Справа № 820/17165/14
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 р.Справа № 820/17165/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання
Губарь А.С.,

представників сторін: позивача -
Лагутіна І.В., відповідача - Гуди К.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі
м.Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 06.11.2014р. по
справі № 820/17165/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТД ВЛАДАР-ХАРКІВ"

до Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м.Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТД ВЛАДАР-ХАРКІВ"
(далі по тексту - позивач, ТОВ "ТД
ВЛАДАР-ХАРКІВ") звернулось до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області (далі
по тексту - відповідач, ДПІ у
Дзержинському районі) в якому просило
суд визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення 15.07.2014
року № про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 335829, 00 грн., в тому числі
223886, 00 грн. за основним платежем та 111943,
00 грн. та № про збільшення
позивачу суми грошового зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 367254, 00
грн., в тому числі 244836, 00 грн. за основним
платежем та 122418, 00 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами).

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 06.11.2014 р. по
справі № 820/17165/14 адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТД ВЛАДАР-ХАРКІВ" до
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкових-повідомлень рішень -
задоволено в повному обсязі.

Скасовано податкове повідомлення
- рішення від 15.07.2014 року № про
збільшення Товариству з обмеженою
відповідальністю "ТД ВЛАДАР-ХАРКІВ"
суми грошового зобов'язання з податку
на прибуток в сумі 335829, 00 грн. (триста
тридцять п'ять тисяч вісімсот двадцять
дев'ять гривень), в тому числі 223886, 00 грн.
(двісті двадцять три тисячі вісімсот
вісімдесят шість гривень) за основним
платежем та 111943, 00 грн. (сто одинадцять
тисяч дев'ятсот сорок три гривні) за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами).

Скасовано податкове повідомлення -
рішення від 15.07.2014 року № про
збільшення Товариству з обмеженою
відповідальністю "ТД ВЛАДАР-ХАРКІВ"
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в сумі 367254, 00 грн.
(триста шістдесят сім тисяч двісті
п'ятдесят чотири гривні), в тому числі
244836, 00 грн. (двісті сорок чотири тисячі
вісімсот тридцять шість гривень) за
основним платежем та 122418, 00 грн. (сто
дванадцять дві тисячі чотириста
вісімнадцять гривень) за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами).

Відповідач, не погодившись із
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваної
постанови норм матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 06.11.2014 р. по
справі № 820/17165/14 та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги з посиланням на акт ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва від
16.04.2014 р. № 1057/2659/22-02/38123047 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання "Грант
Тайм" щодо
підтвердження господарських відносин
із постачальниками та покупцями за
період з 01.02.2013 року по 28.02.2014 року", акт
ДПІ у Подільському районі м. Києва від
20.03.2014 р. № 145/26-56-22-01-03/38091691 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Торенія" (код за )
щодо підтвердження господарських
відносин із платниками податків за
період 01.01.2013 р. по 31.01.2014 р.", вказує на
відсутність ТОВ Грант Тайм» та ТОВ
«Торенія» за місцезнаходженням,
непричетність директора ТОВ «Грант
Тайм» ОСОБА_4 до
фінансово-господарської діяльності
підприємства, відсутність реального
характеру господарських операцій,
здійснених вказаними контрагентами, у
тому числі й з позивачем по справі.
Зазначив про недоліки в оформленні
первинних документів по відносинам із
ТОВ «Грант Тайм» та ТОВ «Торенія», а
саме, за твердженням відповідача,
надані позивачем платіжні доручення по
розрахункам із ТОВ «Грант Тайм» не
містять печатки банку; розрахунки
частково здійснено простими векселями
з терміном оплати 2038 рік; надані до
перевірки акти прийому-передачі
наданих послуг як по ТОВ «Грант Тайм»,
так і по ТОВ «Торенія» не містять
конкретних даних про зміст і обсяг
господарських операцій; акти із ТОВ
«Грант Тайм» складено у м. Києві, однак,
позивачем не надано доказів
відрядження директора «ТОВ «ТД
Владар-Харків» до м. Київ; до перевірки
не надано звітів про дослідження,
проведені ТОВ «Грант Тайм», та звіти
про надання послуг ТОВ «Торенія». З
огляду на викладене, вважає
правомірними висновки відповідача про
завищення позивачем валових витрат та
податкового кредиту по відносинам із
ТОВ «Грант-Тайм» та ТОВ «Торенія», і не
вбачає підстав для скасування
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав з підстав, викладених в
останній, просив суд апеляційної
інстанції скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 06.11.2014 р. по
справі № 820/17165/14 та прийняти нову
постанову про відмову в задоволенні
позову.

Представник позивача в судовому
засіданні просили суд апеляційної
інстанції вимоги апеляційної скарги
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду першої
інстанції - без змін. Стверджує, що
господарські операції між позивачем по
справі та контрагентами ТОВ
«Грант-Тайм» та ТОВ «Торенія» повністю
підтверджені первинними документами,
при цьому окремі неточності у
заповненні останніх не є свідченням
безтоварності господарських операцій.
Висновки відповідача про відсутність
реального характеру господарських
операцій між позивачем та вказаними
контрагентами мотивовані відповідачем
виключно посиланням на відомості актів
про неможливість проведення
зустрічних звірок ТОВ «Грант-Тайм» та
ТОВ «Торенія», а також висновків про
результати відпрацювання ризикових
платників податків контрагентів -
постачальників ТОВ «Грант-Тайм» та ТОВ
«Торенія», які не можуть вважатися
належною підставою для збільшення
позивачеві грошових зобов'язань з ПДВ
та податку на прибуток. З огляду на
викладене, наполягає на
неправомірності оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши в
межах апеляційної скарги рішення суду
першої інстанції, доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ "ТД ВЛАДАР-ХАРКІВ" діє на підставі
Статуту, зареєстрованого в новій
редакції виконкомом Харківської
міської ради 14.10.2004 р., та є юридичною
особою, про що свідчать копії свідоцтва
про державну реєстрацію юридичної
особи серії А00 № 173232 від 08.04.2004 р.,
витягу з ЄДР ЮО та ФОП № 19024179 станом на
18.07.2014 р., включено до ЄДРПОУ згідно
довідки АА № 847153 з ЄДРПОУ від 15.04.2013 р.,
виданої Головним управлінням
статистики у Харківській області, є
платником податків і зборів,
встановлених Податковим кодексом
України від 02.12.2010 р. № 2755-IV із змінами
та доповненнями, що підтверджується
копіями довідки про взяття на облік
платника податків №16161/573 від 15.04.2004 р.
та свідоцтва № 28315302 про реєстрацію
платника податку на додану вартість.

