Справа № 548/1880/14-а
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 р.Справа № 548/1880/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Хорольському районі
Полтавської області на постанову
Хорольського районного суду
Полтавської області від 18.11.2014р. по
справі № 548/1880/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Хорольському районі
Полтавської області

про перерахунок та виплату пенсії по
інвалідності,що настала внаслідок
Чорнобильської катастрофи,

ВСТАНОВИЛА:

06.11.2014 року позивач, ОСОБА_1, звернувся
до суду з позовом, в якому просив:

- визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Хорольському районі
Полтавської області щодо відмови
ОСОБА_1, починаючи з 06.05.2014 року в
перерахунку та виплати державної та
додаткової пенсії в розмірах,
встановленої ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи із розрахунку мінімальної
пенсії за віком, визначеної ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» протиправними;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Хорольському районі
Полтавської області провести ОСОБА_1,
починаючи з 06.05.2014 року нарахування та
виплату державної та додаткової пенсії
в розмірах, встановленої ст. 50, ч. 4 ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи із розрахунку
мінімальної пенсії за віком,
визначеної ч.1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням проведених
виплат та змін в законодавстві;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Хорольському районі
Полтавської подати звіт до суду першої
інстанції про виконання судового
рішення на протязі одного місяця з дня
набрання законної сили постанови суду.

Постановою Хорольського районного
суду Полтавської області від 18.11.2014р. по
справі № 548/1880/14-а позов задоволено.
Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в Хорольському районі
Полтавської області щодо відмови
ОСОБА_1, починаючи з 06.05.2014 року в
перерахунку та виплати державної та
додаткової пенсії в розмірах,
встановленої ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи із розрахунку мінімальної
пенсії за віком, визначеної ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» протиправними.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Хорольському районі
Полтавської області провести ОСОБА_1,
починаючи з 06.05.2014 року нарахування та
виплату державної та додаткової пенсії
в розмірах, встановленої ст. 50, ч. 4 ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи із розрахунку
мінімальної пенсії за віком,
визначеної ч.1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням проведених
виплат та змін в законодавстві.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Хорольському районі
Полтавської подати звіт до суду першої
інстанції про виконання судового
рішення на протязі одного місяця з дня
набрання законної сили постанови суду.

Відповідач, Управління Пенсійного
фонду України в Хорольському районі
Полтавської області, не погодився з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу. Свою незгоду
мотивує тим, що оскаржувана постанова
прийнята з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.
Зазначає, що виплата пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, здійснювалася
відповідачем відповідно до постанови
Кабінету міністрів України №1210 від
23.11.2011 року. Просить постанову
Хорольського районного суду
Полтавської області від 18.11.2014р. по
справі № 548/1880/14-а скасувати, прийняти
нову постанову, якою в задоволенні
позову відмовити.

Виходячи з приписів п. 2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України, справа розглядається в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
доводів апеляційної скарги у
відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області як постраждалий внаслідок
Чорнобильської катастрофи першої
категорії, про що свідчить посвідчення
серії НОМЕР_1 с від 28 вересня 2011 року та
вкладка до нього від 28.09.2011 року за
НОМЕР_2 та є інвалідом ІІ групи, про що
свідчить довідка МСЕК серії МСЕ №0175441
від 22.08.2011 року (а.с.8-9), отримує пенсію,
яка не відповідає розміру пенсії,
передбаченої п. 4 ст. 54 та ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

06.11.2014 року позивач звернувся до
відповідача із заявою щодо здійснення
перерахунку державної пенсії по
інвалідності та додаткової пенсії
відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
але відповідач відмовив позивачу у
перерахунку зазначених пенсій,
посилаючись на відсутність підстав для
цього та правомірність здійснення
управлінням розрахунку.

Не погоджуючись з такими діями
відповідача, позивач звернувся до суду
першої інстанції із вищевказаними
позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на отримання
державної пенсії в розмірі
передбаченому ч.4 ст. 54 та додаткової
пенсії відповідно до ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а відповідач у період з 06.05.2014 року по
02.08.2014 року неправомірно відмовив у
проведенні перерахунку даних пенсій.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
наявності підстав для задоволення
позовних вимог, виходячи з наступного.

Статтею 49 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно ч.4 ст.54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждати внаслідок
Чорнобильської катастрофи", в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими по 2 групі інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком. Згідно зі
ст. 50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", особам, віднесеним до 1
категорії, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, інвалідам 2 групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до ст. 67 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян. які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" конкретні
розміри всіх доплат, пенсій і
компенсацій підвищуються Кабінетом
міністрів України відповідно до зміни
індексу вартості життя і зростання
мінімальної заробітної плати. Тобто,
стаття 67 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" може бути застосована
відповідачем лише у випадку, коли
йдеться про підвищення доплат, пенсій
та компенсацій з урахуванням
визначення розміру основної та
додаткової пенсії позивачу згідно
положень ст.ст. 50, 54 цього ж Закону.

Відповідно до вимог ч.3 ст.46 Конституції
України, пенсії та інші види соціальних
виплат та допомоги, що є основним
джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчій
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Згідно ч.1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсії
за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсій
позивачеві застосуванню підлягають
ст.ст.50 та 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не положення постанови
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011
року № 1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Таким чином, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
що дії відповідача щодо відмови в
здійсненні позивачу перерахунку та
невиплати пенсії по інвалідності та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі, визначеному Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
призвели до порушення прав позивача,
які підлягають захисту в судовому
порядку.

Посилання відповідача у апеляційній
скарзі на норми Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» у
редакції Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014
року висновків суду не спростовують.

Так, Законом України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік», а саме п. 6-7
Прикінцевих положень, Кабінету
міністрів України надано право у 2014
році встановлювати розміри соціальних
виплат в тому числі відповідно до
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Вказана норма діє з 03.08.2014 р. з набранням
чинності Законом України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014
року. Оскільки відповідачем
оскаржується судове рішення в частині
задоволення позовних вимог за період з
06.05.2014 р. по 02.08.2014р., то норми Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» від 31 липня 2014 року до
спірних відносин не застосовуються.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» не було встановлено
обмеження щодо виплат основної та
додаткової пенсії, не внесено змін до
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Отже, з 01.01.2014 року діяли положення
ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", відповідно до яких розміри
пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких
установлено зв'язок із Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими 8
мінімальних пенсій за віком, а особам,
які є інвалідами 2 групи і віднесені до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком.

З матеріалів справи встановлено, що
позивачу основна та щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виплачується з 06.05.2014 року в
розмірі, встановленому постановою
Кабінету міністрів України № 1210 від
23.11.2011 року.

Між тим, у період з 01.01.2014 року по 02.08.2014
року Кабінету міністрів України не
надано право змінювати розміри пенсії,
вищевизначених Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

За таких обставин, правовідносини щодо
виплати пенсій особам, які постраждали
внаслідок аварії на ЧАЕС, регулюються
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а тому застосування до
таких правовідносин підзаконного акту
- постанови Кабінету міністрів України
№ 1210, яка суперечить Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», є
помилковим.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що при прийнятті постанови
Хорольського районного суду
Полтавської області від 18.11.2014р. по
справі № 548/1880/14-а суд дійшов вірних
висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області залишити без задоволення.

Постанову Хорольського районного суду
Полтавської області від 18.11.2014р. по
справі № 548/1880/14-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва
О.М.Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М.
Шевцова Н.В.