Справа № 2а-2305/96/12
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-2305/96/12
Головуючий у 1-й інстанції: Дудніченко
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 10.02.2012 у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Звенигородської
районної державної адміністрації
Черкаської області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 10.02.2012 у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову, якою позовні вимоги
задовольнити повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено колегією суддів, позивач є
особою, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
інвалідом ІІ групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з
катастрофою на Чорнобильській АЕС.

Так, позивач просить суд зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
06.06.1996 по по дату набуття постановою
суду законної сили та в подальшому.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 99
Кодексу адміністративного судочинства
України, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до положень статей 203 та 155
КАС України постанова суду першої
інстанції скасовується в апеляційному
порядку і позовна заява залишається
без розгляду, якщо позовну заяву подано
з пропущенням встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду і суд не знайшов підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

Колегія суддів вважає, що позивач
повинен був дізнатися про те, що
щорічну допомогу на оздоровлення йому
виплачено у меншому розмірі в момент
отримання ним такої допомоги, тому
відсутні підстави для визнання причин
пропуску позивачем строку звернення до
адміністративного суду поважними.

Враховуючи те, що позов до суду першої
інстанції було подано 19.01.2012 та строк
звернення до адміністративного суду не
поновлений, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції при ухваленні
постанови порушено норми
процесуального права, в зв'язку з чим
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню в частині
відмовлених позовних вимог за період з
06.06.1996 по 18.07.2011 з залишенням позовної
заяви без розгляду.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», щорічна
допомога на оздоровлення інвалідам ІІ
групи внаслідок захворювання,
пов'язаного із Чорнобильською
катастрофою, виплачується у розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат.

Відповідачем зазначена допомога за 2011
рік була виплачена позивачу у розмірі,
встановленому Постановою Кабінету
Міністрів України № 562 від 12.07.2005 «Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Так, здійснивши позивачу виплату
допомоги на оздоровлення за 2011 рік у
розмірі, передбаченому Постановою
Кабінету Міністрів України, не виконав
взяті державою зобов'язання та порушив
права позивача.

Враховуючи, що Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановою Кабінету
Міністрів України № 562 від 12.07.2005 «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а тому відповідач
неправомірно виплачував допомогу на
оздоровлення за 2011 рік в меншому
розмірі ніж це передбачено ст. 48
зазначеного Закону.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2012 рік», який набрав чинності 01.01.2012,
установлено, що у 2012 році норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених КМ України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Пунктом 1 Постанови КМ України «Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 562 від
12.07.2005 установлено розмір щорічної
допомоги на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Вищезазначені норми змін не зазнавали,
неконституційними не визнавались,
отже, підлягають застосуванню з часу
набрання ними чинності.

Крім того, у Рішенні Конституційного
Суду України від 26 грудня 2011 року №
20-рп/2011 закріплено, що в одних законах
безпосередньо встановлено розміри
соціальних виплат, а в інших їх
визначення віднесено до повноважень
Кабінету Міністрів України. Відповідно
до положень закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначення порядку та
розмірів соціальних виплат віднесено
до відання Кабінету Міністрів України.

Враховуючи викладене, відповідачем
правомірно нараховано та виплачено
позивачу щорічну допомогу на
оздоровлення за 2012 рік у розмірі,
визначеному постановою КМ України № 562
від 12.07.2005 .

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції при
ухваленні постанови порушено норми
матеріального та процесуального права,
в зв'язку з чим постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А
Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Звенигородського районного
суду Черкаської області від 10.02.2012
скасувати та ухвалити нову, якою
позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
праці та соціального захисту населення
Звенигородської районної державної
адміністрації Черкаської області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату щорічної одноразової допомоги
на оздоровлення за період з 06.06.1996 по
18.07.2011 залишити без розгляду.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
праці та соціального захисту населення
Звенигородської районної державної
адміністрації Черкаської області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату щорічної одноразової допомоги
на оздоровлення задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність та
зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Звенигородської районної державної
адміністрації Черкаської області
нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щорічну
допомогу на оздоровлення у розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат, в
порядку та на умовах, визначених
положеннями статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за 2011 рік.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена в порядку та
строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя

Кучма А.Ю.

Судді:

Аліменко В.О.

Безименна Н.В.