Справа № 805/11915/13-а
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року м.
Київ К/800/4305/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Державної
пенітенціарної служби України
визнання протиправними, скасування
пунктів наказів та поновлення на
посаді, касаційне провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою
Державної пенітенціарної служби
України на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 14
листопада 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 24 грудня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Державної
пенітенціарної служби України, в якому
просив визнати протиправним та
скасувати пункт 3 наказу Голови
Державної пенітенціарної служби
України від 25 березня 2013 року № 178/О про
накладення дисциплінарного стягнення
у вигляді суворої догани.

Визнати протиправним та скасувати
пункт 3 наказу Голови Державної
пенітенціарної служби України від 30
квітня 2013 року № 260/ОД-13 про накладення
дисциплінарного стягнення у вигляді
попередження про неповну посадову
відповідність.

Визнати протиправним та скасувати
пункт 4 наказу Голови Державної
пенітенціарної служби України від 12
червня 2013 року №349/ОД-13 про накладення
дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення з посади.

Визнати протиправним та скасувати
наказ відповідача від 09 серпня 2013 року
№55 о/с про звільнення позивача з посади
та поновити його в Державній
пенітенціарній службі України на
посаді заступника начальника
управління Державної пенітенціарної
служби України в Донецькій області з
організації виробництва, маркетингу та
інженерного забезпечення.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 14 листопада
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року, позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано:
пункт 3 наказу Державної
пенітенціарної служби України від 25
березня 2013 року № 178/ОД, пункт 3 наказу
Державної пенітенціарної служби
України від 30 квітня 2013 року № 260/ОД-13,
пункт 4 наказу Державної
пенітенціарної служби України від 12
червня 2013 року № 349/ОД-13.

Визнано протиправним та скасовано
наказ Державної пенітенціарної служби
України від 09 серпня 2013 року № 55 о/с -13 в
частині звільнення підполковника
внутрішньої служби ОСОБА_3 з посади
заступника начальника управління
Державного департаменту України з
питань виконання покарань у Донецькій
області з організації виробництва,
маркетингу та інженерного
забезпечення.

Поновлено ОСОБА_3 в Державній
пенітенціарній службі на посаді
заступника начальника управління
Державної пенітенціарної служби
України в Донецькій області. У
задоволенні іншої частини позовних
вимог позивачу було відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції у
справі, Державна пенітенціарна служба
України звернулася з касаційною
скаргою, в якій просить рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити позивачу у задоволенні
позову, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що наказом Державного
департаменту України з питань
виконання покарань від 25 липня 2011 року
№71 о/с на посаду заступника начальника
Управління Державного Департаменту
України з питань виконання покарань в
Донецькій області з організації
виробництва, маркетингу та інженерного
забезпечення було призначено майора
внутрішньої служби ОСОБА_3

14 червня 2012 року наказом Державної
пенітенціарної служби України №56 о/с
підполковника внутрішньої служби
ОСОБА_3 було призначено тимчасово
виконуючим обов'язки заступника
начальника управління Державної
пенітенціарної служби України в
Донецькій області.

Наказом Державної пенітенціарної
служби України від 25 березня 2013 року
№178/ОД-13 "Про застосування заходів
реагування до посадових осіб Державної
кримінально-виконавчої служби України
за незабезпечення контролю за
організацією виробничо-господарської
діяльності - підпорядкованих
майстерень та підприємств установ
виконання покарань", тимчасово
виконуючому обов'язки заступника
начальника управління ДПтС України в
Донецькій області підполковнику
внутрішньої служби ОСОБА_3 оголошено
сувору догану".

Наказом Державної пенітенціарної
служби України від 30 квітня 2013 року
№260/од-13 "Про заходи дисциплінарного
реагування за результатами наради ДПтС
України про стан виконання показників
фінансових планів підприємствами та
майстернями установ виконання
покарань за 1 квартал 2013 року",
тимчасово виконуючого обов'язки
заступника начальника управління ДПтС
України в Донецькій області
підполковника внутрішньої служби
ОСОБА_3 попереджено про неповну
посадову відповідність.

12 червня 2013 року пунктом 4 наказу
Державної пенітенціарної служби
України № 349/ОД-13 "за відсутність
належного контролю за роботою
підлеглих та дотриманням вимог діючого
законодавства при веденні договірної
діяльності працівниками Волноваської
виправної колонії (№ 120), що призвело до
вчинення діянь із корупційними
ознаками, заступника начальника
Управління з організації виробництва,
маркетингу та інженерного
забезпечення, куратора вказаної
установи, підполковника внутрішньої
служби ОСОБА_3 було звільнено з посади.

Наказом Державної пенітенціарної
служби України від 09 серпня 2013 року №
55/ОС-13 підполковника внутрішньої
служби ОСОБА_3, звільнено з посади
заступника начальника управління
Державного департаменту України з
питань виконання покарань у Донецькій
області з організації виробництва,
маркетингу та інженерного
забезпечення, залишивши його у
розпорядженні управління Державної
пенітенціарної служби України в
Донецькій області.

