Справа № 826/17981/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Гарника К. Ю.,
розглянувши відповідно до статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
в порядку скороченого провадження
адміністративну справу
за позовом Кам'янської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області до Казенного
підприємства "Кіровгеологія" про
стягнення заборгованості
Кам'янська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області (далі по тексту - позивач)
звернулась до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовною заявою про стягнення з
Казенного підприємства
«Кіровгеологія» (далі по тексту -
відповідач) податкового боргу в
розмірі 7791,68 гривень.
В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивачем зазначено, що
податковий борг виник внаслідок
несплати відокремленим підрозділом
відповідача - Пошуково-зйомочною
експедицією № 57 Казенного
підприємства «Кіровгеологія» сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку і сум
утриманого з них податку (форим 1-ДФ) за
1-4 квартали 2011 року, 1-4 квартали 2012 року
та 1, 4 квартал 2013 року з помилками тягне
за собою накладення штрафу у розмірі 510
грн. за кожне порушення , тобто 5100,00 грн.,
а також порушення вимог п.п.168.1.5 п. 168.
ст..168 ПК України, в результаті чого
несвоєчасно сплачено податок з доходів
фізичних осіб в сумі 249765,56 грн. за 2011 рік
та 2013 рік та, на підставі п.129.4 ст. 129 ПК
України нараховано пеню у розмірі 120 %
річних облікової ставки НБУ, діючої на
день виплати (нарахування) доходів на
користь платників податків фізичних
осіб в сумі 2691,68 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 20 листопада 2014 року
відкрито скорочене провадження в
запропоновано відповідачу у
десятиденний строк з дня одержання
цієї ухвали надати суду письмові
заперечення проти позову та докази на
підтвердження цих заперечень або заяву
про визнання позову.
Ухвала про відкриття скороченого
провадження скерована рекомендованою
кореспонденцією з повідомленням про
вручення за юридичною адресою
відповідача та отримана ним 25
листопада 2014 року, про що свідчить
наявне в матеріалах справи
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення.

У строк, встановлений частиною 3 статті
183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, відповідач не
подав до канцелярії суду заперечення
проти позову або заяву про визнання
позову.

Враховуючи вищенаведене, справа
розглядається в порядку скороченого
провадження на основі наявних у справі
доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду і
вирішення справи по суті, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з таких підстав.

Казенне підприємство «Кіровгеологія»
зареєстроване як суб'єкт
підприємницької діяльності Печерською
районною у місті Києві державною
адміністрацією 09 грудня 1991 року та має
відокремлений структурний підрозділ
без права юридичної особи -
пошуково-зйомочну експедицію № 57
Казенного підприємства
«Кіровгеологія», який знаходиться за
адресою: 20800, Черкаська область,
Кам'янський районн, с.Косарі та
перебуває на обліку в Кам'янській ОДПІ
ГУ Міндоходів у Черкаській області.

З матеріалів справи вбачається, що за
відповідачем рахується
заборгованість, що виникла з наступних
підстав: на підставі статті 77 ПК
України позивачем проведено планову
виїзну перевірку Пошуково-зйомочної
експедиції № 57 Казенного підприємства
«Кіровгеологія» з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 року по
31.12.2013 року, за результатами якої
складено акт « 274/23-16-22-22802177 від 19.05.2013
року. Перевіркою встановлено порушення
вимог п. 119.2 ст. 119 ПК України, в
результаті подання податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку і сум утриманого з них податку
(форим 1-ДФ) за 1-4 квартали 2011 року, 1-4
квартали 2012 року та 1, 4 квартал 2013 року з
помилками тягне за собою накладення
штрафу у розмірі 510 грн. за кожне
порушення , тобто 5100,00 грн., а також
порушення вимог п.п.168.1.5 п. 168. ст..168 ПК
України, в результаті чого несвоєчасно
сплачено податок з доходів фізичних
осіб в сумі 249765,56 грн. за 2011 рік та 2013 рік
та, на підставі п.129.4 ст. 129 ПК України
нараховано пеню у розмірі 120 % річних
облікової ставки НБУ, діючої на день
виплати (нарахування) доходів на
користь платників податків фізичних
осіб в сумі 2691,68 грн. На вказану суму
грошового зобов'язання було винесено
податкове повідомлення-рішення від 20
травня 2014 року № .

Станом на момент розгляду даної
адміністративної справи відомості
стосовно сплати відповідачем
заборгованості чи стосовно оскарження
суми заборгованості в матеріалах
справи відсутні.

Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК визначено,
що податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК
України платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129
Податкового кодексу України,
встановлено, що пеня нараховується
після закінчення встановлених цим
Кодексом строків погашення
узгодженого грошового зобов'язання на
суму податкового боргу нараховується
пеня. Нарахування пені розпочинається
при самостійному нарахуванні суми
грошового зобов'язання платником
податків - від першого робочого дня,
наступного за останнім днем граничного
строку сплати грошового зобов'язання,
визначеного цим Кодексом.

Відповідно до пункту 129.4 статті 129
Податкового кодексу України пеня,
визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1
цієї статті, нараховується на суму
податкового боргу (включаючи суму
штрафних санкцій за їх наявності та без
урахування суми пені) із розрахунку 120
відсотків річних облікової ставки
Національного банку України, діючої на
день виникнення такого податкового
боргу або на день його (його частини)
погашення, залежно від того, яка з
величин таких ставок є більшою, за
кожний календарний день прострочення у
його сплаті.

