Справа № 2а-1009/11 (6а/254/656/13)
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" листопада 2014 р. м.
Київ К/800/15033/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Малиніна В.В. (доповідач), Ситникова О.Ф.,
Швеця В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці Полтавської області на
ухвалу Автозаводського районного суду
м.Кременчука Полтавської області від 12
грудня 2013 року про зміну способу та
порядку виконання рішення суду та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19 лютого 2014
року за позовом ОСОБА_5 до Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці Полтавської області про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2013 року державний
виконавець Автозаводського відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького МУЮ звернувся до суду
із поданням про зміну способу і порядку
виконання судового рішення у справі за
позовом ОСОБА_5 до Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці Полтавської області про
визнання бездіяльності протиправною,
зобов'язання здійснити перерахунок та
нарахування недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги,
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», а
саме, просив замінити спосіб і порядок
виконання постанови Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 31 січня 2011 року
по даній адміністративній справі, а
саме визначити наступний порядок
виконання рішення: стягнути з
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці Полтавської області на
користь ОСОБА_5 нараховану, але не
виплачену пенсію в сумі 977 грн. 81 коп. за
період з 31 травня 2010 року по 31 січня 2011
року.

Ухвалою Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 12
грудня 2013 року заяву державного
виконавця Автозаводського ВДВС
Кременчуцького МУЮ Мокрої О.В. про
встановлення чи зміну способу
виконання постанови суду задоволено.
Змінено спосіб і порядок виконання
постанови Автозаводського районного
суду міста Кременчука Полтавської
області від 31 січня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці Полтавської області про
визнання бездіяльності протиправною,
зобов'язання здійснити перерахунок та
нарахування недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги,
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», а саме
визначено наступний порядок виконання
рішення: стягнути з Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці Полтавської області на
користь ОСОБА_5 нараховану, але не
виплачену пенсію в сумі 977 грн. 81 коп. за
період з 31 травня 2010 року по 31 січня
2011 року.

Ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 19 лютого 2014 року рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями, Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці Полтавської області
подало касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судові рішення
першої та апеляційної інстанцій та у
задоволенні заяви відмовити.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги, суд
касаційної інстанції вважає, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Постановою Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 31 січня
2011 року позовні вимоги ОСОБА_5 було
задоволено, а саме: визнано
протиправною бездіяльність Управління
Пенсійного Фонду України в
Автозаводському районі м.Кременчука в
частині не нарахування та не
проведення виплат ОСОБА_5 щомісячних
соціальних державних допомог до
пенсії як дитині війни за період з 31
травня 2010 року по 31 січня 2011 року як
таку, що не відповідала вимогам ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» в розмірі, встановленого
ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»; зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України
Автозаводського району у м.Кременчуці
Полтавської області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_5 з
підвищенням її розміру на 30%
мінімальної пенсії за віком, з розміру,
встановленому ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
провести відповідні виплати з
31 травня 2010 року по 31 січня 2011 року з
врахуванням раніше виплачених сум.
Постанова набрала законної сили.

На виконання вказаної постанови
Автозаводським районним судом
м.Кременчука Полтавської області 18
грудня 2012 року видано виконавчий лист.

13 лютого 2013 року державним
виконавцем винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 11 квітня 13
року боржника Управління Пенсійного
фонду України Автозаводського району в
м. Кременчуці замінено на Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці.

Як вбачається з листа Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці у боржника відсутні
необхідні для виконання рішення суду
кошти, що обумовлено відсутністю
фінансування з боку держави.
Розпорядженням Управління Пенсійного
фонду України в м.Кременчуці за № 149437/23
ОСОБА_5 здійснено перерахунок пенсії з
31 травня 2010 року по 31 січня 2011
року, але грошові кошти не виплачено.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
встановлено, що судове рішення, яким
закінчується розгляд справи в
адміністративному суді, ухвалюється
іменем України. Постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Судове рішення набрало законної сили
та виконується у порядку встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до статті 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Суд розглядає питання про відстрочення
або розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням державного
виконавця або сторони виконавчого
провадження, що звернулися із поданням
(заявою), та осіб, які беруть участь у
справі, та у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення. Неприбуття у судове
засідання осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
судовому розгляду.

Аналіз наведеної норми дає підстави
вважати, що суд може змінити спосіб і
порядок виконання рішення лише: 1) у
виняткових випадках; 2) за наявності
обставин, що ускладнюють його
виконання або роблять його неможливим;
3) за умови надання достатніх доказів
наявності таких обставин.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення суду слід розуміти прийняття
судом нових заходів реалізації
(виконання) рішення в разі неможливості
його виконання у спосіб і порядок,
встановлений раніше.

Зміна способу і порядку виконання
рішення суду може відбутися шляхом
заміни одного заходу примусового
виконання судового рішення іншим або
коли, при виконанні рішення
адміністративного суду, яким
присуджені певні речі або кошти,
неможливо їх повернути за їх
відсутності, що є підставою для
звернення стягнення на грошові кошти
тощо.

Даючи оцінку матеріалів доданих до
заяви про зміну способу і порядку
виконання рішення суду, судами
попередніх інстанцій не встановлено
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення, а заявником не надано
достатніх доказів наявності таких
підстав.

Вказана заявником підстава
неможливості виконання рішення суду
через відсутність коштів у відповідача
не дає суду можливості застосування
зміни способу і порядку виконання
цього рішення, оскільки не вичерпані
інші встановлені законом заходи
виконання рішення суду, в тому числі
примусового характеру.

Крім того, слід зазначити, що
реалізуючи своє право на захист
позивач має право вимагати від суду
зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень прийняти рішення
або вчинити певні дії (пункт 2 частини 4
статті 105 КАС України).

У разі задоволення адміністративного
позову суд, обираючи спосіб захисту
порушених прав позивача, може прийняти
постанову про зобов'язання відповідача
вчинити певні дії (пункт 2 частини 2
статті 162 КАС України).

Аналіз наведених норм та статті 263 КАС
України дають підстави зробити
висновок про те, що суд, здійснюючи
зміну способу і порядку виконання
рішення суду, не може змінювати зміст
резолютивної частини рішення або
змінити обраний судом спосіб захисту
порушеного права.

Повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(статті 198, 223 КАС України).

Статтею 229 КАС України передбачено, що
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

З урахуванням того, що фактичні
обставини справи судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено
повно та правильно, але неправильно
застосовано норми процесуального
права, що призвело до ухвалення
незаконних судових рішень, відповідно
до повноважень, наданих статтею 229 КАС
України, суд касаційної інстанції
вважає за необхідне судові рішення,
ухвалені цими судами, скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні заяви про зміну способу і
порядку виконання рішення суду.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці Полтавської області
задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду
м.Кременчука Полтавської області від
12 грудня 2013 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19
лютого 2014 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви Автозаводського
відділу державної виконавчої служби
Кременчуцького МУЮ про зміну способу
та порядку виконання постанови
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 31
січня 2011 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді:

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников

В.В.Швець