернівецького
окружного адміністративного суду з
порушенням правил предметної
підсудності і підлягає розгляду
місцевим загальним судом як
адміністративним судом.

Повернення позовної заяви не позбавляє
позивача права повторного звернення до
належного адміністративного суду.

За таких обставин позовна заява та
додані до неї документи підлягають
поверненню позивачу.

Також, суд роз'яснює позивачу, що згідно
положень КАС України третя особа
відноситься до складу осіб, які беруть
участь у справі, однак її правовий
статус є відмінним від статусу сторони.
Питання про вступ третьої особи у
справу відповідно до ч.3 ст.53 КАС
України вирішується ухвалою суду. При
цьому сторона у справі може заявити
клопотання про залучення до справи
третьої особи, однак вона процесуально
не може у позові визначати третю особу
у справі (див. ст.106 КАС України).

Згідно з ч. 2 ст. 87 КАС України, розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом. Так,
відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України
"Про судовий збір", сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі повернення заяви або
скарги, а тому суд, ухвалив повернути
сплачений судовий збір позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч.1 ст. 18, п.6 ч.3 ст.108, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ :

1. Позовну заяву та додані до неї
документи повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної
заяви надіслати позивачу негайно.
Роз'яснити позивачу, що він має право на
повторне звернення за предметною
підсудністю до місцевого загального
суду як адміністративного суду.

3. Повернути Михайлюку Ігорю
Васильовичу сплачений судовий збір,
згідно платіжного доручення
№P24A66253 від 11.11.2014 р. ПАО КБ "
Приватбанк " у розмірі - 73 (сімдесят три )
грн. 08 коп.

Ухвала відповідно до ст. 185 Кодексу
адміністративного судочинства України
може бути оскаржена повністю або
частково в апеляційному порядку.

Згідно із ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
апеляційна скарга на ухвалу подається
до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд протягом п'яти
днів з дня проголошення. Якщо ухвалу
було постановлено у письмовому
провадженні або без виклику особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
І.В. Маренич