Згідно із пунктом 131.1 статті 131
Податкового кодексу України
нараховані контролюючим органом суми
пені самостійно сплачуються платником
податків.

Пунктами 59.1 та 59.5 статті 59 Податкового
кодексу України встановлено, що у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення. У разі якщо у
платника податків, якому надіслано
(вручено) податкову вимогу, сума
податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Згідно з пунктом 58.3 статті 58
Податкового кодексу України податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) платнику
податків, якщо його передано посадовій
особі такого платника податків під
розписку або надіслано листом з
повідомленням про вручення. У разі коли
пошта не може вручити платнику
податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

Пунктами 102.1 та 102.3 статті 102
Податкового кодексу України
встановлено, що контролюючий орган,
крім випадків, визначених пунктом 102.2
цієї статті, має право самостійно
визначити суму грошових зобов'язань
платника податків у випадках,
визначених цим Кодексом, не пізніше
закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку. У разі подання платником
податку уточнюючого розрахунку до
податкової декларації контролюючий
орган має право визначити суму
податкових зобов'язань за такою
податковою декларацією протягом 1095
днів з дня подання уточнюючого
розрахунку. У разі якщо грошове
зобов'язання нараховане контролюючим
органом до закінчення строку давності,
визначеного у пункті 102.1 цієї статті,
податковий борг, що виник у зв'язку з
відмовою у самостійному погашенні
такого грошового зобов'язання, може
бути стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів з дня виникнення
податкового боргу. Якщо платіж
стягується за рішенням суду, строки
стягнення встановлюються до повного
погашення такого платежу або
визначення боргу безнадійним.

Відповідно до підпункту 14.1.137 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
орган стягнення - державний орган,
уповноважений здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу в межах повноважень,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України.

Пунктом 41.5 статті 41 Податкового
кодексу України встановлено, що
органами стягнення є виключно органи
державної податкової служби, які
уповноважені здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу в межах їх повноважень, а також
державні виконавці в межах своїх
повноважень. Стягнення податкового
боргу і виконавчими написами
нотаріусів не дозволяється.

Згідно з підпунктом 20.1.19 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України,
органи державної податкової служби
мають право: застосовувати до
платників податків передбачені
законом фінансові (штрафні) санкції
(штрафи) за порушення податкового чи
іншого законодавства, контроль за
додержанням якого покладено на
контролюючі органи; стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом
та іншими законами України; стягувати
суми недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України.

В підтвердження сум вказаного
податкового боргу позивач надав до
адміністративного позову наступні
документи: копія акту перевірки від
19.05.2014 року № 274/23-16-22-22802177, розрахунок
пені, податкове повідомлення-рішення
від 20.05.2014 року № , корінець
податкової вимоги від 03.06.2014 року № 194-25,
зворотній бік облікової картки
платника податків відповідача.

На виконання вимог ст. 59 Податкового
кодексу України позивачем направлено
на юридичну адресу відповідача
податкову вимогу № 194-25 від 03 червня 2014
року.

Органами, уповноваженими здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах їх
повноважень, згідно з п. 41.5 ст. 41
Податкового кодексу України, є
виключно органи державної податкової
служби.

Підпунктом 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України передбачено, що органи
державної податкової служби мають
право стягувати до бюджетів та
державних цільових фондів суми
грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Зокрема, підпунктом 20.1.18 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України
передбачено право органів державної
податкової служби звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини.

Джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами (п.
87.2 п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу
України).

Орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі (п. 95.1
ст. 95 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 95.2 ст. 95
Податкового кодексу України стягнення
коштів та продаж майна платника
податків провадяться не раніше ніж
через 60 календарних днів з дня
надіслання такому платнику податкової
вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини (п.
95.3 ст. 95 Податкового кодексу України).

Беручи до уваги вищевикладені
положення законодавства та
встановлені по справі обставини, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог.

Згідно п. 8 ч. 6 ст. 1832 Кодексу
адміністративного судочинства України
відповідач зобов'язаний виконати
постанову негайно.

Згідно з частиною третьою статті 94 КАС
України якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Частиною четвертою статті 94 КАС
України встановлено, що у справах, в
яких позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

Оскільки, відповідачем не надано суду
доказів понесення ним судових витрат,
підстави для присудження на його
користь судових витрат відсутні.

Керуючись положеннями статей 69-71, 158-163,
1832, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов Кам'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Черкаській області
задовольнити повністю.

2.Стягнути з Казенного підприємства
«Кіровгеологія» (01103, м. Київ, вул.
Кіквідзе, 8/9, )
податковий борг у розмірі 7791 (сім тисяч
сімсот дев'яносто одна) гривня 68
копійок з розрахункових рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника.

3. Постанова підлягає негайному
виконанню на підставі ч. 1 ст. 256 та п. 8. ч.
6 ст. 1832 КАС України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими ч 8 ст. 183-2, ст.
ст. 185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

У разі оскарження в апеляційному
порядку постанови, прийнятої у
скороченому провадженні, судове
рішення апеляційної інстанції по такій
справі є остаточним і оскарженню не
підлягає.

Суддя
К.Ю. Гарник