Справа № 824/3167/14-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року м.
Чернівці Справа № 824/3167/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі
головуючого - судді Маренича І.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Глибоцькому
районі Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області до
Приватного акціонерного товариства
«Агрошляхбуд», суд-

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у
Глибоцькому районі Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області (далі-Позивач) звернулася з
адміністративним позовом до
Приватного акціонерного товариства
«Агрошляхбуд» (далі-Відповідач) про
стягнення податкового боргу в сумі 4239,24
грн.

В обґрунтування позовних вимог
Державна податкова інспекція у
Глибоцькому районні Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області зазначає, що станом на 06
листопада 2014 року у відповідача
наявний податковий борг по платі за
землю в сумі 4239,24 грн.

Зазначений податковий борг визначений
платнику податків згідно поданих ним
податкових декларацій з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної або
комунальної власності).

Представник позивача до початку
судового розгляду подав суду
клопотання, в якому просив розглянути
справу в порядку письмового
провадження, позовні вимоги просив
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач про день, час та місце
розгляду справи по суті був
повідомлений належним чином, зокрема
на його адресу зазначену в Єдиному
державному реєстру підприємств та
організацій України відправлено
ухвалу про відкриття провадження в
адміністративній справі та
призначення справи до судового
розгляду. Однак конверт із зазначеною
ухвалою повернутий до суду із
відміткою "за закінченням терміну
зберігання".

Відповідно до ч.8 ст.35 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) вважається, що
повістку вручено юридичній особі, якщо
вона доставлена за адресою, внесеною до
відповідного державного реєстру, або
за адресою, яка зазначена її
представником, і це підтверджується
підписом відповідної службової особи.
Враховуючи вищевикладене та на
підставі ч.4,6 ст.128 КАС України, суд
визнав за можливе розглянути справу у
порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини в
справі, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, дослідивши та оцінивши надані
докази в сукупності, проаналізувавши
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Приватне
акціонерне товариство «Агрошляхбуд» є
юридичною особою, яке зареєстроване за
адресою: вул. Південно-Кільцева, 37, м.
Чернівці, ідентифікаційний код 05455314.

Позивачем на адресу відповідача
сформовано та направлено податкову
вимогу форми «Ю» № 2-25 від 05.03.2014 року, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Крім того, на адресу відповідача
направлялись податкові
повідомлення-рішення: №300/1500а/11291 від
11.09.2014 року та №301/1500/11293 від 11.09.2014 року,
що підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Станом на день розгляду справи у
відповідача наявна заборгованість по
платі за землю в розмірі 4239,24 грн., яка
виникла в результаті несвоєчасної
сплати узгодженої суми податкового
зобов'язання, визначеного згідно
поданих податкових декларацій з плати
за землю (земельний податок та/або
орендна плата за земельні ділянки
державної і комунальної власності).

До вказаних правовідносин суд
застосовує такі положення закону та
робить висновки по суті спору.

Відповідно до ст.ст. 269, 270 Податкового
кодексу України (далі ПК України)
платниками земельного податку є
власники земельних ділянок, земельних
часток (паїв) та землекористувачі.
Об'єктом оподаткування є земельні
ділянки, які перебувають у власності
або користуванні та земельні частки
(паї), які перебувають у власності.

Підпунктом 147 п. 14.1 ст. 14 ПК України
визначено, що плата за землю - це
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

Так, згідно статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законами.

Підпунктом 14.1.136 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України визначено, що орендна
плата за земельні ділянки державної і
комунальної власності - обов'язковий
платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою (далі у розділі XIII -
орендна плата).

Підпунктом 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, визначено, що
земельний податок - обов'язковий
платіж, що справляється з власників
земельних ділянок та земельних часток
(паїв), а також постійних
землекористувачів (далі - податок для
цілей розділу XIII цього Кодексу).

Відповідно до п. 286.2 ст.286 Податкового
кодексу України платники плати за
землю (крім фізичних осіб) самостійно
обчислюють суму податку щороку станом
на 1 січня і не пізніше 20 лютого
поточного року подають відповідному
органу державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Пунктами 287.1, 287.2 ст.287 ПК України,
визначено, що власники землі та
землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права власності
або права користування земельною
ділянкою.

Згідно із п.287.3 ст.287 Податкового
кодексу України податкове зобов'язання
щодо плати за землю, визначене у
податковій декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Відповідно до п.57.3 ст. 57 Податкового
кодексу України у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Відповідно до п.п. 14.1.175. п. 14.1 ст. 175
Податкового Кодексу податковий борг -
сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до п.41.5 статті 41 Податкового
Кодексу України, контролюючими
органами та органами стягнення є
виключно органи державної податкової
служби, які уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах їх
повноважень, а також державні
виконавці в межах своїх повноважень.

Відповідно до підпункту 59.1 ст.59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає такому платнику податків
податкову вимогу.

Відповідно до п.87.11 ст.87 Податкового
кодексу України орган стягнення - орган
державної податкової служби,
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податків.

Органи державної податкової служби,
відповідно до пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України, мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Пунктом 46.1 ст. 46 Податкового кодексу
України визначено, що податкова
декларація, розрахунок (далі -
податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку. Податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків
(п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу).

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Пункт 95.3 ст.95 Податкового кодексу
України передбачає, що стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Згідно п.4 ч.3 ст.129 Конституції України
та ст.71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону
України "Про судовий збір" від 8.07.2011 р. №
3674-VI позивач звільнений від спалити
державного мита. Тому суд не стягує
судові витрати з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 71, 79, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Агрошляхбуд» (58032, вул.
Південно-Кільцева, 37, м. Чернівці,
ідентифікаційний код 05455314) кошти на
суму податкового боргу у розмірі 4239,24
грн. з рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника до Державного бюджету
України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Суддя

І.В. Маренич