Справа № 483/482/14-а
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

04 грудня 2014 р. Справа № 483/482/14-а

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Чаус Л.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.

за участю секретаря - Шановської М.О.

за участю представника апелянта -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Очаківського міськрайонного суду
Миколаївської області від 14 травня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Очаківської міської ради
Миколаївської області про визнання дії
протиправними, скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 - позивач, звернулась з
позовом до Очаківської міської ради
Миколаївської області (далі -
Очаківської міської ради), в якому
просила визнати протиправним та
скасувати рішення Очаківської міської
ради № 22 від 13 грудня 2013 року, яким їй
відмовлено у наданні дозволу на
розробку проекту землеустрою, визнати
неправомірними дії Очаківської
міської ради щодо відмови у наданні їй
дозволу на розробку технічної
документації щодо оренди земельної
ділянки, та зобов'язати Очаківську
міську раду надати їй дозвіл на
розробку технічної документації із
землеустрою, щодо виділення земельної
ділянки в оренду загальною площею
приблизно 0,55га для обслуговування
комплексу нежитлових будівель -
нерухомого майна.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19
березня 2009 року між нею та ТОВ «Нікола»
було укладено договір купівлі продажу,
за яким вона придбала нежитлову
будівлю - громадську вбиральню, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1
загальною площею 26,40 кв. метрів, з
прилеглими до неї спорудами: вигрібною
ямою - площею 9,20 м.кв., замощенням
майданчика для виносної торгівлі
-площею 76,00 м.кв., замощенням майданчика
для виносної торгівлі -площеюі85,70 м.кв.,
замощенням набережної - площею 942,00
м.кв., замощенням літнього майданчика
громадського харчування - площею700,00
м.кв., замощенням майданчика для
виносної торгівлі -40.00 м.кв., замощення
майданчика для організованої торгівлі
населення -площею 60,00 м.кв., замощенням
майданчика для організованої торгівлі
населення - площею 100,00 м.кв., замощенням
сміттєвого майданчика -89,70 м.кв.,
замощенням під'їзної дороги
(залізобетонні плити 3x2) довжиною -402
пог.м.

Постановою Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 14 травня 2014 року в
задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, просить
постанову суду від 14.05.2014 року
скасувати, прийняти нове рішення про
задоволення позову.

Колегія суддів, заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно
договору купівлі-продажу від 19 березня
2009 року, укладеного між ТОВ «Нікола» та
ОСОБА_2, ОСОБА_2 прийняла у власність
нежитлову будівлю - громадську
вбиральню, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1 загальною площею 26,40 кв. метрів,
з прилеглими до неї спорудами:
вигрібною ямою - площею 9,20 м.кв.,
замощенням майданчика для виносної
торгівлі -площею 76,00 м.кв., замощенням
майданчика для виносної торгівлі
-площею185,70 м.кв., замощенням набережної
- площею 942,00 м.кв., замощенням літнього
майданчика громадського харчування -
площею700,00 м.кв., замощенням майданчика
для виносної торгівлі -40.00 м.кв.,
замощення майданчика для
організованої торгівлі населення
-площею 60,00 м.кв., замощенням майданчика
для організованої торгівлі населення -
площею 100,00 м.кв., замощенням сміттєвого
майданчика -89,70 м.кв., замощенням
під'їзної дороги (залізобетонні плити
3x2) довжиною -402 пог.м.

Разом з тим, згідно витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 01 квітня 2009 року № 22347231, за
ОСОБА_2 зареєстровано право власності
лише на нежитлову будівлю - громадську
вбиральню за адресою: Миколаївська
область, м. Очаків, АДРЕСА_1.

Згідно рішення Очаківської міської
ради № 22 від 13 грудня 2012 року ОСОБА_2 на
її заяву від 28 лютого 2012 року
відмовлено у наданні дозволу на
розробку технічної документації із
землеустрою, щодо складання документу,
що посвідчує право оренди земельної
ділянки орієнтовною площею 0,55га в
зв'язку з тим, що позивачкою не надано
документів, що посвідчують її право
власності на існуючі замощення.

В своїй апеляційній скарзі, ОСОБА_2
посилалася на те, що замощення
(залізобетонні плити) як об'єкт,
розташований на земельній ділянці,
переміщення якого є неможливим без
його знецінення та зміни призначення, є
нерухомим майном, право власності на
яке підлягає державній реєстрації.
Також спірні замощення ідентифіковані
як об'єкти нерухомого майна та
віднесені до споруд під час оформлення
договору купівлі-продажу.

