Справа № 825/4555/13-а
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/4555/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Шостак О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

02 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Шостака О.О.,

суддів:
Мамчур Я.С., Желтобрюх І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві, без фіксування
технічними засобами, в порядку ст. 41 КАС
України, апеляційну скаргу Бахмацької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від « 23» грудня
2013 року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бахмач Нафтосервіс»
до Бахмацької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Чернігівського
окружного адміністративного суду з
позовом до Бахмацької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області у якому просив
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
23.09.2013 року № та №.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23.12.2013 року
адміністративний позов було
задоволено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими
рішеннями, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду від 23.12.2013 року та
прийняте нове рішення, яким відмовити в
задоволені позову в повному обсязі.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом
першої інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Бахмацької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області залишити без задоволення, а
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23.12.2014 року
- без змін, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як було встановлено судом першої
інстанції, посадовими особами
Бахмацької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області була проведена невиїзна
документальна позапланова перевірка
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бахмач Нафтосервіс"
з питань дотримання ведення
податкового обліку та правильності
обчислення, повноти і своєчасності
сплати до бюджету податку на додану
вартість за листопад 2012 при придбанні
товарів (робіт, послуг) від
постачальника ПП "Інт-Тайм-СВ", за
результатами якої складено акт
№420/22/34721650 від 05.09.2013.

Перевіркою встановлено порушення:

ч.1 ст.202, ст.203, ст.215, ст.216, ст.228
Цивільного кодексу України, вимог
п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу
України, в результаті чого ТОВ "Бахмач
Нафтосервіс" встановлено заниження
сплати податку на прибуток у сумі 69343,75
грн., у тому числі за 4 квартал 2012 року в
сумі 69343,75 грн.;

ч.1 ст.202, ст.203, ст.215, ст.216, ст.228
Цивільного кодексу України, вимог п.198.6
ст. 198 Податкового кодексу України, в
результаті чого ТОВ "Бахмач
Нафтосервіс" встановлено заниження
сплати податку на додану вартість
всього в сумі 66042,00 грн., в тому числі за
листопад 2012 року в сумі 66042,00 грн.

На підставі акта перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення від 23.09.2013:
№, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств на 104015,63 грн., в
тому числі 69343,75 грн. - за основним
платежем та 34671,88 грн. - за штрафними
санкціями; №, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на 99063,00 грн., в тому
числі 66042,00 грн. - за основним платежем
та 33021,00 грн. - за штрафними санкціями

Не погоджуючись із рішенням, прийнятим
відповідачем, позивач звернувся до
суду з відповідним позовом.

Чернігівський окружний
адміністративний суд прийшов до
висновку про необхідність
задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 3 Господарського
кодексу України під господарською
діяльністю розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

Господарська діяльність здійснюється
у загальній економічній сфері, а тому
має суто економічні властивості, що
неможливо без вартісної оцінки і
взаємооцінки, еквівалентності обміну,
відповідних обчислень і розрахунків.
Тому така ознака результатів
господарської діяльності, як цінова
визначеність, наявна в абсолютній
більшості випадків, хоча в
некомерційній господарській
діяльності можливе безкоштовне
надання результатів останньої.

Відповідно до пп.14.1.27 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України витрати -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником)

Розділом ІІІ Податкового кодексу
України врегульовані питання,
пов'язані з обчисленням та сплатою
податку на прибуток.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134
Податкового кодексу України об'єктом
оподаткування є прибуток із джерелом
походження з України та за її межами,
який визначається шляхом зменшення
суми доходів звітного періоду,
визначених згідно зі статтями 135 - 137
цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138 - 143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно до пп.139.1.1 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України не
включаються до складу витрат витрати,
не пов'язані з провадженням
господарської діяльності.

Отже, до складу валових витрат можуть
бути віднесені витрати, які
безпосередньо пов'язані з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
реалізацією продукції (робіт, послуг).

Розділом V Податкового кодексу України
врегульовані питання, пов'язані з
обчисленням та сплатою податку на
додану вартість.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового
кодексу України датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.6 ст.201 Податкового
кодексу України податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Частинами 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назва документа;
дата і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, які брала участь
у здійсненні господарської операції.

Отже, на підтвердження включення сум
ПДВ до складу податкового кредиту
необхідні документи, оформлені
відповідно до вимог, встановлених ст.9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», зокрема: документи, що
підтверджують факт отримання товару
від іншої особи та документи, що
підтверджують зв'язок понесених витрат
з господарською діяльністю платника
податку.

Основними видами господарської
діяльності Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бахмач Нафтосервіс"
є: діяльність посередників у торгівлі
сільськогосподарською сировиною,
живими тваринами, текстильною
сировиною та напівфабрикатами; оптова
торгівля зерном, необробленим тютюном,
насінням і кормами для тварин; оптова
торгівля твердим, рідким, газоподібним
паливом і подібними продуктами; оптова
торгівля хімічними продуктами;
роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах переважно
продуктами харчування, напоями та
тютюновими виробами; інші види
роздрібної торгівлі в
неспеціалізованих магазинах;
роздрібна торгівля пальним. Товариство
з обмеженою відповідальністю "Бахмач
Нафтосервіс" є платником податку на
додану вартість.

26.03.2012 між Приватним підприємством
"Інт-Тайм-СВ" (Продавець) та Товариством
з обмеженою відповідальністю "Бахмач
Нафтосервіс" (Покупець) було укладено
договір продажу №6.

Відповідно до пп.1.1 договору Продавець
зобов'язується в строки, визначені
договором, передати у власність
Покупця товар, а Покупець
зобов'язується прийняти товар і
оплатити його вартість в сумі, яка
складеться на момент сплати з
дотриманням порядку, зазначеного
договором.

Відповідно до пп.1.2 договору
найменування товару, його кількість,
ціна за одиницю виміру, термін поставки
та базис поставки товару, а також інші
умови, визначені в рахунках, накладних
або додатках, які є частиною договору.

Виконання даного договору
підтверджується:

- рахунком-фактурою на бензин А-95 від
30.11.2012 №СФ-224 на загальну суму 396250,00 грн.,
в т.ч. ПДВ - 66041,67 грн.;

- видатковою накладною на бензин А-95 від
30.11.2012 №РН-185 на загальну суму 396250,00 грн.,
в т.ч. ПДВ - 66041,67 грн.

Позивач належним чином розрахувався за
придбане пальне, що підтверджується
випискою по рахунку.

Приватним підприємством "Інт-Тайм-СВ"
було виписано податкову накладну від
30.11.2012 №21 на загальну суму 396250,00 грн., в
т.ч. ПДВ - 66041,67 грн.

Якість придбаного бензину А-95
підтверджується сертифікатом
відповідності та паспортом №2311.

Доставка бензину А-95 підтверджується
товарно-транспортною накладною на
відпуск нафтопродуктів (нафти) від
30.11.2012 №012387, витягом з журналу
реєстрації довіреностей та договором
про перевезення паливно-мастильних
матеріалів від 03.01.2012 №03/01-12. Підпис
комерційного директора позивача
Мірзаяна Г.К. в журналі реєстрацій
довіреностей відповідає підпису в
видатковій накладній від 30.11.2012 №РН-185.

Для зберігання придбаних товарів
позивачем було укладено договір з ТОВ
"Голд-нафта" про зберігання
паливно-мастильних матеріалів від
03.01.2012 №01/01-12, а також використовує свої
ємкості, що підтверджується балансовим
рахунком 103.

В ТОВ "Бахмач Нафтосервіс" відповідно
до наказів про прийняття на роботу від
24.03.2011 №10, від 28.07.2011 №20 працюють
оператори заправних станцій, які мають
відповідні дозволи на даний вид робіт,
що підтверджується посвідченнями №15,
№16 .

Придбаний бензин А-95 було використано в
господарській діяльності позивача та
реалізовано згідно договорів поставки
товарів: від 12.01.2012 №1001-12, укладеного з
СТОВ "Агрофірма "Обрій", та від 16.01.2012
№16/01-12, укладеного з ПП «ОСОБА_3.»,
виконання яких підтверджується
видатковими накладними від 18.12.2012: №2666,
№2667, від 28.12.2012: №2723, №2724; податковими
накладними від 18.12.2012: №131, №133, від
28.12.2012: №292, №293.

Дані операції були відображені в
бухгалтерському обліку позивача, що
підтверджується карткою рахунку 281,
карткою рахунку: 6311.

Також дані операції були відображені в
податковому обліку, що підтверджується
розшифровкою податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів (Д5).

На момент здійснення позивачем
господарських операцій позивач
пересвідчився, що ПП "Інт-Тайм-СВ" було
належним чином зареєстроване в якості
суб'єкта господарювання, що
підтверджується копією свідоцтва про
державну реєстрацію, витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців та згідно
свідоцтва було платником податку на
додану вартість.

Таким чином, суд вважає, що
господарська операція з приводу
придбання товару позивачем у ПП
"Інт-Тайм-СВ" мала реальний характер,
оскільки придбання пального,
зазначеного в рахунку-фактури,
видатковій та податковій накладних,
відбулись з метою його подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бахмач Нафтосервіс",
наявні всі належні первинні документі,
які підписані та скріплені печатками
сторін та мають всі реквізити, як того
вимагає чинне законодавство України, і
які вимагаються від покупця
законодавством і підтверджують
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку, також господарська операція
спричинила реальні зміни майнового
стану платника податків.

З акту перевірки відповідача
вбачається, що однією з підстав для
висновку відповідача про не
підтвердження реальності
господарської операції Товариства з
обмеженою відповідальністю "Бахмач
Нафтосервіс" з ПП "Інт-Тайм-СВ" став акт
перевірки від 13.06.2013 №33/22-10/37017554 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ПП
"Інт-Тайм-СВ" за період діяльності з
01.11.2012 по 31.03.2013», якою не підтверджено
реальність здійснення господарських
операцій ПП "Інт-Тайм-СВ" у період з
01.11.2012 по 31.03.2013 та встановлено
відсутність факту передачі ТМЦ (робіт,
послуг) від
контрагентів-постачальників - ПП
"Інт-Тайм-СВ", та відсутність факту
передачі ТМЦ (робіт, послуг) від ПП
"Інт-Тайм-СВ" до контрагентів-покупців.

Колегія суддів зазначає, що викладені в
акті обставини, не спростовують
реальності виконання господарської
операції, оскільки при дослідженні
факту здійснення господарської
операції оцінюватися повинні, перш за
все, відносини безпосередньо між
учасниками цих операцій, на підставі
яких сформовані дані податкового
обліку. Фактично, висновок про не
підтвердження реальності здійснення
господарської операції, зроблено без
дослідження договорів, первинних та
інших документів ПП "Інт-Тайм-СВ".

Щодо недоліку в заповненні видаткової
накладної контрагентом позивача, а
саме: відсутність прізвище, ім'я та по
батькові особи, яка відвантажила товар,
суд зазначає наступне, даний факт не
робить таку накладну недійсною та не
свідчить про її неналежність та
недопустимість як доказів. Спірна
накладна не перешкоджає ідентифікації
контрагента, оскільки має всі інші
реквізити, а саме: назва документа; дата
і місце складання; назва підприємства,
печатка підприємства, від імені якого
складено документ; зміст та обсяг
господарської операції, одиницю виміру
господарської операції; особистий
підпис, що дає змогу ідентифікувати
особу, яка брала участь у здійсненні
господарської операції.

Крім того, податковий орган не подав
жодних доказів на підтвердження того,
що позивач діяв без належної обачності
й обережності і йому мало бути відомо
про порушення, які допускали його
контрагенти, а також не зазначено інших
обставин, які могли б свідчити про
недобросовісність позивача. Також не
доведено та не надано доказів, які б
свідчили про наявність обставин, що
виключають обґрунтованість заявленої
позивачем податкової вигоди - як-то
безтоварний та/або фіктивний характер
здійснених операцій.

В законодавстві України закріплено
принцип персональної
відповідальності, згідно якого особа
має нести відповідальність за вчинені
нею правопорушення, а не за
правопорушення інших осіб.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач,
як суб'єкт владних повноважень, не
довів правомірності прийнятого ним
податкових повідомлень-рішень від 23
вересня 2013 року № та №.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що податкові
повідомлення-рішення Бахмацької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області від
23.09.2013 року № та № є
протиправним та підлягають скасуванню.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Бахмацької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області залишити без задоволення, а
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду 23.12.2013 року - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволені апеляційної скарги
Бахмацької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області - відмовити.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС
України та може бути оскаржена в
двадцятиденний термін шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Шостак

Судді Я.С. Мамчур

І.Л. Желтобрюх

.

Головуючий суддя
Шостак О.О.

Судді:
Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.