Справа № 826/11708/14
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Кобилянський К.М.
Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

27 листопада 2014 року м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді:
Желтобрюх І.Л.,

суддів:
Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі:
Оліщук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києва
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м.Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 16 вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ДЦ Делта
Спорт» до Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити дії, скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ДЦ Делта Спорт»
звернулося до Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві та
просило:

- визнати протиправними дії
відповідача під час проведення
документальної невиїзної позапланової
перевірки, за результатами якої
складено Акт від 24.02.2014 № 174/26-55-22-09/32554627
«Про результати документальної
невиїзної позапланової перевірки ТОВ
«ДЦ ДЕЛТА СПОРТ» з питань правильності
обчислення податкових зобов'язань та
податкового кредиту за
взаємовідносинами з ТОВ «ПЕРІТУС
АЛЬЯНС» та ТОВ «АВТО-КОННЕКТ ЛТД» за
вересень 2013»;

- скасувати податкове
повідомлення-рішення від 15.04.2014
№0;

- зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві вилучити з інформаційної бази
даних «Податковий блок» інформацію,
внесену на підставі акту від 24.02.2014 №
174/26-55-22-09/32554627 «Про результати
документальної невиїзної позапланової
перевірки ТОВ «ДЦ ДЕЛТА СПОРТ» з питань
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства при проведенні
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «ТОВ «ПЕРІТУС
АЛЬЯНС» та ТОВ «АВТО-КОННЕКТ ЛТД» за
вересень 20013»;

- встановити строк виконання
рішення суду.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
вересня 2014 року позов задоволено
частково: визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення від 15.04.2014
№0. В решті позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
першої інстанції скасувати як таку, що
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги посилається на те,
що позивачем були неправомірно
віднесені до складу податкового
кредиту суми за господарськими
операціями з ТОВ «Перітус Альянс» та
ТОВ «Авто - Коннект ЛТД», оскільки
господарські операції між вказаними
підприємствами не спрямовані на
настання реальних наслідків та мають
ознаки «фіктивних».

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, які з'явилися у судове
засідання, вивчивши матеріали справи,
дослідивши й проаналізувавши доводи
апеляційної скарги і докази на їх
підтвердження, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів
у м. Києві була проведена документальна
планова виїзна перевірка TOB «ДЦ ДЕЛТА
СПОРТ» з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
здійснені фінансово-господарських
взаємовідносин з TOB «Перітус Альянс» та
ТОВ «Авто-Коннект ЛТД» за вересень 2013
року, за результатами якої складено Акт
від 24.02.2014 №174/26-55-22-10/32554627.

В ході проведення перевірки податковим
органом встановлено порушення
позивачем: ст.185, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.4,
п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого
занижено податок на додану вартість за
вересень 2013 року на 3 823 110 грн.

15 Квітня 2014 відповідачем на підставі
вище означеного Акту перевірки
прийнято податкове повідомлення -
рішення № 0, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем «податок на додану
вартість» на загальну суму 5734665 грн. (в
т.ч. за основним платежем в сумі 3 823 110
грн. та 1 911 555 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями).

Висновки податкового органу про
порушення позивачем податкової
дисципліни ґрунтуються на Акті ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Перітус Альянс»
від 07.11.2013 №1757/26-59-22-01-18/38780059 та Акті ДПІ
у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Авто-Коннект
ЛТД» від 21.11.2013 № 718/26-54-22-01-10/35524223.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем як суб'єктом владних
повноважень не надано будь-яких
доводів та не подано жодних належних та
допустимих доказів, які б ставили під
сумнів реальність виконання спірних
господарських операцій,
невідповідність цих операцій дійсному
економічному змісту, або засвідчили б
наявність інших обставин, що
підтверджують недобросовісність
позивача як платника податків та
виключають право на формування
податкового кредиту.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
виходить з такого.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України; ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.6. ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу).

Відповідно до п. 201.10. ст. 201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.
Порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового
кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо, - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем та ТОВ «Перітус Альянс» було
укладено Договір поставки від 19.07.2013
№ПА19-07/13.

Також, між позивачем та ТОВ «Авто -
Коннект ЛТД» було укладено Договір
поставки від 29.07.2013 № АК29-07/13.

Факт виконання сторонами договірних
зобов'язань підтверджується
первинними бухгалтерськими
документами, а саме: договорами,
податковими накладними, видатковими
накладними, оборотно-сальдовою
відомістю, банківськими виписками,
сертифікатами відповідності товару та
заявками на отримання товару.

Стосовно посилань податкового органу
на дефекти форми та змісту видаткових
накладних як на підставу правомірності
винесення оскаржуваного
повідомлення-рішення колегія суддів
апеляційної інстанції зазначає
наступне:

Застосуванням формального підходу до
визначення достовірності первинних
документів інтересам добросовісної
особи може бути заподіяна шкода,
причому без будь-якої вини з її боку.

Крім того, вимоги статті 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» щодо
необхідної наявності в кожному
первинному документі належних
реквізитів варто поширювати саме на
того суб'єкта господарювання, який веде
бухгалтерський облік. Немає підстав
покладати відповідальність за
невиконання обов'язку щодо належного
ведення бухгалтерського обліку одним
суб'єктом господарювання на інших,
зокрема, на його контрагентів.

Таким чином, відповідно до зазначеного
Закону відповідальність за
недостовірність даних первинних
документів несуть особи, які
забезпечують ведення бухгалтерського
обліку та складають ці первинні
документи. А відтак, контрагенти
суб'єкта господарювання не можуть
нести відповідальності за
недобросовісне виконання ним своїх
обов'язків щодо складання первинних
документів.

Тому, невиконання обов'язку щодо
належного підписання первинного
документу, складеного однією особою і
переданого іншій особі, може
позбавляти цю накладну статусу
первинного документу або в разі
обізнаності контрагента з відсутністю
повноважень щодо складання такого
документу, або в разі фактичної
відсутності господарської операції.

В свою чергу, реальність господарської
операції визначається фактом руху
активів та зміною стану зобов'язань
суб'єкта господарювання, а не
повноваженнями осіб із складання
первинних документів, що засвідчують
здійснення господарської операції.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 17 червня 2014 року по справі
№ К/800/10842/13.

Відповідно до п. 201.8 ст. 201 Податкового
кодексу України право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу. На момент укладення договорів,
ТОВ «Перітус Альянс» та ТОВ «Авто -
Коннект ЛТД» мали Свідоцтво про
реєстрацію платника податку на додану
вартість.

Також, колегія суддів вважає, що Акт Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Перітус Альянс» від 07
листопада 2013 №1757/26-59-22-01-18/38780059 не
може бути належним та допустимим
доказом «фіктивності» спірних
господарських операцій, а висновки
податкового органу є необґрунтованими,
з огляду на наступне.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, відповідно до частини 2
статті 71 КАСУ, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів (ст. 69 ч. 1 КАСУ).

Згідно з ч. 1 ст. 70 КАС України належними
є докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не приймає до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Частиною 4 ст. 70 КАС України
передбачено, що обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись ніякими
іншими засобами доказування, крім
випадків, коли щодо таких обставин не
виникає спору.

Оцінка доказів здійснюється судом за
правилами статті 89 КАСУ, відповідно до
приписів якої суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з п. 73.5 ст. 73 ПК України з метою
отримання податкової інформації
органи державної податкової служби
мають право проводити зустрічні звірки
даних суб'єктів господарювання щодо
платника податків. Зустрічною звіркою
вважається співставлення даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання.
Зустрічна звірка здійснюється
органами державної податкової служби з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків і зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки не є перевірками і проводяться у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. За результатами
зустрічних звірок складається довідка,
яка надається суб'єкту господарювання
в десятиденний термін.

Що стосується висновків Акта щодо
виявлених порушень норм податкового
законодавства, колегія суддів звертає
увагу, що у податкового органу відсутні
повноваження щодо здійснення в межах
проведення зустрічних звірок контролю
за дотриманням податкового
законодавства платниками. Функції
контролю за дотриманням податкового та
іншого законодавства реалізується
шляхом проведення перевірок у випадках
і в порядку, встановленому Податковим
кодексом України.

Крім того, слід зазначити, що Актом
звірки (перевірки) контрагента
встановлена неможливість проведення
зустрічної звірки. Разом з тим, жодні
первинні документи бухгалтерського
обліку чи податкової звітності при
цьому не досліджувалися.

Таким чином, висновки Акту, зроблені
податковим органом, не ґрунтуються на
вимогах чинного законодавства, яке
регулює спірні правовідносини, та є
такими, що ґрунтуються на припущеннях.

Більше того, постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
09.01.2014 по справі №826/19396/13-а, залишеною
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18.03.2014 адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Перітус Альянс»
частково задоволено, зокрема, визнано
протиправними дії Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві з
проведення документальної невиїзної
позапланової перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю «Перітус
Альянс», за результатами якої складено
Акт від 07 листопада 2013
№1757/26-59-22-01-18/38780059 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Перітус Альянс» та зобов'язано
податковий орган вилучити з
інформаційної бази даних «Податковий
блок» інформацію, внесену на підставі
такого Акту.

Крім того, слід зазначити, що посилання
податкового органу на неможливість
проведення зустрічної звірки такого
постачальника з питань їх
взаємовідносин з контрагентами, не
може вважатися беззастережним та
безперечним доказом на підтвердження
доводів податкової інспекції про
фіктивність спірних господарських
операцій. (Аналогічна правова позиція
викладена в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
13.04.2011 у справі № К-30752/10).

Більше того, відповідно до ст. 61
Конституції України, юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер, а тому
позивач не може нести відповідальності
за можливі протиправні дії інших
юридичних осіб.

Зазначена позиція узгоджується із
практикою Європейського суду з прав
людини, так, у справі «БУЛВЕС» АД проти
Болгарії» (заява № 3991/03) Європейський
Суд з прав людини у своєму рішенні від
22.01.2009 зазначив, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати податок на додану вартість
вдруге, а також сплачувати пеню. На
думку Суду, такі вимоги стали надмірним
тягарем для платника податку, що
порушило справедливий баланс, який
повинен підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
з огляду на що підстави для її
задоволення відсутні.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що доводи, викладені
відповідачем у акті перевірки, не
містять правового підґрунтя та
спростовуються матеріалами справи, а
тому оскаржуване податкове
повідомлення-рішення підлягає
скасуванню.

Допущення судом першої інстанції
порушень норм матеріального та
процесуального права, які б призвели до
неправильного вирішення справи,
колегією суддів не виявлено, а підстав
для скасування оскаржуваної постанови
суду немає.

Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
вересня 2014 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 02
грудня 2014 року.

.

Головуючий суддя
Желтобрюх І.Л.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.