Колегія суддів такі доводи вважає
помилковими з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень»державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно

Пунктом 1 частини першої статті 4
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачено, що
обов'язковій державній реєстрації
підлягає право власності на нерухоме
майно, розміщене на території України,
що належить фізичним та юридичним
особам, державі в особі органів,
уповноважених управляти державним
майном, іноземцям та особам без
громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частини третьої статті
4 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» право власності
на підприємство, як єдиний майновий
комплекс, житловий будинок, будівлю,
споруду (їх окремі частини) може бути
зареєстровано незалежно від того, чи
зареєстровано право власності на
земельну ділянку, на якій вони
розташовані.

Згідно з частиною першою статті 19
Закону «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державна реєстрація прав
проводиться, зокрема, на підставі
договорів, укладених у порядку,
встановленому законом; інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Відповідно до пункту 2.2 наказу
Міністерства юстиції України від 14.04.2009
№ 660/5 «Про затвердження Методичних
рекомендацій стосовно визначення
нерухомого майна, що знаходиться на
земельних ділянках, право власності на
які підлягає державній реєстрації»
асфальтобетонне покриття
використовується як складова об'єктів,
які мають різне функціональне
призначення, зокрема - як складова
дорожнього покриття, тротуару тощо.

Тобто залізобетонне покриття - це
верхній шар землі з твердим покриттям,
яке впливає на довговічність, зокрема,
дороги.

Отже, виходячи з юридичної природи
асфальтобетонного покриття та з ознак
нерухомого майна, це покриття не є
нерухомим майном. Асфальтове покриття
відноситься до елементів благоустрою,
тобто є типом покриття доріг і
тротуарів, а не окремим об'єктом
нерухомості. Даний об'єкт не відповідає
головним ознакам нерухомості, а
основним його призначенням є допоміжне
обладнання відповідної частини
земельної ділянки (дороги, тротуару) з
метою задоволення потреб населення у
покращенні можливостей її
експлуатації за призначенням.

Проте спірні одиниці придбаного
майна - «вигрібна яма - площею 9,20 м.кв.,
замощення майданчика для виносної
торгівлі -площею 76,00 м.кв., замощення
майданчика для виносної торгівлі
-площею185,70 м.кв., замощення набережної -
площею 942,00 м.кв., замощення літнього
майданчика громадського харчування -
площею700,00 м.кв., замощення майданчика
для виносної торгівлі -40.00 м.кв.,
замощення майданчика для
організованої торгівлі населення
-площею 60,00 м.кв., замощення майданчика
для організованої торгівлі населення -
площею 100,00 м.кв., замощення сміттєвого
майданчика -89,70 м.кв., замощення
під'їзної дороги (залізобетонні плити
3x2) довжиною -402 пог.м.» за адресою:
АДРЕСА_1 як допоміжне обладнання
відповідної частини земельної ділянки,
елемент благоустрою, земельне
поліпшення з твердим покриттям,
призначене для ефективного
використання частини земельної
ділянки, яка належить громаді міста, не
є об'єктом нерухомості та обов'язковій
державній реєстрації не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 06 жовтня 2011 року, яка
набрала законної сили згідно ухвали
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11 жовтня 2012
року, ОСОБА_2 було відмовлено у
задоволенні її адміністративного
позову до Очаківської міської ради про
скасування рішення №26 від 28 січня 2011
року.

Вказаними судовими рішеннями
встановлено, що рішенням Очаківської
міської ради №247 від 29 липня 2008 року
«Про надання поштової адреси» було
присвоєно земельній ділянці, яка
розташована по АДРЕСА_1, поштову адресу
АДРЕСА_1, на якій знаходиться майно
позивачки. Рішенням Очаківської
міської ради від № 26 від 28 січня 2011 року
вказане рішення було скасоване та
зобов'язано позивачку звільнити
земельну ділянку. Також вказаними
судовими рішеннями встановлено, що
відповідно до витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно,
громадська вбиральня є нежитловою
будівлею, тобто вона не є самостійним
об'єктом, а об'єктом загального
користування, у зв'язку з чим не може
мати самостійну адресу.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що на час прийняття
Очаківською міською радою
оскаржуваного рішення № 22 від 13 грудня
2013 року ОСОБА_2 не було надано
підтвердження її права власності на
споруди, прилеглі до нежитлової
будівлі вбиральні, та окрема юридична
адреса на вказане майно була скасована.

Згідно ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив всі обставини
справи, прийняв постанову з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200,
п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 254 КАС

України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити
без задоволення.

Постанову Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 14 травня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до Очаківської
міської ради Миколаївської області про
визнання дії протиправними, скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів з моменту виготовлення
її в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 9
грудня 2014 року.

Головуючий:

Судді: