Справа № 826/11971/14
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Амельохін
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

09 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко
Я.Б. та Безименної Н.В.,

при секретарі -
Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 15 вересня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у м. Києві про визнання
протиправними дій, скасування рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року позивач - фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у м. Києві про визнання дії
в.о. начальника Інспекції з питань
захисту прав споживачів у м. Києві
Котлярова А.М., які полягають у
винесенні постанови №000091 від
07.08.2014року про накладення стягнень,
передбачених статтею 23 Закону України
"Про захист прав споживачів"
незаконними; скасуваня постанову №000091
від 07.08.2014р. про накладення стягнень,
передбачених статтею 23 Закону України
"Про захист прав споживачів".

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 15
вересня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 15 вересня 2014 року. Свої
вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції при
постановленні оскаржуваного рішення
неповністю були досліджені та
встановлені обставини, які мають
значення для справи, докуплено
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 15 вересня 2014 року - без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Приймаючи рішення відмову в
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції виходив з того, що 7 квітня 2014
року Інспекцією проведено позапланову
перевірку ФОП ОСОБА_2 на предмет
дотримання законодавства про захист
прав споживачів, за результатами якої
складено акт перевірки дотримання
законодавства про захист прав
споживачів від 07.04.2014 року № 000072 (надалі
- Акт перевірки). Вказана перевірка була
проведена у присутності уповноваженої
особи позивача ОСОБА_4, та у
відповідності до норм чинного
законодавства. Відтак суд дійшов
висновку про необґрунтованість
позовних вимог фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 та правомірність
прийняття постанови №000091 від 07.08.2014р.
про накладення стягнень, передбачених
статтею 23 Закону України "Про захист
прав споживачів".

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з
наявних матеріалів справи, 7 квітня 2014
року у відповідності з положеннями
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" та Закону
України "Про захист прав споживачів"
(далі - Закон 1023) Інспекцією проведено
позапланову перевірку ФОП ОСОБА_2 на
предмет дотримання законодавства про
захист прав споживачів, за
результатами якої складено акт
перевірки дотримання законодавства
про захист прав споживачів від 07.04.2014
року № 000072.

Вказану перевірку проведено на
підставі заяви адвоката ОСОБА_5 в
інтересах громадянки ОСОБА_6, згоди
Держспоживінспекції України від 26.03.2014
року № 02/7-2851-2014 року, наказу про
проведення перевірок від 04.04.2014 року №
206 та направлення на проведення
перевірки від 07.04.2014 року № 000629/629.

Під час перевірки у ФОП ОСОБА_2
встановлено, що у приміщенні де
проводиться приймання та видача
замовлень, на видному та доступному для
замовників місці не розміщено книгу
заяв і пропозицій, чим порушено п. 7
"Правил побутового обслуговування"
затверджених постановою КМ України від
16.05.1994 року № 313 (надалі - Правила).

На фасаді приміщення виконавця не
зазначено найменування власника, чим
порушено п. 8 Правил.

Також, не представлено документів, які
підтверджують наявність трудових
відносин між ФОП ОСОБА_2 та майстром
ОСОБА_7, не представлено технічної
документації, затвердженої керівником
підприємства на послуги з дотриманням
послідовності операцій, застосування
вказаних препаратів і засобів у
необхідній концентрації та
додержанням часу їх дій, що є
порушенням п. 5.15 ДСТУ 4094-2002 "Послуги
перукарень. ЗТУ".

Все вищезазначене свідчить про
незабезпечення виконавцем надання
послуг відповідно до вимог
нормативно-правових актів та є
порушенням п.25 Правил.

За результатами перевірки Інспекцією
винесено постанову про накладення
стягнень, передбачених ст. 23 Законом
України "Про захист прав споживачів"
від 07.08.2014 року № 000091 та встановлено
порушення вимог нормативних
документів, а саме надання послуг без
технологічної документації,
затвердженої керівником підприємства,
з дотриманням послідовності операцій,
застосуванням вказаних препаратів і
засобів у необхідній концентрації та
додержання часу їх дії, що передбачено
п.5.15 ДСТУ 4094-2002 "Послуги перукарень"
(порушення п. 25 Правил побутового
обслуговування населення затверджені
постановою КМ України від 16.05.1994 року
№313).

Вважаю вказане рішення про накладення
стягнення та дії відповідача під час
проведення перевірки протиправними,
позивач звернувся до
адміністративного суду з даним
позовом.

Обговорюючи правомірність вимог
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України
"Про захист прав споживачів" від 12.05.1991
№ 1023-XII (надалі - Закон №1023), спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право
перевіряти у суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якість
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг; безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів.

Згідно з п. 2 Положення про управління у
справах захисту прав споживачів в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого наказом Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України №206 від 09.11.2011 основними
завданнями Інспекцій є реалізація
повноважень Держспоживінспекції
України на території відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці; здійснюють державний контроль
за додержанням законодавства про
захист прав споживачів (крім
Держспоживінспекції в Автономній
Республіці Крим), рекламу в цій сфері та
державний ринковий нагляд; накладення
штрафів на суб'єктів господарювання, а
також рекламодавців, виробників та
розповсюджувачів реклами за порушення
прав споживачів у випадках,
передбачених законодавством.

Закон України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" визначає
правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю).

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" передбачено, що підставами
для здійснення позапланових заходів є:

подання суб'єктом господарювання
письмової заяви до відповідного органу
державного нагляду (контролю) про
здійснення заходу державного нагляду
(контролю) за його бажанням;

виявлення та підтвердження
недостовірності даних, заявлених у
документах обов'язкової звітності,
поданих суб'єктом господарювання;

перевірка виконання суб'єктом
господарювання приписів, розпоряджень
або інших розпорядчих документів щодо
усунення порушень вимог законодавства,
виданих за результатами проведення
планових заходів органом державного
нагляду (контролю);

звернення фізичних та юридичних осіб
про порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства.

Позаплановий захід у цьому разі
здійснюється тільки за наявності згоди
центрального органу виконавчої влади
на його проведення;

неподання у встановлений термін
суб'єктом господарювання документів
обов'язкової звітності без поважних
причин, а також письмових пояснень про
причини, які перешкоджали поданню
таких документів;

настання аварії, смерті потерпілого
внаслідок нещасного випадку або
професійного захворювання, що було
пов'язано з діяльністю суб'єкта
господарювання.

Відповідно до ч. 11 ст. 4 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності", плановий чи позаплановий
захід повинен здійснюватися у
присутності керівника або його
заступника, або уповноваженої особи
суб'єкта господарювання.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" перед початком здійснення
заходу посадові особи органу
державного нагляду (контролю)
зобов'язані пред'явити керівнику
суб'єкта господарювання або
уповноваженій особі посвідчення
(направлення) та службове посвідчення,
що засвідчує посадову особу органу
державного нагляду (контролю), і надати
суб'єкту господарювання копію
посвідчення направлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" під час проведення
позапланового заходу з'ясовуються лише
ті питання, необхідність перевірки
яких стала підставою для здійснення
цього заходу, з обов'язковим
зазначенням цих питань у посвідченні
(направленні) на проведення державного
нагляду (контролю).

З матеріалів справи убачається,
зокрема з Акту перевірки, що вона була
проведена у присутності уповноваженої
особи (представника) старшого
адміністратора Демченко Ольги
Володимирівни.

Судом першої інстанції в судовому
засіданні з пояснень ОСОБА_4
встановлено, що остання повідомила
інспекторів під час перевірки, що вона
є старший адміністратор салону краси
та має право представляти інтереси ФОП
ОСОБА_2, а тому підписала Акт перевірки
без будь-яких заперечень та отримала
його примірник.

Доказів того, що ОСОБА_4 не
представилася працівникам Інспекції
як старший адміністратор салону краси
"ІНФОРМАЦІЯ_1", перевірила посвідчення
інспекторів та отримала копію
направлення на проведення перевірки, в
якому зазначена підстава проведення
відповідного заходу (контролю), а саме:
звернення адвоката ОСОБА_5 в інтересах
громадянки ОСОБА_6, суду апеляційної
інстанції позивачем не надано.
Натомість в Акті перевірки містяться
відповідні відмітка того, що перевірка
проводилась саме в присутності
уповноваженої особи ОСОБА_4 та її
підписи без жодних зауважень.

За таких обставин доводи позивача в цій
частині, викладені в апеляційній
скарзі, свого підтвердження в ході
апеляційного розгляду не знайшли.

Окремо, судова колегія апеляційної
інстанції наголошує на тому, що
позивачем не надано доказів того, що на
час відсутності позивача (перебування
за кордоном) нею було уповноважено іншу
особу представляти її інтереси, як
суб'єкта господарювання, в приміщенні
салону краси "ІНФОРМАЦІЯ_1", який був
відкритий та працював.

Слід зазначити, що у відповідності до ч.
5 ст. 7 Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності" перед
початком здійснення заходу посадові
особи органу державного нагляду
(контролю) зобов'язані пред'явити
керівнику суб'єкта господарювання або
уповноваженій ним особі посвідчення
(направлення) та службове посвідчення,
що засвідчує посадову особу органу
державного нагляду (контролю), і надати
суб'єкту господарювання копію
посвідчення (направлення).

Суб'єкт господарювання має право не
допускати посадових осіб органу
державного нагляду (контролю) до
здійснення заходу, якщо вони не
пред'явили документів, передбачених
цією статтею.

З вищезазначеного випливає, що
підписуючи Акт перевірки та отримавши
один примірник Акту старший
адміністратор салону ОСОБА_4 допустила
до проведення перевірки Інспекцію, тим
самим взяла на себе відповідальність
перед керівництвом салону.

Також, судом першої інстанції
встановлено, що не спростовано
позивачем, що старший адміністратор
надала інспекторам зразок товарного
чеку, який вона видає клієнтам під час
розрахунків як доказ того, що вона має
право до касового апарату.

Як правильно зауважено судом першої
інстанції, в іншому ж випадку, не маючи
право представляти інтереси ФОП ОСОБА_2
адміністратор ОСОБА_4 повинна була
викликати міліцію та відмовитися
підписувати акт перевірки.

Також колегія суддів погоджується із
висновками суду першої інстанції щодо
оцінки доводів позивача про те, що
документи, які були відсутні під час
проведення перевірки, мають право
надавати тільки офіційні представники
ФОП ОСОБА_2

Однак, відповідно до ст. 15 Закону
України "Про захист прав споживачів"
споживач має право на одержання
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію,
що забезпечує можливість її свідомого
і компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги).

Відповідно до п. 7 Правил у приміщенні,
де проводиться приймання та видача
замовлень, на видному і доступному для
замовників місці повинні
розміщуватися:

- Правила;

- витяг із Закону України "Про захист
прав споживачів" в частині надання
послуг;

- перелік побутових послуг, що
надаються;

- інформація про повне найменування
виконавця, його адреса, номери
телефонів, прізвище, ім'я та по батькові
керівника (власника);

- копії свідоцтв про державну
реєстрацію, сертифікатів
відповідності на послуги, які
підлягають обов'язковій сертифікації,
а також копії торгових (спеціальних
торгових) патентів, спеціальних
дозволів (ліцензій) за видами послуг,
які підлягають патентуванню,
ліцензуванню;

- зразки матеріалів та затверджених в
установленому порядку виробів;

- ціни і тарифи на послуги, матеріали та
вироби;

- перелік нормативно - технічних
документі, вимогам яких повинні
відповідати послуги;

- гарантійні зобов'язання виконавця
послуг;

- інформація про працівників, які
обслуговують замовників, номери
телефонів місцевих органів виконавчої
влади, територіальних органів
Держспоживінспекції, перелік
категорій громадян, які користуються
пільгами в отримані побутових послуг;

- книга заяв і пропозицій.

Проте, як вбачається з Акту перевірки,
ряд документів визначених вказаним
нормативно-правовим актом у салоні
краси були відсутні.

Відповідно до п. 8 Правил на фасаді
приміщення виконавця повинно бути
зазначено державною мовою його назву,
найменування власника або
уповноваженого ним органу, режим
роботи - що також не було зроблено та
зафіксовано у Акті перевірки, як
порушення.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
необґрунтованість позовних вимог
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, та
правомірність дій відповідача, як
суб'єкта владних повноважень, під час
прийняття постанови №000091 від
07.08.2014року про накладення стягнень,
передбачених статтею 23 Закону України
"Про захист прав споживачів".

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. В
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 15
вересня 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 15 вересня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Пилипенко О.Є.

Суддя:
Глущенко Я.Б.

Безименна Н.В..

Дата виготовлення та підписання
повного тексту рішення - 09.12.2014 року.

.

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Безименна Н.В.