Відповідно до копії довідки АА № 847153 з
ЄДРПОУ від 15.04.2013 р. видами діяльності
позивача за КВЕД - 2010 є: 45.32 роздрібна
торгівля деталями та приладдям для
автотранспортних засобів; 46.19
діяльність посередників у торгівлі
товарами широкого вжитку; 45.31 оптова
торгівля деталями та приладдям для
автотранспортних засобів; 52.10
складське господарство; 46.69 оптова
торгівля іншими машинами й
устаткуванням; 52.29 інша допоміжна
діяльність у сфері транспорту.

З матеріалів справи вбачається, що в
період з 13.06.2014 року по 19.06.2014 року на
підставі направлення від 13.06.2014 р. №1338,
виданого Державною податковою
інспекцією у Дзержинському районі м.
Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області, начальником відділу перевірок
платників податків управління
податкового аудиту юридичних осіб
Срокіною Аллою Вікторівною згідно з
пп.78.1.1, пп. 78.1.11, п.78.1 ст. 78 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-V1
(зі змінами та доповненнями) та
відповідно до наказу ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області від
13.06.2014 р. №1203 була проведена
позапланова виїзна перевірка ТОВ «ТД
Владар-Харків», за результатами якої
був складений акт № 30/20-30-22-01/32947554 від
26.06.2014 р. "Про результати позапланової
виїзної перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТД
ВЛАДАР-ХАРКІВ" () з
питань перевірки відносин з платниками
податків ТОВ "Грант Тайм" (код за ) за період з 01.01.2013 р. по 30.03.2014 р.,
ТОВ "Торенія" (код за ) за
період з березня 2013 р. по січень 2014 р.,
ТОВ "Пріора Інвест" (код за )
за січень 2014 року" (далі по тексту - акт
перевірки).

Вказаним актом зафіксовано наступні
порушення з боку позивача:

1. Перевіркою ТОВ "ТД ВЛАДАР-ХАРКІВ"
встановлено відсутність факту
реального здійснення господарських
відносин з ТОВ "Грант Тайм" (код 38123047), з
ТОВ "Торенія" (), з ТОВ
"Пріора-Інвест" (код 3377І327) в частині
придбання товарів, послуг від даних
контрагентів на загальну суму 1473320,0
грн. в тому числі ПДВ 245553,40 грн.,
порушено:

- ст. 187 Податкового кодексу України від
02.12.2010 р. № 2755-VI, зі змінами та
доповненнями, підприємством в
результаті чого завищено податкові
зобов'язання за січень 2014 року всього у
сумі 744 грн.;

- п. 198.2, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 р. № 2755-VI, зі змінами
та доповненнями, підприємством в
результаті чого завищено податковий
кредит за період березень 2013 - січень 2014
р. на загальну суму 245553,40 грн.

2. п. 198.2, н.198.3, п.198.6 ст.198. п. 201.1. п. 201.4. п.
201.6. ст. 201 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 р. № 2755-VI, зі змінами та
доповненнями, внаслідок формування сум
податкового кредиту від здійснення
діяльності з ТОВ "Грант Тайм" (код 38123047),
з ТОВ "Торенія" (код СДРПОУ 38091І691)
занижено податок на додану вартість на
244836 грн., у т.ч. за березень 2013 року у
сумі 9167 грн., за квітень 2013 року у сумі
92500 грн., за липень 2013 року у сумі 38167
грн., за серпень 2013 року у сумі 9167 грн.,
за вересень 2013 року у сумі 29167 грн., за
жовтень 2013 року у сумі 19167 грн., за
листопад 2013 року у сумі 29167 гри., за
грудень 2013 року у сумі 9167 гри., за січень
2014 року у сумі 9167 грн.

3. п. 138.1. п.138.2. п.138.8 ст. 138. пп. 139.1.9 п. 139 ст.
139 Податкового кодексу України від
02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та
доповненнями), внаслідок формування
сум витрат від здійснення діяльності з
ТОВ "Грант Тайм" (код 38123047), з ТОВ
"Торенія" () та, як
наслідок, заниження суми податку на
прибуток за 2013 рік в розмірі 223886 грн.

На підставі наведених висновків акту
перевірки ДПІ у Дзержинському районі
15.07.2014 року були винесені податкові
повідомлення-рішення № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на прибуток в сумі 335829, 00 грн.,
в тому числі 223886, 00 грн. за основним
платежем та 111943, 00 грн. та № про
збільшення позивачу суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 367254, 00 грн., в тому числі
244836, 00 грн. за основним платежем та 122418,
00 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами).

Не погодившись із зазначеними вище
податковими повідомленнями-рішеннями,
ТОВ "ТД ВЛАДАР-ХАРКІВ" оскаржило їх в
адміністративному порядку до
Головного управління Міндоходів у
Харківській області.

Рішенням від 22.08.2014 р. № 5546/10/20-40-10-04-17 про
результати розгляду скарги Головне
управління Міндоходів у Харківській
області залишило без змін податкові
повідомлення-рішення ДПІ у
Дзержинському районі від 15.07.2014 року №
та № , а скаргу директора
ТОВ "ТД ВЛАДАР-ХАРКІВ" Кіценка І.О. від
30.07.2014 р. № 128/01 (вх. ГУ Міндоходів у
Харківській області від 30.07.2014 р. №
4545/10) - без задоволення.

У подальшому до Державної фіскальної
служби України позивачем була подана
повторна скарга на податкові
повідомлення - рішення, яка рішенням
про результати розгляду скарги №
3687/6/99-99-10-01-15 від 18.09.2014 року була
залишена без задоволення, а
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення - без змін.

Скориставшись правом, передбаченим
п.56.1, п.56.19 ст.56 ПК України, позивач
звернувся до суду з даним позовом про
скасування вищевказаних податкових
повідомлень-рішень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
правомірність віднесення позивачем до
складу податкового кредиту сум ПДВ по
відносинам із ТОВ "Грант Тайм", ТОВ
"Торенія" належним чином підтверджено
первинними документами, а спірні
податкові повідомлення-рішення
прийняті відповідачем безпідставно, з
порушенням норм діючого законодавства
України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що фактичною підставою для
висновку ДПІ у Дзержинському районі м.
Харкова про порушення позивачем вимог
п.138.1, п.138.2, п.138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139,
п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.6 ст.201 ПК
України слугували твердження про
відсутність реального характеру
господарських операцій між позивачем
«ТОВ «ТД Владар-Харків» та
контрагентами ТОВ «Грант Тайм» і ТОВ
«Торенія».

Колегія суддів вважає такі висновки
відповідача необґрунтованими та
такими, що не є підставою для
збільшення позивачеві грошового
зобов'язання з ПДВ та податку на
прибуток, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Пунктом 138.2. статті 138 ПК України
встановлено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

У відповідності до пп. «г» пп.138.10.2, пп.
«г» п.138.10.3 п.138.10 ст.138 ПК України до
складу інших витрат включаються,
зокрема, адміністративні витрати,
спрямовані на обслуговування та
управління підприємством: винагороди
за консультаційні, інформаційні,
аудиторські та інші послуги, що отримує
платник податку для забезпечення
господарської діяльності; витрати на
збут, які включають витрати, пов'язані з
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг: витрати на рекламу та
дослідження ринку (маркетинг), на
передпродажну підготовку товарів.

При цьому згідно підпункту 139.1.9 пункту
139.1 статті 139 цього ж Кодексу не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
податковий кредит визначено як суму, на
яку платник податку на додану вартість
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Як встановлено пунктом 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України ) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 вказаного Кодексу
визначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України зазначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

У відповідності до п.201.1 ст.201 ПК України
(в редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору.

Форма та порядок заповнення податкової
накладної затверджуються центральним
органом державної податкової служби
(п.201.2 ст.201 ПК України).

Податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс) (пункт 201.7
статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 201.8 статті 201
Податкового кодексу України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до
абзацу першого пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового
кодексу України передбачено, що для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Із системного аналізу вказаних вище
правових норм, можливо дійти до
висновку, що для отримання права на
формування податкового кредиту із сум
ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару
(робіт, послуг), та права на віднесення
витрат по його придбанню до складу
витрат, які враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування
податком на прибуток, платник повинен
мати податкові накладні, первинні
бухгалтерські документи, видані на
реально отриманий товар (роботи,
послуги), призначені для використання у
власній господарській діяльності.

Крім того, слід зазначити, що за змістом
частини другої статті 3 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" податкова
звітність ґрунтується на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення
господарської операції у податковому
обліку повинно здійснюватись
відповідно до її реального
економічного змісту на підставі
первинних документів бухгалтерського
обліку.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів для цілей
ведення податкового обліку лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, позивач у перевіряємих
податковим органом періодах мав
господарські правовідносини із ТОВ
"Грант Тайм", ТОВ "Торенія" та ТОВ "Пріора
Інвест".

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, господарські відносини між
позивачем та ТОВ «Пріора Інвест» не
були підставою для висновку акту
перевірки про заниження податку на
додану вартість та податку на прибуток,
та не вплинули на формування
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Матеріалами справи підтверджено, що
між позивачем (замовник) та ТОВ "Грант
Тайм" (виконавець) був укладений
агентський договір № 0107/17 від 01.07.2013 р.,
відповідно до п. 1.1. якого замовник (ТОВ
"ТД Владар-Харків") надає виконавцю (ТОВ
"Грант Тайм") право на виконання
агентських функцій з проведення
маркетингових досліджень, а також
підготовку і проведення рекламних
кампаній, презентацій та переговорів з
метою визначення найбільш вигідних
умов для реалізації продукції
замовника кінцевим споживачам на
території України. Акт виконаних робіт
надається щомісячно в останній робочій
день поточного місяця із зазначенням
виконаних послуг (робіт) та суми
винагороди (п. 4.2. договору). Відповідно
до п. 4.3. Договору оплата послуг
виконавця здійснюється шляхом
переказу відповідних сум на
розрахунковий рахунок виконавця
протягом 30 банківських днів після
підписання акта виконаних робіт.
Договір набирає сили після підписання
його сторонами та буде діяти з дати
його підписання до 31.12.2014 року з
автоматичною пролонгацією до 31.12.2015
року у разі неповідомлення про відмову
від договору (п. 5.1. договору).

На виконання умов договору 'ГОВ „ТД
Владар - Харків" за березень - листопад
2013 року було отримано маркетингові
дослідження від ТОВ "Грант Тайм" на
загальну суму 474000, 0 грн., у т.ч. ПДВ 79000,0
грн.

Факт реального здійснення
господарських операцій за вказаним
договором підтверджується наявними в
матеріалах справи копіями наказу по
ТОВ "ТД Владар-Харків" про проведення
маркетингових досліджень, рекламних
кампаній від 01.07.2013 р., актів
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ ОУ-981 від 31.07.2013 р., № ОУ-780 від 30.09.2013 р.,
№ ОУ-1041 від 31.10.2013 р., №ОУ-844 від 29.11.2013 р.,
податкових накладних № 981 від 31.07.2013 р.
на суму 174000,00 грн., в т. ч. ПДВ - 29000,00 грн.,
№ 780 від 30.09.2013 р. на суму 120000,00 грн., в т.ч.
ПДВ - 20000,00 грн., № 1041 від 31.10.2013 р. на суму
60000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 10000,00 грн., № 844 від
29.11.2013 р. на суму 120000,00 грн. в т. ч. ПДВ -
20000,00 грн.; платіжних доручень №5662 від
05.11.2013 р. на суму 16000,00 грн.; №5727 від 11.12.2013
р. на суму 21000,00 грн.; №5732 від 17.12.2013 р. на
суму 51000,00 грн.; №5747 від 18.12.2013 р. на суму
96000,00 грн.; №5744 від 18.12.2013 р. на суму 50000,00
грн.; №5743 від 18.12.2013 р. на суму 60000,00 грн.;
№5748 від 19.12.2013 р. на суму 43000,00 грн.; №5759
від 26.12.2013 р. на суму 51000,00 грн.

