Справа № 205/8244/14-а
Суддя: Залімська Н. В.
Дата ухвалення: 2014-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 205/8244/14-а
Справа № 2а/205/219/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Залімської Н.В.,

при секретарі Кравцову С.С.,

розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Дніпропетровська, третя особа Філія
Публічного акціонерного товариства
«Судноплавна компанія «Укррічфлот»
Дніпропетровська
ремонтно-експлуатаційна база флоту,
про визнання дій протиправними та
перерахунок пенсії, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29.09.2014р. звернувся до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м.
Дніпропетровська, третя особа Філія
Публічного акціонерного товариства
«Судноплавна компанія «Укррічфлот»
Дніпропетровська
ремонтно-експлуатаційна база флоту,
про визнання дій протиправними та
перерахунок пенсії. В обґрунтування
позовних вимог зазначив, що він 20.06.2014р.
звернувся до Управління Пенсійного
Фонду України в Ленінському районі м.
Дніпропетровська з заявою про
визначення права на призначення пенсії
за віком як учаснику ліквідації аварії
на ЧАЕС, із зменшенням пенсійного віку,
встановленого для державних пенсій, на
11 років. При цьому він надав усі
необхідні документи. В тому числі ним
було надано оригінал довідки від філії
ПАТ «Судноплавна компанія
«Укррічфлот» Дніпропетровська
ремонтно-експлуатаційна база флоту» з
вказівкою, що нарахування за
відповідні періоди проведені саме за
роботу на ЧАЕС, а також довідки
підтверджуючі про пільговий стаж його
роботи за Списком № 2. Проте, згідно
листа № 4171/10/54 від 19.09.2014 року йому було
відмовлено у призначенні пенсії,
вказуючи що ним не надано первинні
документи підтверджуючі факт участі в
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи та враховуючи пільговий
стаж по Списку № 2 лише 11 років 00
місяців 20 днів. Позивач звернувся до
філії ПАТ «Судноплавна компанія
«Укррічфлот» Дніпропетровська
ремонтно-експлуатаційна база флоту»
про видачу довідку згідно вимог
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м.
Дніпропетровська, йому відмовили, так
як там не розуміють, які дані вказано не
правильно, і що іншого вони написати не
мають права. Крім того, як з'ясувалось,
відповідач не визнає факт роботи
позивача за Списком № 2 за період з
22.03.1999 року по 15.02.2013 року, так як його
посада вказана як «старший механік», а
при проведенні атестації Акціонерною
судноплавною компанією «Укррічфлот»
пройшла атестацію посада лише
«Механіка», тож стаж за даний період не
відноситься до Списку № 2. Позивач
неодноразово звертався до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська з проханням,
у випадку невизнання наданої їм
довідки, провести зустрічну перевірку
в філії ПАТ «Судноплавна компанія
«Укррічфлот» Дніпропетровська
ремонтно-експлуатаційна база флоту» та
витребувати у них або внести
відповідні зміни при встановленні
порушення щодо видачі вказаної
довідки. Позивач просив суд: визнати
неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська, щодо
відмови йому в призначенні пенсії за
віком як учаснику ліквідації аварії на
ЧАЕС, із зменшенням пенсійного віку,
встановленого для державних пенсій, на
10 років на підставі ст. 55 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
додатково зменшення на один рік понад
передбачений цією статтею вік як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, який
відпрацювали на інших роботах з
шкідливими і важкими умовами праці за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним у
встановленому порядку понад 12 років 6
місяців; визнати його право на пільгову
пенсію та зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська призначити
йому пенсію за віком як учаснику
ліквідації аварії на ЧАЕС, із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого для державних пенсій, на
10 років та додатково зі зменшенням на
один рік понад передбачений цією
статтею вік як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, який відпрацював на інших роботах
з шкідливими і важкими умовами праці за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним у
встановленому порядку понад 12 років 6
місяців, зарахувавши мені до
пільгового стажу періоди з 22.03.1999 року
по 15.02.2013 року, згідно статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
починаючи 20 червня 2014 року на підставі
ст. 55 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідач 05.11.2014р. надав суду
заперечення в якому вказав, що позивач
не надав Управлінню необхідні
документи, а тому встановити право
позивача на призначення пенсії
відповідно до ст.55 «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є неможливим. Просив в
позові відмовити в повному обсязі.

Третя особа 05.11.2014р. надала суду
письмові пояснення в яких вказала, що
позивачем при подачі заяви до
Управління пенсійного фонду України
були надані всі необхідні первинні
документи про перебування та працю
саме в зоні відчуження, а саме: копія
трудової книжки; копія судового
журналу; копії табелів обліку робочого
часу; копії розрахункових відомостей
заробітної плати; довідки з
узагальненими відомостями.
Вищезазначені довідки Філії АСК
«Укррічфлот» «ДРЕБФ» були видані на
підставі відомостей суднових журналів,
відомостей нарахування заробітної
плати, табелів обліку робочого часу,
копії яких було надано позивачу, інші
документи на підприємстві відсутні.
Однак, із аналізу відмови відповідача
неможливо встановити, яких саме
первинних документів не вистачає.

Позивач надав суду заяву в якій просив
суд розглядати справу за його
відсутності, позовні вимоги підтримує
та просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
слухання справи повідомлявся належним
чином. Про причини своєї неявки суд не
повідомив. Письмових заяв не надходило.

Третя особа у судове засідання не
з'явилася, надала клопотання в якому
проти задоволення позовних вимог не
заперечувала.

Суд, з'ясувавши всі обставини по справі,
перевіривши їх наданими доказами,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1.н. є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, що
підтверджується копією посвідчення
(а.с.54).

Позивач приймав участь в ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС доставляючи
народногосподарчі вантажі в 30-ти
кілометрову зону ЧАЕС на маршруту ріки
Прип'ять до порту Чорнобиль на
теплоході «Дрогобич» на посаді
моторист-рульовий від
Дніпропетровської
ремонтно-експлуатаційної бази флоту в
травні, червні, липні, жовтні 1986 року
(а.с.13).

Також відповідно до довідки наданої
філією «Дніпропетровський річковий
порт» № 549 від 10.06.2014р. позивач дійсно
працював в дніпропетровській
ремонтно-експлуатаційній базі флоту на
посаді моторист рульовий на т/х
«Дрогобич» і в 1986 році у складі екіпажу
приймав участь в ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, доставляли
народногосподарські вантажі в 30-ти км.
зону Чорнобильської АЕС по маршруту
ріки Прип'ять до порту Чорнобиль (а.с.16).

Той факт, що позивач працював у зоні
відчуження в травні, червні, липні,
жовтні 1986 року підтверджується також
судним журналом заробітної плати та
розрахунковими відомостями (а.с.28-45).

Згідно з трудовою книго позивача він
має трудовий стаж, котрий дає йому
право на пенсію на пільгових умовах за
списком № 2 з 13.03.1986р. по 15.02.2013р., що
становить 22 роки 3 місяці 5 днів (а.с.7-12).

20.06.2014р. позивач звернувся до
Управління Пенсійного Фонду України в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
з заявою про визначення права на
призначення пенсії за віком як
учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого для державних пенсій, на
11 років. Проте, згідно листа № 4171/10/54 від
19.09.2014 року йому було відмовлено у
призначенні пенсії, вказуючи що ним не
надано первинні документи
підтверджуючі факт.

Згідно з п.3 «порядку застосування
Списків №1 і №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових
умовах», затвердженого Наказом
міністерства праці та соціальної
політики України 18.11.2005р. № 383, при
визначенні права на пенсію за віком на
пільгових умовах застосовуються
Списки, що чинні на період роботи особи,
якій призначається пенсія. До
пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати їх
винесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.1992р. та за результатами проведення
атестації робочих місць за умовами
праці після 21.08.1992р.

Що стосується того, що відповідач не
визнає факт роботи позивача за Списком
№2 за період з 22.03.1999р. по 15.02.2013р. у
зв'язку з тим, що посада позивача
вказана як «старший механік», а при
проведенні атестації Акціонерною
судноплавною компанією «Укррічфлот»
пройшла атестацію посада лише
«Механік», то відповідно до положень п.3
Морський і річковий флот Розділу XXVII
будівництво, реконструкція технічне
переоснащення, реставрація та ремонт
будівель, споруд та інших об'єктів
списку № 2, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 162 від 11
березня 1994 року право на пенсію за
віком на пільгових умовах мають: п.23003010
1) плаваючий склад: Машинна команда
суден службово-допоміжного флоту і
суден портового флоту, що постійно
працюють на акваторії порту (за
винятком службово-роз'їздних,
приміських і внутрішньо-міського
сполучення):

? 706 Мотористи всіх
найменувань.

? 484 Механіки та їх помічники,
головні і старші механіки.

? 410 Електромеханіки та їх
помічники, електромеханіки старші.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач в період з 22.03.1999р. по 15.02.2013р.
працював на посаді «Старший механік»,
тому для визначення права на пенсію за
віком на пільгових умовах слід
застосувати список № 2. Наведені
обставини підтверджуються записами в
трудовій книжці. Тому аналізуючи
положення списку № 2, затвердженого
постановою Кабінету міністрів України
№ 162 від 11 березня 1994 року, зокрема
Розділу XXVII, суд приходить до висновку,
що посада старшого механіка, на якій
працював позивач, відноситься до п.
484 «Механіки та їх помічники,
головні і старші механіки» наведеного
списку № 2 оскільки із сутності
вказаних посад (старший механік та
механік) випливає тотожність посадових
обов'язків, а також органічний
взаємозв'язок між ними. Виходячи з
вищенаведеного не зарахування до
пільгового стажу періоду роботи
позивача з 22.03.1999р. по 15.02.2013р. на посаді
старшого механіка з причини не
проведення атестації робочого місця на
підприємстві за цей період часу, є
помилковим, оскільки п.3 постанови КМУ
за № 442 від 01.08.1992р. встановлено
обов'язок керівників підприємств та
організацій незалежно від форм
власності й господарювання провести
атестацію робочих місць, а абз.2 п.4
Порядку проведення атестації робочих
місць за умовами праці, затвердженого
вказаною постановою КМУ, визначено, що
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Отже, оскільки проведення атестації
робочих місць на підприємстві є
обов'язком керівника підприємства та
відповідальність за його (не)
проведення покладається на нього, то
невиконання ним цього обов'язку не може
бути підставою для порушення прав та
інтересів працівників та відмови в
призначенні пенсії, оскільки фактично
працівник виконував свої посадові
обов'язки у шкідливих і важких умовах
праці.

Вибір громадянами способу захисту
своїх прав і свобод від порушень та
протиправних посягань гарантовано ч. 4
ст. 55, ст. 124 Конституції України,
відповідно до якої кожен має право
будь-якими не забороненими законом
засобами захищати свої права і свободи
від порушень і протиправних посягань
та закріплено ст. ст. 7, 12 Загальної
декларації про права людини, ст. 13
Конвенції про захист прав і основних
свобод людини, що згідно зі ст. 9
Конституції України є складовою
національного законодавства.

Пенсії, інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Згідно
із ст. 16 Конституції України,
забезпечення екологічної безпеки і
підтримання екологічної рівноваги на
території України, подолання наслідків
Чорнобильської катастрофи - катастрофи
планетарного масштабу, збереження
генофонду Українського народу є
обов'язком держави.

Відповідно до ст. 3 Конституції України
людина, її життя і здоров'я, честь
гідність, недоторканність і безпека
визнаються в Україні найвищою
соціальної цінністю. Права і свободи
людини та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України від 28 лютого 1991 року №
796-ХІІ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», які
працювали у зоні відчуження з моменту
аварії до 1 липня 1986 року незалежно від
кількості робочих днів, а з 1 липня 1986
року по 31 грудня 1986 року - не менше 5
календарних днів 10 років.

У відповідності із частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином враховуючи вищевикладене,
суд дійшов висновку, що відмова в
призначенні пенсії на пільгових умова
позивачу не ґрунтується на вимогах
чинного пенсійного законодавства, а
тому рішення відповідача за № 4171/10/54
від 19.09.2014р. щодо відмови позивачу в
призначенні пенсії на пільгових умовах
є протиправним, а тому позовні вимоги
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 8-9, 16, 19, 46, 55, 124, 152 Конституції
України, ст. 55, положення Морського і
річкового флоту Розділу XXVII
будівництво, реконструкція технічне
переоснащення, реставрація та ремонт
будівель, споруд та інших об'єктів
списку № 2, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 162 від 11
березня 1994 року, Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 7, 8,
11, 17, 70, 86, 158-163 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська, третя особа
Філія Публічного акціонерного
товариства «Судноплавна компанія
«Укррічфлот» Дніпропетровська
ремонтно-експлуатаційна база флоту,
про визнання дій протиправними та
перерахунок пенсії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська, щодо
відмови ОСОБА_1, в призначенні пенсії за
віком як учаснику ліквідації аварії на
ЧАЕС, із зменшенням пенсійного віку,
встановленого для державних пенсій, на
10 років на підставі ст. 55 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
додатково зменшення на один рік понад
передбачений цією статтею вік як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які
відпрацювали на інших роботах з
шкідливими і важкими умовами праці за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним у
встановленому порядку понад 12 років 6
місяців.

Визнати право ОСОБА_1 на пільгову
пенсію та зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська призначити
ОСОБА_1 пенсію за віком як учаснику
ліквідації аварії на ЧАЕС, із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого для державних пенсій, на
10 років та додатково зі зменшенням на
один рік понад передбачений цією
статтею вік як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, який відпрацював на інших роботах
з шкідливими і важкими умовами праці за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним у
встановленому порядку понад 12 років 6
місяців, зарахувавши ОСОБА_1 до
пільгового стажу періоди з 22.03.1999 року
по 15.02.2013 року, згідно статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
починаючи 20 червня 2014 року на підставі
ст. 55 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постанова суду може бути оскаржена до
Апеляційного адміністративного суду
Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги на постанову суду
протягом десяти днів з дня
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
постанови можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цієї постанови.

У разі складання постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови в
письмовому провадженні, скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Н.В. Залімська