Справа № 2а-16518/12/2670
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Шейко Т.І.
Суддя-доповідач: Саприкіна
У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Епель О.В., Кобаля М.І.,

при секретарі:
Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві за апеляційними
скаргами Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фастів-Автотранс»
та Державної інспекції України з
безпеки на наземному транспорті на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 18 квітня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до
Державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті, треті особи:
Київська обласна державна
адміністрація, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фастів-Автотранс»,
про скасування наказу, -

В С Т А Н О В И Л А :

ФОП ОСОБА_2 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Державної
інспекції України з безпеки на
наземному транспорті про скасування
наказу наказу від 09 листопада 2012 року №
403 «Про анулювання документів на
перевезення пасижирів на автобусному
маршруті Фастів - Київ, рейси 1457/1458,
1461/1462,1465-1466, 1469/1470, 1473/1474, 1477/1478».

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 18
квітня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, ТОВ «Фастів-Автотранс» та
Державна інспекція України з безпеки
на наземному транспорті подали
апеляційні скарги, в яких просили
скасувати незаконну, на їх думку,
постанову суду першої інстанції та
постановити нову про відмову в
задоволенні позову. При цьому апелянти
посилалися на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
оскаржуваного рішення, неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування
оскаржуваної постанови.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.06.2014 року
ухвалено нову постанову про відмову в
задоволенні позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 25.11.2014 року зазначену вище
постанову апеляційної інстанції
скасовано, а справу направлено на новий
апеляційний розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційних скарг та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів знаходить, що апеляційні скарги
не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову.
Апеляційна інстанція повністю
підтримує таку правову позицію з
огляду на слідуюче.

З матеріалів справи вбачається, що
Державною адміністрацією
автомобільного транспорту 05 жовтня 2012
року видано позивачу дозвіл на
перевезення пасажирів на міжобласному
автобусному маршруті загального
користування «Фастів-Київ», рейси
1457/1458, 1461/1462, 1465/1466, 1469/1470, 1473/1474, 1477/1478, із
зазначенням терміну дії такого дозволу
з 10 лютого 2010 року по 09 лютого 2015 року.

09 листопада 2012 року Державною
адміністрацією автомобільного
транспорту видано спірний наказ № 403,
яким анульовано документи на
перевезення пасажирів (дозвіл серії УТ
№ 000247 та витяги з Дозволу серії ОВО №
000432, № 000433, № 000434) на автобусному
маршруті Фастів-Київ, рейси 1457/1458, 1461/1462,
1465/1466, 1469/1470, 1473/1474, 1477/1478, видані
перевізнику ФОП ОСОБА_2

Листом Державної адміністрації
автомобільного транспорту №889-01/06/19-12
від 09 листопада 2012 року було
повідомлено позивача та ДП
«Київпассервіс», ПП «Торговий дім
«Везувій Інвестмент 2010», ФОП ОСОБА_3 про
прийняття спірного наказу.

Так, спірний наказ
Державтотрансадміністрації прийнятий
на підставі статей 6, 7 Закону України
«Про автомобільний транспорт»,
відповідно до пункту 4.1 Порядку видачі
та анулювання дозволу на перевезення
пасажирів на міжобласних маршрутах
загального користування,
затвердженого наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від 07.05.2010
№279, зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України 17.06.2010 за № 409/17704 та з
урахуванням листа Управління
Укртрансінспекції у м. Києві від 07.11.2012
№1/71/236.