Судом першої інстанції також
встановлено, що решта заборгованості
була сплачена власними простими
векселями на загальну суму 86000,0 грн., а
саме: АА 2282290 від 31.03.2014 на суму 46000,0 грн.,
дата погашення 31.12.2038 р., та АА 2282289 від
31.03.2014 на суму 40000,0 грн., дата погашення
31.12.2038 р., про що свідчать наявні в
матеріалах справи копії вказаних
векселів та акта прийому-передачі
векселя від 11.03.2014 р. на суму 86 000,00 грн.

Виконання робіт також підтверджується
наявними в матеріалах справи копіями
звітів про виконані роботи з
відповідними додатками: за липень 2013 р.
від 31.07.2013 р., за вересень 2013 р. від 30.09.2013
р., за жовтень 2013 р. від 31.10.2013 р., за
листопад 2013 р. від 29.11.2013 р.

Також до матеріалів справи долучені
письмові обґрунтування необхідності
(доцільності) проведення маркетингових
досліджень, рекламних кампаній від
21.10.2014 р.

Отримані послуги були оприбутковані
позивачем, про що свідчать журнал -
ордер і відомість по рахунку 631 за 2013 ,
обороти рахунку 631 за 1 квартал 2014 р.,
копії яких надано до матеріалів справи.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що суми податку на додану
вартість за виписаними ТОВ "Грант Тайм"
податковими накладними включено до
податкового кредиту відповідного
періоду, відображено у реєстрі
отриманих податкових накладних, які
відповідають даним додатку 5 до
податкової декларації з податку на
додану вартість та даним декларацій з
ПДВ за період липень - листопад 2013 року
на загальну суму 79000,00 грн. у т.ч. за
липень 2013 року у сумі 29000,00 грн., за
вересень 2013 року у сумі 20000,00 грн., за
жовтень 2013 року у сумі 10000,00 грн., за
листопад 2013 року у сумі 20000,00 грн.

Як вбачається з письмового пояснення
стосовно позитивного ефекту послуг,
наданих ТОВ "Грант Тайм" та доданих до
нього документів, завдяки наданим
послугам позивачем були укладені низка
договорів на реалізацію продукції, що
підтверджується їх копіями, які
містяться у матеріалах справи, у
зв'язку з чим збільшився прибуток
підприємства, про що свідчать надані до
матеріалів справи копії звітів по
реалізації за 1-4 квартали 2013 року.

Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ
"Торенія" за період з березня 2013 по
січень 2014 р., суд зазначає, що згідно п.
1.1 договору про надання абонентського
юридичного супроводження № 0103/3 від
01.03.2013 р., укладеного між позивачем
(замовник) та ТОВ "Торенія" (виконавець),
Замовник доручає, а Виконавець приймає
зобов'язання з правового
обслуговування замовника та його
працівників протягом строку дії цього
договору. Відповідно до п. 3.1 договору
виконання робіт здійснюється на
підставі технічних завдань. Згідно з п.
3.3, 4.3 договору факт надання послуг
оформлюється актом здачі-приймання
виконаних робіт. Щомісячна вартість
виконаних робіт з абонентського
юридичного обслуговування становить
55000,00 грн. в т.ч. ПДВ, якщо інша вартість
та форма оплати не вказані в додаткових
угодах до цього договору, які є його
невід'ємними частинами (п. 4.1. договору).
Договір вступає в дію з 01.02.2013 року та
діє до 31.12.2013 року. В частині
невиконання зобов'язань договір
продовжує свою дію до повного їх
виконання (п.8.2. договору).

Факт надання абонентських юридичних
послуг, обумовлених зазначеним вище
договором, підтверджується актами
приймання - передачі виконаних робіт
від 29.03.2013 р. та від 30.04.2013 р., податковими
накладними №672 від 29.03.2013 р. на суму 55000,
00 грн. в т.ч. ПДВ 9166, 67 грн. та № 716 від
30.04.2013 р. на суму 55000, 00 грн. в т.ч. ПДВ 9166, 67
грн., технічними завданнями з
відповідними письмовими
консультаціями №404 від 07.03.2013 р., №405 від
07.03.2013 р., №1203 від 12.03.2013 р., №1803 від 18.03.2013
р., №1903 від 19.03.2013 р., №0504 від 05.04.2013 р.,
№0504/1 від 05.04.2013 р., №1504 від 15.04.2013 р., №1604
від 16.04.2013 р., №1604/1 від 16.04.2013 р., №1804 від
18.04.2013 р., №1904 від 19.04.2013 р., №2304 від 23.04.2013
р., №2404 від 24.04.2013 р., копії яких наявні в
матеріалах справи.

Оплату наданих послуг було здійснено
згідно наступних платіжних доручень: №
5462 від 17.07.2013 р. на суму 60392, 74 грн. (з яких
13272, 92 грн. - оплата по договору № 0103/3 від
01.03.2013 р.), № 5410 від 19.06.2013 р. на суму 25176, 23
грн. № 5400 від 18.06.2013 р. на суму 25176, 23 грн.
№ 5368 від 31.05.2013 р. на суму 25176, 23 грн. № 5305
від 19.04.2013 р. на суму 15105, 74 грн. № 5299 від
16.04.2013 р. на суму 6092, 65 грн., копії яких
надано до матеріалів справи.

