Справа № 2а-3639/2011
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р.Справа № 2а-3639/2011Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Курило Л.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного Фонду
України в м. Комсомольську на постанову
Комсомольського міського суду
Полтавської області від 03.03.2014р. по
справі № 2а-3639/2011

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного Фонду
України в м. Комсомольську

про визнання діяння протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

20.06.11 р. позивач - ОСОБА_1 - звернулась до
суду з зазначеним позовом.

Ухвалою Комсомольського міського суду
Полтавської області від 20.06.2011 р.
відмовлено ОСОБА_1 у поновленні строку
звернення до суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Комсомольську про поновлення строку
звернення до адміністративного суду та
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату пенсії, як
дитині війни за період з 01 січня 2009 року
по 19 грудня 2010 року включно - залишено
без розгляду, одночасно відкрито
провадження у справі за період
починаючи з 20 грудня 2010 року.

Ухвалою колегії суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 29.04.2013 року ухвала суду першої
інстанції від 20.06. 2011 року залишена без
змін.

Постановою Комсомольського міського
суду Полтавської області від 03.03.2014 р.
адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Комсомольську, зобов'язано
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Комсомольську здійснити перерахунок
та виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 20
грудня 2010 року по 22 липня 2011 року та
починаючи з 01 січня 2014 року по 03 березня
2014 року включно, з підвищенням її на 30 %
мінімальної пенсії за віком,
встановленої абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", з
урахуванням проведених йому виплат
підвищення до пенсії за цей же період.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права, просив
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС
України вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю -
доповідача, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що позивач відповідно до
ст.1 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" має статус "дитина
війни", що підтверджується
посвідченням, копія якого долучена до
матеріалів справи.

Не погодившись з розміром отриманого
підвищення до пенсії, позивач
звернувся із зазначеним позовом до
суду.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
позивач має право на отримання
щомісячного підвищення до пенсії як
дитині війни в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком за період з 20 грудня 2010
року по 22 липня 2011 року та починаючи з 01
січня 2014 року по 03 березня 2014 року.

Даючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
державні соціальні гарантії дітям
війни, встановлені цим Законом, не
можуть бути обмежені або скасовані
іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни (в
редакції Закону, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтею 7 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
передбачено, що фінансове забезпечення
соціальних гарантій, передбачених
зазначеним законом, здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09 липня 2003
року, іншого нормативно-правового акта,
який би визначав цей розмір або
встановлював інший розмір, немає.

Враховуючи, що протягом 2010 року
будь-яких змін до положень ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" не вносилось, тому Управління
пенсійного фонду України у м.
Комсомольську в грудні 2010 року повинно
було нарахувати позивачу доплату до
пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком. Крім того, в період з 01.01.2011
року по червень 2011 року змін до
положень ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" не
вносилось.

14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України № 3491-VI
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011
рік", який набрав чинності 19 червня 2011
року.

Зазначеним Законом Прикінцеві
положення Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено пунктом 4, яким установлено,
що у 2011 році норми і положення статей 39,
50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
статей 14, 22, 37 та частини третьої статті
43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року № 3491-VI "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" 6 липня 2011 року
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову № 745 "Про встановлення деяких
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

З огляду на викладене до набрання
чинності зазначеною постановою
Кабінету Міністрів України, тобто до 23
липня 2011 року, застосуванню підлягали
положення статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

Рішенням Конституційного Суду України
від 26.12.2011 року визнано таким, що
відповідає Конституції України пункт 4
розділу VII "Прикінцеві положення"
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік".

Крім того, до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік" з
01.01.2011 року не вносилися будь-які зміни,
тому Управління Пенсійного Фонду
України в м. Комсомольську повинно
було нарахувати в період з 01.01.2011 року
по 22.07.2011 року позивачу, як особі, яка
має статус "дитина війни" доплату до
пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком.

Щодо здійснення перерахунку державної
допомоги у 2012 - 2013 роках, колегія суддів
зазначає наступне. Так 01.01.2012 р. набув
чинності Закон України "Про Державний
бюджет України на 2012 рік" /№4282Л/І/,
згідно з яким норми і положення статей 5
та 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2012 рік.
Конституційність згаданої норми
Закону була підтверджена відповідним
Рішенням Конституційного суду України
від 25.01.2012 р. Суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що до спірних
правовідносин в частині вимоги
позивача про здійснення перерахунку та
виплати пенсії у 2012 році, підлягає
застосуванню ЗУ "Про державний бюджет
на 2012 рік". Згідно з Законом України від
06.12.2012 р. N 5515Л/І "Про Державний бюджет
України на 2013 рік", у 2013 році норми і
положення статті 6 застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2013 рік.

За таких обставин, виплачуючи позивачу
в період з 23.07.2011 року по 31.12.2013 року
державну соціальну допомогу до пенсії
у межах отриманих з Державного бюджету
асигнувань, відповідач діяв на
підставах та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

На підставі Закону України від 31 липня
2014 року "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік", який набув чинності 03 серпня
2014 року, "Прикінцеві положення" Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" були доповнені п. 6-7, за яким
було установлено, що у 2014 році норми і
положення ст. ст. 5, 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Таким чином, Законом України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" з 03
серпня 2014 року надано повноваження
Кабінету Міністрів України визначати
розмір доплати до пенсії, передбачений
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджетів
на 2014 рік.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції в частині щодо задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 При цьому,
колегія суддів зазначає, що постанова
суду першої інстанції в частині
відмови в задоволенні позову сторонами
не оскаржується.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції відповідає
вимогам ст. 159 КАС України, а тому
відсутні підстави для її скасування та
задоволення апеляційних вимог
апелянта - відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги, з
наведених вище підстав, висновків суду
не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, п.1 ч.1
ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Комсомольську залишити без
задоволення.

Постанову Комсомольського міського
суду Полтавської області від 03.03.2014р. по
справі № 2а-3639/2011 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Курило Л.В.Судді
Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.