Колегія суддів одразу відзначає, що
вказаний лист є доповідною запискою
начальника Управління
Укртрансінспекції у м. Києві,
адресованою Голові Укртрансінспекції
України щодо проведеної рейдової
перевірки на території автостанції
«Київ» ТЗ ФОП ОСОБА_2, до якої додані два
акти від 07.11.2012 року про порушення ст. 39
Закону України «Про автомобільний
транспорт». Проте, апеляційна
інстанція повністю погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
лист від 07.11.2012 року та додані до нього
акти рейдової перевірки на території
автостанції «Київ» ТЗ ФОП ОСОБА_2, якими
встановлено порушення позивачем вимог
ст. 39 Закону України «Про автомобільний
транспорт», не можуть слугувати
підставою для анулювання дозвільних
документів ФОП ОСОБА_2

При цьому, апеляційна інстанція
звертає увагу на Порядок видачі та
анулювання дозволу на перевезення
пасажирів на міжобласних маршрутах
загального користування затверджений
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України 07 травня 2010 року №279,
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 17 червня 2010 року за №409/17704.

Зокрема, пунктом 4.1 вказаного Порядку
передбачено виключний перелік підстав
для анулювання дозволу на перевезення,
а саме: надходження заяви перевізника
щодо анулювання дозволу на
перевезення; надходження інформації
про державну реєстрацію припинення
підприємницької діяльності фізичною
особою - підприємцем у зв'язку з її
смертю, або оголошенням її померлою,
або визнанням її безвісно відсутньою;
ліквідація або реорганізація
юридичної особи без визначення
правонаступника; анулювання ліцензії
перевізника на право надання послуг з
перевезення пасажирів автомобільним
транспортом; закінчення терміну дії
ліцензії та неотримання нової
відповідно до вимог Закону України
«Про ліцензування певних видів
господарської діяльності»; порушення
умов організації перевезень,
визначених дозволом на перевезення;
використання дозволу на перевезення,
витягу з нього для інших перевезень,
ніж обумовлено їх умовами.

Аналіз змісту приписів вказаної норми
права свідчить, що даний перелік є
чітким та вичерпним, а тому не підлягає
розширеному тлумаченню або доповненню.

Окрім того, Вищим адміністративним
судом України в ухвалі від 25.11.2014 року
по даній справі було акцентовано увагу
на тому, що спірний наказ не містить
посилання на конкретну підставу,
зазначену в Переліку підстав для
анулювання дозволу на перевезення.

В зв'язку з зазначеним вище підставою
направлення даної справи на новий
апеляційний розгляд було те, що судом
апеляційної інстанції під час
прийняття рішень по суті спору у даній
справі було порушено норми
процесуального права, що унеможливило
встановлення фактичних обставин, які
мають значення для правильного
вирішення справи.

В силу приписів ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод і інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); … .

Таким чином, вказана правова норма
визначає критерії для оцінювання
рішень суб'єктів владних повноважень,
які одночасно є принципами
адміністративної процедури прийняття
цих рішень, а тому суб'єкти владних
повноважень повинні враховувати ці
критерії-принципи, приймаючи будь-яке
рішення.

Оскільки саме дотримання всіх
критеріїв свідчить про якість та
природу прийнятих рішень, то
недотримання хоча б одного з вказаних
принципів свідчить про протиправність
та необґрунтованість таких рішень.

За таких обставин, оскільки спірний
наказ не містить обґрунтування підстав
анулювання дозвільних документів
позивача, це свідчить про прийняття
відповідачем спірного рішення з
перевищенням повноважень, поза межами
своєї компетенції, необґрунтовано,
упереджено, недобросовісно,
нерозсудливо, без дотриманням принципу
рівності перед законом та
непропорційно, а тому, як
причинно-наслідковий зв'язок, рішення
відповідача підлягає скасуванню.

За ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладає на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам апелянт -
Державна інспекція України з безпеки
на наземному транспорті, як суб'єкт
владних повноважень, не надали суду
апеляційної інстанції достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються їх
заперечення, і не довів правомірності
винесення ним спірного наказу. Не
знайшли свого підтвердження і доводи
апелянта - ТОВ «Фастів-Автотранс».

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку про
необхідність залишення постанови суду
першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 196, 198, 200, 205 та 206 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Фастів-Автотранс» та Державної
інспекції України з безпеки на
наземному транспорті - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 18.04.2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 17.12.2014
року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Саприкіна І.В.

Судді:
Епель О.В.

Кобаль М.І.