Крім того, як свідчать матеріали
справи, між позивачем та ТОВ «Торенія»
було укладено договір про надання
абонентського юридичного
супроводження № 0107/18 від 01.07.2013 р.,
згідно п. 1.1 якого Замовник доручає, а
Виконавець приймає зобов'язання з
правового обслуговування замовника та
його працівників протягом строку дії
цього договору. Відповідно до п. 3.1
договору виконання робіт здійснюється
на підставі технічних завдань. Згідно з
п. 3.3, 4.3 договору факт надання послуг
оформлюється актом здачі-приймання
виконаних робіт. Щомісячна вартість
виконаних робіт з абонентського
юридичного обслуговування становить
55000,00 грн. в т.ч. ПДВ, якщо інша вартість
та форма оплати не вказані в додаткових
угодах до цього договору, які є його
невід'ємними частинами (п. 4.1. договору).
Договір вступає в дію з 01.07.2013 року та
діє до 31.12.2014 року. В частині
невиконання зобов'язань договір
продовжує свою дію до повного їх
виконання (п.8.2. договору).

Фактичне надання абонентських
юридичних послуг позивачеві
контрагентом ТОВ «Торенія» за вказаним
договором підтверджується наявними в
матеріалах справи копіями актів
приймання - передачі виконаних робіт
від 31.07.2013 р., від 30.08.2013 р., від 30.09.2013 р.,
від 31.10.2013 р., від 29.11.2013 р., від 31.12.2013 р.,
від 31.01.2014 р.; - технічних завдань з
відповідними письмовими
консультаціями: № 0807 від 08.07.2013 р., № 1207
від 12.07.2013 р., № 1207/1 від 12.07.2013 р., № 0107 від
01.07.2013 р., № 0807/2 від 08.07.2013 р., № 0807/1 від
08.07.2013 р., № 1908/01 від 19.08.2013 р., № 2808 від
28.08.2013 р., № 2908 від 29.08.2013 р., № 1908 від
19.08.2013 р. № 1908/2 від 19.08.2013 р., № 1908/3 від
19.08.2013 р., № 1609 від 16.09.2013 р., № 2309 від
23.09.2013 р., № 1609 від 16.09.2013 р., № 1609/4 від
16.09.2013 р., № 1609/2 від 16.09.2013 р., № 1609/1 від
16.09.2013 р., № 0210 від 02.10.2013 р., № 1010 від
10.10.2013 р., № 1710 від 17.10.2013 р., № 1110 від
11.10.2013 р., № 0810 від 08.10.2013 р., № 1810 від
18.10.2013 р. № 1311 від 13.11.2013 р., № 2811 від
28.11.2013 р. № 2511 від 25.11.2013 р., № 1911 від
19.11.2013 р. № 1811 від 18.11.2013 р., № 0811 від
08.11.2013 р., № 2312 від 23.12.2013 р., № 1012/1 від
10.12.2013 р., № 2312/2 від 23.12.2013 р., № 1012 від
10.12.2013 р., № 2312 від 23.12.2013 р., № 0912 від
09.12.2013 р., № 2301 від 23.01.2014 р., № 2001 від
20.01.2014 р., № 1501 від 15.01.2014 р., № 1001 від
10.01.2014 р. № 0801 від 08.01.2014 р., № 1701 від
17.01.2014 р.

Виконавцем було виписано позивачеві
податкові накладні № 763 від 31.07.2013 р. на
суму 55000, 00 грн. в т.ч. ПДВ 9166, 67 грн.; № 518
від 30.08.2013 р. на суму 55000, 00 грн. в т.ч. ПДВ
9166, 67 грн.; №504 від 30.09.2013 р. на суму 55000, 00
грн. в т.ч. ПДВ 9166, 67 грн.; №745 від 31.10.2013 р.
на суму 55000, 00 грн. в т.ч. ПДВ 9166, 67 грн.; №
870 від 29.11.2013 р. на суму 55000, 00 грн. в т.ч.
ПДВ 9166, 67 грн.; №770 від 31.12.2013 р. на суму
55000, 00 грн. в т.ч. ПДВ 9166, 67 грн.; №432 від
31.01.2014 р. на суму 55000, 00 грн. в т.ч. ПДВ 9166, 67
грн., копії яких наявні в матеріалах
справи.

Оплату наданих послуг було здійснено у
безготівковій формі, про що свідчать
наявні в матеріалах справи копії
платіжних доручень №5663 від 21.10.2013 р. на
суму 29000, 00 грн.; № 5655 від 01.11.2013 р. на суму
101000, 00 грн.; №5661 від 05.11.2013 р. на суму 35000,
00 грн.; № 5721 від 10.12.2013 р. на суму 50000, 00
грн.; №5720 від 10.12.2013 р. на суму 60000, 00 грн.;
№ 5836 від 18.02.2014 р. на суму 80000, 00 грн.; №5873
від 17.03.2014 р. на суму 30000, 00 грн.

Також, судом першої інстанції
встановлено та підтверджено в суді
апеляційної інстанції, що між
позивачем (Замовник) та ТОВ "Торенія"
(Виконавець) був укладений договір №
0104/5 від 01.04.2013 р. про проведення аудиту
бухгалтерської та податкової
звітності, відповідно до п. 1.1 якого
Замовник (ТОВ "ТД Владар-Харків")
доручає, а Виконавець (ТОВ "Торенія")
приймає зобов'язання з проведення
аудиту бухгалтерської та податкової
звітності та показників фінансової
звітності замовника за період з 01.10.2010
р. по 31.03.2013 р. (10 кварталів) та
формування фінансових результатів,
включаючи перевірку правильності
обчислення в обліку замовника податків
до бюджету та обов'язкових платежів
(зборів, відрахувань) з наданням
аудиторського висновку за
вищезазначений період.

Крім того, до предмету цього договору
віднесено: консультаційне
обслуговування з питань
бухгалтерського обліку та
оподаткування, податкового,
банківського, митного, фінансового,
валютного і господарського права по
період, що не входить до перевіряємого
в межах цього договору та здійснюється
на підставі письмових запитів
замовника (п. 1.2. договору).

Згідно з п. 2.2 договору за результатами
аудиторської перевірки виконавець
надає замовнику письмовий звіт.

Вартість аудиторських послуг за один
квартал становить 50000, 00 грн. в т.ч. ПДВ -
8333, 33 грн. Загальна вартість договору
становить 500000, 00 грн., в т.ч. ПДВ - 83333, 33
грн., якщо інше не встановлено у
додаткових угодах до цього договору,
підписаними сторонами.

Відповідно до п. 4.1. договору,
здача-приймання виконаних робіт
оформлюється відповідним актом
здачі-приймання робіт.

Реальність господарських операцій з
ТОВ "Торенія" за вищеназваним договором
та його фактичне виконання
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями наказу по ТОВ "ТД
Владар-Харків" від 01.04.2013 р., акта
приймання-передачі виконаних робіт від
30.04.2013 р. на загальну суму 500 000, 00 грн. в
т.ч. ПДВ 83 333,33 грн., звіту за
результатами перевірки податкового та
бухгалтерського обліку ТОВ

"ТД Владар-Харків" за період жовтень 2010
р. - березень 2013 р.

Виконавцем виписано позивачеві
податкову накладну №717 від 30.04.2013 р. на
загальну суму 500 000,00 грн. в т.ч. ПДВ 83 333,33
грн.

Оплату наданих послуг здійснено ТОВ
«ТД «Владар-Харків» згідно платіжних
доручень: №5514 від 08.08.2013 р. на суму 100 704,93
грн., №5522 від 12.08.2013 р. на суму 100 704,93 грн.,
№5524 від 14.08.2013 р. на суму 40 281,97 грн., №5541
від 21.08.2013 р. на суму 20 000,00 грн., №5574 від
06.09.2013 р. на суму 10 070,49 грн., №5578 від
09.09.2013 р. на суму 60 422,96 грн., №5579 від
09.09.2013 р. на суму 15 105,74 грн., №5598 від
18.09.2013 р. на суму 20 140,99 грн., №5647 від
11.10.2013 р. на суму 85 448,17 грн. №5462 від 17.07.2013
р. на суму 60 392,74 грн. (з яких 47 119,82 грн. -
оплата по договору №0104/5 від 01.04.2013 р.)., а
всього на загальну суму 500 000,00 грн.,
копії яких надані до матеріалів справи.

Отримані послуги були оприбутковані
позивачем про що свідчать журнал -
ордер і відомість по рахунку 631 за 01.03.13
-31.12.13, обороти рахунку 631 за 1 квартал 2014
р., копії яких надано до матеріалів
справи.

Як встановлено судом першої інстанції,
суми податку на додану вартість за
податковими накладними, виписаними ТОВ
"Торенія" за перевіряємий період на
адресу ТОВ "ТД Владар - Харків",
позивачем включено до складу
податкового кредиту відповідного
періоду, податкові накладні
відображено у реєстрі отриманих
податкових накладних, який відповідає
даним додатку 5 до податкової
декларації з податку на додану
вартість та даним декларації з ПДВ у
періоді березень 2013 - січень 2014 року на
загальну суму 165833, 40 грн., у т.ч. за
березень 2013 року у сумі 9166, 67 грн.: за
квітень 2013 року у сумі 92500, 00 грн., за
липень 2013 року у сумі 9166, 67 грн., за
серпень 2013 року у сумі 9166, 67 грн., за
вересень 2013 року у сумі 9166, 67 грн., за
жовтень 2013 року у сумі 9166, 67 грн. за
листопад 2013 року у сумі 9166, 67 грн., за
грудень 2013 року у сумі 9166, 67 грн., за
січень 2014 року у сумі 9166, 67 грн.

З наявних в матеріалах справи копій
вищезазначених первинних документів
вбачається, що останні оформлені у
відповідності до вимог ч.2 ст.9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні",
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704; далі за текстом - Положення
№88), а податкові накладні - згідно з
нормами п.201.1 ст.201 Податкового кодексу
України.

Вищевказані документи не мають
дефектів форми, змісту або походження,
котрі в силу ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", п. 2.4 Положення № 88
спричиняють втрату первинними
документами юридичної сили і
доказовості, призвели до зміни в
структурі активів платника податків, а
відтак, є належними та допустимими
доказами реальності вчинення
господарських операцій.

З приводу зауважень відповідача щодо
неможливості встановити з актів
прийому-передачі наданих послуг,
оформлених за результатами відносин із
ТОВ «Грант Тайм» та ТОВ «Торенія»,
змісту та обсягу наданих послуг,
колегія суддів зазначає, що з
урахуванням характеру послуг, які
надавались позивачеві вказаними
контрагентами, є обґрунтованим
відображення наданих послуг в актах
прийому-передачі саме у грошовому
виразі. Відповідачем не надані ані до
суду першої, ані до суду апеляційної
інстанції докази того, що у цих
документах повинні міститися більш
детальний зміст та обсяг господарської
операції.

Слід вказати, що опис конкретних дій та
пов'язаних з ними наслідків міститься у
звітах ТОВ «Грант Тайм» про проведену
роботу (т.1, а.с.122-229), а також листах ТОВ
«ТД «Владар-Харків» до ТОВ «Торенія»,
технічних завданнях та відповідях
контрагента, розроблених останнім
проектів касаційної скарги, типових
правил внутрішнього трудового
розпорядку, наданих юридичних
консультацій тощо, які свідчать про
фактичне надання послуг за договорами
та реальність господарських операцій
між позивачем та вищевказаними
контрагентами (т.2, а.с.17-121, 143-250, т.3,
а.с.1-219, 238-250, т.4, а.с.1-26).

Колегія суддів відхиляє посилання
відповідача на ненадання вказаних
звітів до перевірки в обґрунтування
твердження про відсутність реального
характеру господарських операцій з
надання позивачеві послуг ТОВ «Грант
Тайм» та ТОВ «Торенія», оскільки
вказані звіти не були витребувані під
час перевірки.

Так, відповідно до п.85.6 ст.85 ПК України
у разі відмови платника податків або
його законних представників надати
копії документів посадовій (службовій)
особі контролюючого органу така особа
складає акт у довільній формі, що
засвідчує факт відмови, із зазначенням
посади, прізвища, імені, по батькові
платника податків (його законного
представника) та переліку документів,
які йому запропоновано подати.
Зазначений акт підписується посадовою
(службовою) особою контролюючого
органу та платником податків або його
законним представником. У разі відмови
платника податків або його законного
представника від підписання
зазначеного акта в ньому вчиняється
відповідний запис.

Представником відповідача не надано
ані до суду першої, ані до суду
апеляційної інстанції актів про
відмову посадових осіб ТОВ «ТД
«Владар-Харків» від надання до
перевірки звітів про надання послуг, з
акту перевірки № 30/20-30-22-01/32947554 від
26.06.2014 р. не вбачається факту складення
актів про відмову від надання
документів.

Крім того, звіти про надання послуг не є
первинними документами у розумінні
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податків, отже у позивача
відсутній безумовний обов'язок
надавати такі звіти до перевірки.

Твердження відповідача про те, що
надані позивачем платіжні доручення з
питань оплати послуг, наданих ТОВ
«Грант Тайм» та ТОВ «Торенія», не
містять відбитку печатки банківської
установи, спростовуються наявними в
матеріалах справи копіями платіжних
доручень, на яких такий відбиток
присутній (т.1, а.с.112-119, т.2, а.с.11-16, 228-237).

Також, колегія суддів вважає за
необхідне відмітити, що чинним
законодавством не заборонено
здійснення розрахунку за надані
послуги шляхом видачі векселя та не
обмежено строк, протягом якого такий
вексель має бути погашено, а відтак,
доводи відповідача про те, що між
позивачем та ТОВ «Грант Тайм»
розрахунки були частково проведені
векселями зі строком погашення 2038 рік,
не є підставою для твердження про
відсутність реального характеру
господарських операцій між позивачем
та вищезазначеним контрагентом.

Як вбачається з матеріалів справи, за
наслідками проведених ТОВ «Грант Тайм»
маркетингових досліджень та рекламної
кампанії позивачем було укладено у 2-3
кварталі 2013 року ряд договорів із
покупцями, копії яких надано до
матеріалів справи, чим збільшено
обсяги реалізації продукції позивача
(т.4, а.с.89-150).

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
господарські операції між ТОВ «ТД
«Владар-Харків» та контрагентами ТОВ
«Грант Тайм» та ТОВ «Торенія», є такими,
що належним чином підтверджені
первинними документами, а результати
господарських операцій з надання ними
послуг позивачеві безпосередньо
пов'язані з господарською діяльністю
позивача.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що контрагенти позивача ТОВ
"Грант Тайм" та ТОВ "Торенія"
зареєстровані в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, про що свідчать
наявні в матеріалах справи копії
виписки з ЄДР ЮО та ФОП серії ААВ № 599017
від 13.03.2012 р., витягу з ЄДР ЮО та ФОП №
19523861 станом на 30.10.2014 р., довідки АА №
625415 з ЄДРПОУ, виданої Головним
міжрегіональним управлінням
статистики у м. Києві, виписки з ЄДР ЮО
та ФОП серії ААБ № 455210, витяг з ЄДР ЮО
та ФОП № 19523938 станом на 30.10.2014 р.,
включено до ЄДРПОУ згідно копії
довідки АА № 607813 з ЄДРПОУ, виданої
Головним управлінням статистики у м.
Києві, є платниками податків і зборів,
встановлених ПК Україн, у т.ч. ПДВ, що
підтверджується копіями довідки про
взяття на облік платника податків №
43937/29-111 від 14.03.2012 р., свідоцтва № 200039019
про реєстрацію платника ПДВ, довідки
про взяття на облік платника податків
№ 42575/18-426 від 23.04.2012 р. Доказів
анулювання свідоцтв платників ПДВ
вказаних підприємств відповідачем не
надано.

Згідно з витягом з ЄДР ЮО та ФОП,
основним видом діяльності ТОВ «Грант
Тайм» за КВЕД є 73.11 рекламні агентства,
також ТОВ "Грант Тайм" здійснює такі
види діяльності як, зокрема, 62.09 інша
діяльність у сфері інформаційних
технологій і комп'ютерних систем; 70.22
консультування з питань комерційної
діяльності й керування.

ТОВ "Торенія" здійснює такі види
економічної діяльності, як, зокрема 63.11
оброблення даних розміщення
інформації на веб-вузлах і пов'язана з
ними діяльність; 69.10 діяльність у сфері
права; 69.20 діяльність у сфері
бухгалтерського обліку й аудиту,
консультування з питань оподаткування,
70.22 консультування з питань
комерційної діяльності й керування.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що підставою для висновку
податкового органу про відсутність у
позивача права на формування
податкового кредиту та валових витрат
за результатами відносин із ТОВ «Грант
Тайм» та ТОВ «Торенія» слугували,
зокрема, відомості актів від 16.04.2014 р. №
1057/2659/22-02/38123047 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання "Грант Тайм" щодо підтвердження господарських
відносин із постачальниками та
покупцями за період з 01.02.2013 по 28.02.2014
року", акт від 20.03.2014 р. № 145/26-56-22-01-03/38091691
"Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Торенія" (код за
) щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період 01.01.2013 р. по 31.01.2014 р. ",
якими встановлено відсутність
вказаних підприємств за
місцезнаходженням, відсутність
реальних правових наслідків операцій з
купівлі-продажу ТОВ «Грант Тайм,
відсутність поставок товарів (робіт,
послуг) від
контрагентів-постачальників ТОВ
«Юрай», ТОВ «Преміум Вок», ТОВ «Плавт
Сервіс», та, як наслідок - відсутність
поставок таких товарів (робіт, послуг)
до контрагентів-покупців,
непідтвердження реальності здійснення
господарських відносин ТОВ «Грант
Тайм» із суб'єктами господарювання,
зазначеними у деклараціях з ПДВ,
відсутність реального характеру
господарських операцій, здійснених ТОВ
«Торенія».

Разом з тим, за приписами ч.4 ст.70 КАС
України обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Колегія суддів зауважує, що з
системного аналізу положень п.73.5 ст.73
Податкового кодексу України, п.п.6. 7
Порядку проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затвердженого постановою КМУ від
27.12.2010р. №1232, а також Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженої наказом ДПА України від
22.12.2010р. №984, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12.01.2011р.
за №34/18772; далі за текстом - Порядок №984)
випливає, що зустрічна звірка полягає у
співставленні первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання (в даному
випадку, позивача) з даними платника
податків (відносно якого проводиться
перевірка), з метою документального
підтвердження господарських відносин
з платником податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Отже, зустрічна звірка суб`єкта
господарювання може бути проведена
податковим органом лише з питань
взаємовідносин з певним платником
податків (відносно якого проводиться
основна перевірка, в ході якої і
виникає необхідність ініціювання
зустрічної звірки) та лише в разі
наявності у розпорядженні податкового
органу первинних документів або
надання таких документів платником
податків на обов'язковий письмовий
запит податкового органу.

При цьому, судження податкового органу
відносно правильності справляння
платником податків сум податків та
зборів за відображеними в податковій
звітності показниками господарських
операцій можуть бути викладені
виключно в акті перевірки або довідці
зустрічної звірки. Чинним
законодавством не передбачено
відображення таких суджень в акті про
неможливість проведення перевірки або
акті про неможливість проведення
зустрічної звірки, де мають
зазначатись лише обставини, котрі
спричинили таку неможливість.

Враховуючи викладене, колегія суддів
зазначає, що акт ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва від 16.04.2014 р. №
1057/2659/22-02/38123047 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання "Грант Тайм" щодо підтвердження господарських
відносин із постачальниками та
покупцями за період з 01.02.2013 по 28.02.2014
року", та акт ДПІ у Подільському районі
м. Києва від 20.03.2014 р. № 145/26-56-22-01-03/38091691
"Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Торенія" (код за
) щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період 01.01.2013 р. по 31.01.2014 р. ",
на які посилається відповідач в акті
перевірки ТОВ «ТД «Владар-Харків», не є
належними та допустимими доказами
безтоварності господарських операцій
з надання позивачеві послуг вказаними
контрагентами.

Твердження відповідача про те, що
зазначені контрагенти позивача мають
стан платника податків «9» -
«Направлено повідомлення про
відсутність за місцезнаходженням»,
колегією суддів не беруться до уваги,
оскільки в наданих до матеріалів
справи витягах з ЄДРПОУ відсутні
записи про направлення державному
реєстратору таких повідомлень (т.4,
а.с.151-156).

Згідно з п. 6 Порядку № 984 факти
виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об`єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

У відповідності до п. 5. 2. Порядку № 984, у
разі встановлення перевіркою порушень
податкового законодавства за кожними
відображеним в акті фактом порушення
необхідно чітко викласти зміст
порушення з посиланням на конкретні
пункти і статті законодавчих актів, що
порушені платником податків, зазначити
період (місяць, квартал, рік) фінансово -
господарської діяльності та
господарську операцію, в результаті
якої здійснено порушення.

З огляду на приписи п.п. 5.2, 6
Порядку №984, колегія суддів дійшла
висновку, що до набуття законної сили
рішенням суду про визнання недійсним
правочину, за яким платником податків
було сформовано податковий кредит з
ПДВ, податковий орган не має правових
підстав для відображення в акті
перевірки судження про вчинення таким
платником порушення податкового
законодавства щодо правильності та
повноти справляння податків за цим
правочином.

Наявні у справі документи не містять
жодних доказів наявності між позивачем
та його контрагентами
взаємоузгоджених зловмисних дій,
спрямованих на порушення існуючого в
Державі суспільного ладу або моральних
засад. Таких доказів суду апеляційної
інстанції відповідачем не надано, а
колегією суддів при виконанні вимог
ст.11 КАС України не виявлено.

Відповідно до ст.61 Конституції України
юридична відповідальність має
індивідуальний характер. Кожен платник
податку несе самостійну
відповідальність за порушення правил
ведення податкового обліку. Зазначена
відповідальність стосується кожного
окремого платника податку і не може
автоматично поширюватися на третіх
осіб, у тому числі на його контрагентів.

Колегія суддів зазначає, що платник
податків, в даному випадку позивач ТОВ
«ТД Владар-Харків», не є уповноваженою
особою щодо перевірки дотримання
податкової дисципліни контрагентів
своїх контрагентів, що надавали йому
послуги, та не має доступу до
податкової інформації з
автоматизованих інформаційних систем
контролюючих органів, а отже не міг
бути обізнаний про можливі порушення
ними податкового законодавства.

При цьому колегія суддів зауважує, що
обов'язок контролю за правильністю
нарахування та сплати податку на
додану вартість покладаються на
відповідача, а не на позивача, у зв'язку
з чим відсутні підстави для
позбавлення позивача права на
податковий кредит через можливі
порушення податкового законодавства
постачальниками товарів (послуг) по
ланцюгу.

Якщо контрагент (постачальник по
ланцюгу) не виконав свого зобов'язання
по сплаті податку до бюджету, то це
тягне відповідальність та негативні
наслідки саме для цієї особи. Зазначена
обставина не є підставою для
позбавлення платника податку (покупця
товарів, робіт, послуг) права на
відшкодування ПДВ у разі, якщо останній
виконав усі передбачені законом умови
щодо отримання такого відшкодування і
має документальне підтвердження
розміру свого податкового кредиту.

Вищенаведене узгоджується з правовою
позицією Верховного Суду України з
даного питання, викладеною у
постановах Верховного Суду України від
9 вересня 2008 року у справі N 21-500во08, від 1
червня 2010 року у справі N 21-573во10, яка в
силу ч.2 ст.244-2 КАС України є
обов'язковою для всіх судів України.
Судова палата в адміністративних
справах Верховного Суду України дійшла
висновку, що якщо контрагент не виконав
свого зобов'язання щодо сплати податку
до бюджету, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме для цієї особи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про правомірність
віднесення позивачем сум по
взаємовідносинам із ТОВ "Грант Тайм" та
ТОВ "Торенія" до складу валових витрат,
а також сум податку на додану вартість
до складу податкового кредиту
відповідних звітних періодів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на встановлені у справі
фактичні обставини та досліджені
докази, колегія суддів вважає, що
відповідач при прийнятті
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення від 15.07.2014 року №
та № , діяв не на підставі та
не у спосіб, що передбачені Податковим
кодексом України, без дотриманням
вимог ч.3 ст.2 КАС України, а отже, наявні
підстави для скасування даних
податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справа
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м.Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 06.11.2014р. по
справі № 820/17165/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Жигилій С.П. Повний текст ухвали
виготовлений та підписаний 16.12.2014 р.