Порядок проходження служби особами
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, їх права і
обов'язки, визначає Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затверджене
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення
про проходження служби). Вказане
Положення поширюється також на порядок
та умови проходження служби в
Державній кримінально-виконавчій
службі України.

Одночасно на працівників державної
кримінально-виконавчої служби України
поширюється дія Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України, затвердженого Законом
України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV
(надалі - Дисциплінарний статут).

Нормами Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України
визначається сутність службової
дисципліни, обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України (далі - особи
рядового і начальницького складу)
стосовно її дотримання, види заохочень
та дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до приписів статті 14
Дисциплінарного статуту, з метою
з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування. Перед накладенням
дисциплінарного стягнення начальник
або особа, яка проводить службове
розслідування, повинні зажадати від
порушника надання письмового
пояснення. Небажання порушника
надавати пояснення не перешкоджає
накладенню дисциплінарного стягнення.
Зміст наказу доводиться до відома
особи рядового або начальницького
складу, яку притягнуто до
дисциплінарної відповідальності, під
підпис. При визначенні виду
дисциплінарного стягнення мають
враховуватися тяжкість проступку,
обставини, за яких його скоєно,
заподіяна шкода, попередня поведінка
особи та визнання нею своєї вини, її
ставлення до виконання службових
обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Порядок проведення службового
розслідування встановлюється
Міністром внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 11 Інструкції про
порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України, затвердженої Наказом
МВС України від 06 грудня 1991 року №552
(далі - Інструкція), проведенню
службового розслідування, як правило,
повинна передувати підготовка, в ході
якої працівник, якому воно доручено,
розробляє план, визначає форми та
методи розслідування, вивчає
законодавство та інші
нормативно-правові акти, аналізує
матеріали попередніх перевірок, а
також збирає іншу необхідну
інформацію для забезпечення
всебічності, повноти та об'єктивності
розслідування.

Приписами статей 4, 14 Дисциплінарного
статуту та пункту 11 Інструкції,
керівник видає наказ про проведення
службового розслідування з метою
з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, встановлює
терміни проведення, визначає
відповідальну особу та здійснює
контроль проведення такого
розслідування шляхом затвердження
плану намічених заходів.

Згідно Закону України «Про
дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України», призначення
службового розслідування з метою
з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку є
обов'язковим.

Відповідно до пункту 15 Інструкції
особа, у відношення якої проводиться
службове розслідування, має право:
давати усні та письмові пояснення,
заявляти клопотання, надавати докази
по суті досліджуваних обставин;
заявляти відводи у відношенні
працівника, який проводить службове
розслідування, подавати скарги на його
дії чи рішення керівнику, який приймає
рішення по суті і інформує заявника.

Пункт 14 Інструкції зобов'язує посадову
особу при проведенні службового
розслідуванням дотримуватися
передбачених законом прав та інтересів
заявника, особи, у відношенні якої
проводиться службове розслідування.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, накази про проведення
службових розслідувань на підставі
яких було складено висновки від 22
березня 2013 року та 30 квітня 2013 року,
відповідачем не видавалися, а тому
вимоги ст.14 Дисциплінарного статусу
відповідачем не виконано.

Таким чином, щодо вимог позивача в
частині визнання протиправним та
скасування пункту 3 наказу Державної
пенітенціарної служби України від 25
березня 2013 року № 178/ОД, яким позивачу
було оголошено сувору догану та
визнання протиправним та скасування
пункту 3 наказу Державної
пенітенціарної служби України від 30
квітня 2013 року № 260/ОД-13, згідно якого
позивача було попереджено про неповну
посадову відповідність, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про
недоведеність відповідачем
правомірності прийняття спірних
наказів.

Щодо позовних вимог в частині визнання
протиправним та скасування пункту 4
наказу Державної пенітенціарної
служби України від 12 червня 2013 року
№ 349/ОД-13, визнання протиправним та
скасування наказу Державної
пенітенціарної служби України від 09
серпня 2013 року № 55 о/с -13 в частині
звільнення підполковника внутрішньої
служби ОСОБА_3, колегія суддів зазначає
наступне.

Як вбачається зі змісту пункту 4 наказу
Державної пенітенціарної служби
України від 12 червня 2013 року № 349/ОД-13,
позивача було звільнено з посади "за
відсутність належного контролю за
роботою підлеглих та дотриманням вимог
діючого законодавства при веденні
договірної діяльності працівниками
Волноваської виправної колонії (№ 120),
що призвело до вчинення діянь із
корупційними ознаками".

Однак, як було встановлено судами
попередніх інстанцій, фактично
службове розслідування проводилося
відповідачем стосовно начальника
Волноваської виправної колонії
управління Державної пенітенціарної
служби України в Донецькій області
підполковника внутрішньої служби
Котенка О.А., а не відносно позивача.
Вчинення діянь із корупційними
ознаками при веденні договірної
діяльності працівниками Волноваської
виправної колонії (№ 120) відповідачем
не підтверджено.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що звільнення
позивача проведено без законних на те
підстав.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, щодо
обґрунтованості заявленого позову та
наявності підстав для його
задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Державної
пенітенціарної служби України
залишити без задоволення, а постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 14
листопада 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 24 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: