Справа № 826/12842/14
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
інстанції: Погрібніченко І.М.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

11 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко
Є.О.

Суддів: Горбань
Н.І.

Земляна Г.В.

при секретарі Грисюк
Г.Г.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Державної виконавчої служби України на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва 19 вересня 2014 року у справі
за адміністративним позовом Державної
санітарно-епідеміологічної служби
України до Державної виконавчої служби
України, за участю третьої особи без
самостійних вимог ОСОБА_3 про
скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Державна санітарно-епідеміологічна
служба України звернулася до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної виконавчої служби
України про скасування постанови від
11.08.2014 р. ВП №43862261 про накладення штрафу
в розмірі 680,00 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва 19
вересня 2014 року позов задоволено,
визнано протиправною та скасовано
постанову відділу примусового
виконання рушень Державної виконавчої
служби України від 11.08.2014 р. ВП №43862261
про накладення штрафу.

На вказану постанову Державна
виконавча служба України подала
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою в задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи,
02.07.2014 р. головним державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України на
підставі виконавчого листа №596/129/13-ц,
виданого 25.03.2014 р. Гусятинським
районним судом Тернопільської області,
прийнято постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 43862261 з
примусового виконання рішення суду,
яким зобов'язано Державну
санітарно-епідеміологічну службу
України працевлаштувати ОСОБА_3 на
посаду відповідно до її кваліфікації
та спеціальності.

Вказаною постановою боржнику -
Державній санітарно-епідеміологічній
службі України державним виконавцем
встановлено семиденний строк з моменту
відкриття виконавчого провадження для
виконання рішення суду.

Вимогою державного виконавця №374/12 від
11.08.2014 р. Державну
санітарно-епідеміологічну службу
України зобов'язано негайно виконати
судове рішення згідно виконавчого
листа Гусятинського районного суду
Тернопільської області, виданого 25.03.2014
р. по справі №596/129/13-ц, про що письмово
повідомити відділ.

В той же день, у зв'язку з
невиконанням боржником рішення суду та
вимог постанови державного виконавця,
постановою від 11.08.2014 р. ВП №43862261
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України на
позивача накладено штраф у розмірі 680,00
грн.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлено, що вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.
Невиконання законних вимог державного
виконавця тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом
трьох робочих днів з дня надходження до
нього виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 цього Закону
сторони зобов'язані протягом трьох
робочих днів письмово повідомити
державного виконавця про повне чи
часткове самостійне виконання рішення
боржником, а також письмово
повідомляти державного виконавця про
виникнення обставин, що зумовлюють
обов'язкове зупинення виконавчого
провадження, про встановлення
відстрочки або розстрочки виконання,
зміну способу і порядку виконання
рішення, зміну місця проживання чи
перебування (у тому числі про зміну їх
реєстрації) або місцезнаходження, а
боржник - фізична особа - про зміну
місця роботи.

Частинами 2, 3 статті 11 вказаного Закону
встановлено, що державний виконавець
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом. Державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право проводити
перевірку виконання боржниками рішень,
що підлягають виконанню відповідно до
цього Закону, накладати стягнення у
вигляді штрафу на фізичних, юридичних
та посадових осіб у випадках,
передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 27 цього Закону у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною 2 статті 25 цього
Закону для самостійного виконання
рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 цього
Закону у разі невиконання зазначених
вимог без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Згідно статті 89 цього Закону у
разі невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, які можуть бути
виконані лише боржником, державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника -
юридичну особу - від двадцяти до
тридцяти неоподаткованих мінімумів
доходів громадян та призначає новий
строк для виконання.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивачем на виконання
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 02.07.2014 р. (отримана
позивачем - 08.07.2014 р. за №6699/14) у
семиденний строк листом від 11.07.2014 р.
№08.12/6699/14 поінформовано відповідача
про стан виконання рішення суду.

Зокрема, надано інформацію про те, що
боржником було направлено запит до
Державної установи «Тернопільський
обласний лабораторний центр
Держсанепідслужби України» (далі - ДУ
«Тернопільський ОЛЦ ДСЕСУ») по
працевлаштуванню ОСОБА_3 відповідно до
її кваліфікації та спеціальності, у
відповідь на який листом від 10.07.2014 р. за
№01/1026 ДУ «Тернопільський ОЛЦ ДСЕСУ»
підтвердила готовність по
працевлаштуванню ОСОБА_3 відповідно до
її кваліфікації та спеціальності в
своєму штаті.

При цьому, згідно листа ДУ
«Тернопільський ОЛЦ ДСЕСУ» №01/1177 від
06.08.2014 р., адресованого стягувачу,
останньому необхідно особисто
з'явитися протягом п'яти робочих днів, з
моменту отримання даного листа за
адресою: м. Тернопіль, вул. Федьковича,
13, для працевлаштування тимчасово на
посаду фельдшера-лаборанта
санітарно-гігієнічної лабораторії
Чортківського міського, міжрайонного
відділу ДУ «Тернопільський ОЛЦ ДСЕСУ»
(м. Чортків) на період відпустки по
догляду за дитиною до трьох років
основного працівника.

Разом з тим, колегія суддів звертає
увагу на наступні обставини.

Указом Президента України «Про
оптимізацію системи центральних
органів виконавчої влади» від 09.12.2010 р.
№1085/2010 утворено Державну
санітарно-епідеміологічну службу
України, на яку покладено функції з
реалізації державної політики у сфері
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення.

Центральні органи виконавчої влади, на
які цим Указом покладені функції з
реалізації державної політики у
відповідній сфері, виконують
повноваження у визначених сферах
компетенції відповідних органів, що
ліквідуються згідно з цим Указом.

Однак, у пізніше прийнятому Указі
Президента України від 06.04.2011 р. №400/2011
«Про Положення про Державну
санітарно-епідеміологічну службу
України» правонаступництво Державної
санітарно-епідеміологічної служби
України щодо будь-якого урядового
органу визначено не було.

Згідно правил подолання колізій у разі,
коли розходяться між собою акти, видані
одним й тим же правотворчим органом,
але в різний час, коли прийняття нового
акта не супроводжувалось одночасним
скасуванням застарілих актів з того ж
питання, застосовується акт, який
виданий пізніше.

Згідно постанови Кабінету Міністрів
України від 14.11.2012 р. №1050 «Деякі питання
Державної санітарно-епідеміологічної
служби» з метою забезпечення
проведення лабораторних випробувань
та інструментальних досліджень у сфері
санітарного та епідеміологічного
благополуччя населення
Держсанепідслужбою України утворено 30
державних установ (лабораторних
центрів), в тому числі Державну
установу «Тернопільський обласний
лабораторний центр Держсанепідслужби
України».

Отже, Держсанепідслужба України не
мала відношення до Державного закладу
«Гусятинська районна
санітарно-епідеміологічна станція»
МОЗ України, в якому на посаді
помічника лікаря-гігієніста працювала
ОСОБА_3, оскільки зазначена установа не
входила та не входить до сфери
управління Держсанепідслужби України.

Про вказані обставини відповідача
повідомлено листом від 11.07.2014 р.
№08.12/6699/14.

З наведеного вбачається, що позивачем
було вчинено всі можливі дії щодо
виконання судового рішення по справі
№596/129/13-ц, а тому накладення штрафу на
боржника за невиконання без поважних
причин рішення суду є необґрунтованим.

Таким чином, постанова від 11.08.2014 р. ВП
№43862261 про накладення штрафу є
протиправною та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо задоволення
позову, а тому апеляційну скаргу
Державної виконавчої служби України
необхідно залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва 19 вересня 2014 року - без
змін, оскільки вона ухвалена з
дотриманням норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
виконавчої служби України залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва 19
вересня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки передбачені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Земляна Г.В.

Повний текст ухвали складено 12.12.2014
р.

.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Земляна Г.В.