Справа № 442/8309/13-а 2-а/442/33/2014
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року Справа №
876/7888/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:
Кухтея Р.В.

суддів:
Клюби В.В., Хобор Р.Б.

з участю секретаря судового
засідання : Сердюк О.Ю.

представника відповідача :
Шудло Р.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційні скарги
Комунального підприємства
«Дрогобицький ринок» та виконавчого
комітету Дрогобицької міської ради
Львівської області на постанову
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 08 липня 2014 року
за позовом ОСОБА_2 до виконавчого
комітету Дрогобицької міської ради
Львівської області (за участю третьої
особи на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору - комунальне підприємство
«Дрогобицький ринок») про визнання
протиправними дій, рішення та його
скасування, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2012 року ОСОБА_2 звернулася в
суд із зазначеним адміністративним
позовом, в якому просила визнати
протиправними дії виконавчого
комітету Дрогобицької міської ради
Львівської області по видачі
містобудівних умов і обмежень забудови
земельної ділянки від 14.07.2011 р. № 376 на
реконструкцію незавершеного
будівництвом критого ринку по АДРЕСА_1,
визнати протиправним та скасувати
рішення про їх видачу.

Постановою Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 08.07.2014 р. позов було
задоволено повністю. Визнано
протиправними дії виконавчого
комітету Дрогобицької міської ради по
видачі містобудівних умов і обмежень
забудови земельної ділянки від 13.07.2011 р.
№ 376 на реконструкцію незавершеного
будівництвом критого ринку на АДРЕСА_1,
а також визнано протиправним та
скасовано рішення по їх видачі.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що договір оренди, на
підставі якого позивач користується
торговим місцем, в контексті
Господарського кодексу України є
чинним. Крім того, суд першої інстанції
у своїй постанові послався на п.7
Положення про основні вимоги до
організації діяльності продовольчих,
непродовольчих та змішаних ринків,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 868 від 29.07.2009 р.,
згідно якого реконструкція
(переобладнання, модернізація) та
закриття ринку здійснюються в
установленому порядку за умови
забезпечення підприємців іншими
торговельними місцями з урахуванням
рекомендацій місцевої галузевої ради
підприємців, чого відповідачем
зроблено не було.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, її оскаржили
виконавчий комітет Дрогобицької
міської ради Львівської області та
комунальне підприємство (далі - КП)
«Дрогобицький ринок». Апеляційні
скарги мотивовані тим, що рішення
господарського суду Львівської
області у справі за позовом фізичної
особи - підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_2 до
КП «Дрогобицький ринок» про
зобов'язання до належного виконання
умов договору, яким у задоволенні
позову було відмовлено та встановлено,
що договір оренди переукладений не був,
має преюдиційне значення при вирішенні
цієї справи. Крім того, суд першої
інстанції прийшов до безпідставного
висновку, що право користування
земельною ділянкою під торговим місцем
НОМЕР_1 належить позивачу. Стосовно
видачі містобудівних умов і обмежень
на земельну ділянку, то апелянти
вказують, що наявність договору оренди
торгового місця не забороняє КП
«Дрогобицький ринок» замовляти та
одержувати містобудівні умови та
обмеження на можливе в майбутньому
використання земельної ділянки, тому
жодним чином оскаржуване рішення не
впливає на права та обов'язки ФОП
ОСОБА_2 Тому просять скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
в задоволенні її позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника апелянта - виконавчого
комітету Дрогобицької міської ради
Львівської області Шудло Р.Б., який
просив задовольнити апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що 30.12.2010 р.
між КП «Дрогобицький ринок» та
приватним підприємцем ОСОБА_2 був
укладений договір оренди торгового
місця та послуг ринку на території КП
«Дрогобицький ринок» № 846, за умовами
якого орендар отримала в строкове
платне користування торгове місце
АДРЕСА_2

Сторони домовилися, що договір вступає
в силу з моменту підписання та триває
до 31.12.2011 р. Однак, в подальшому між
сторонами виник спір стосовно його дії
після закінчення терміну, який
вирішувався в судовому порядку.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 15.10.2012 р. у
справі № 5015/3513/12 за позовом ФОП ОСОБА_2
до КП «Дрогобицький ринок», за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору на
стороні відповідача - ТзОВ «Арт Буд Л»,
яке було залишене без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 22.01.2013 р., в
задоволенні позову було відмовлено.
Проте, суд апеляційної інстанції у
своїй постанові вказав на помилковість
висновку суду першої інстанції, що
договір № 846 не був продовжений.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) завданням
адміністративного судочинства
відповідно є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів, згідно з ч.2
цієї статті, можуть бути оскаржені
будь-які рішення, дії чи бездіяльність
суб'єктів владних повноважень, крім
випадків, коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

З матеріалів справи убачається, що
начальником відділу містобудування та
архітектури, головним архітектором
міста Петраничем І.М. були видані
містобудівні умови і обмеження
забудови земельної ділянки в м.
Дрогобичі по АДРЕСА_1 по реконструкції
незавершеного будівництвом ринку, які
дійсні до 04.05.2016 р.

Правові та організаційні основи
містобудівної діяльності встановлені
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності», який
спрямований на забезпечення сталого
розвитку територій з урахуванням
державних, громадських та приватних
інтересів.

У пункті 8 частини 1 статті 1 цього
Закону визначено, що містобудівні
умови та обмеження забудови земельної
ділянки (далі - містобудівні умови та
обмеження) - це документ, що містить
комплекс планувальних та
архітектурних вимог до проектування і
будівництва щодо поверховості та
щільності забудови земельної ділянки,
відступів будинків і споруд від
червоних ліній, меж земельної ділянки,
її благоустрою та озеленення, інші
вимоги до об'єктів будівництва,
встановлені законодавством та
містобудівною документацією.

Згідно статті 2 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», планування і забудова
територій - це діяльність державних
органів, органів місцевого
самоврядування, юридичних та фізичних
осіб, яка передбачає : 1) прогнозування
розвитку територій; 2) забезпечення
раціонального розселення і визначення
напрямів сталого розвитку територій; 3)
обґрунтування розподілу земель за
цільовим призначенням; 4)
взаємоузгодження державних,
громадських та приватних інтересів під
час планування і забудови територій; 5)
визначення і раціональне взаємне
розташування зон житлової та
громадської забудови, виробничих,
рекреаційних, природоохоронних,
оздоровчих, історико-культурних та
інших зон і об'єктів; 6) встановлення
режиму забудови територій, на яких
передбачено провадження містобудівної
діяльності; 7) розроблення
містобудівної та проектної
документації, будівництво об'єктів; 8)
реконструкцію існуючої забудови та
територій; 9) збереження, створення та
відновлення рекреаційних,
природоохоронних, оздоровчих
територій та об'єктів, ландшафтів,
лісів, парків, скверів, окремих зелених
насаджень; 10) створення та розвиток
інженерно-транспортної
інфраструктури; 10-1) створення
безперешкодного життєвого середовища
для осіб з обмеженими фізичними
можливостями та інших маломобільних
груп населення; 11) проведення
моніторингу забудови; 12) ведення
містобудівного кадастру; 13) здійснення
контролю у сфері містобудування.

Відповідно до ч.ч.2, 3 цієї статті,
інструментом державного регулювання
планування територій є містобудівна
документація, яка поділяється на
документацію державного,
регіонального та місцевого рівнів, яка
розробляється на паперових і
електронних носіях на оновленій
картографічній основі в цифровій формі
як набори профільних геопросторових
даних у державній геодезичній системі
координат УСК-2000 і єдиній системі
класифікації та кодування об'єктів
будівництва для формування баз даних
містобудівного кадастру.

Частиною 3 статті 8 цього Закону
передбачено, що рішення з питань
планування та забудови територій
приймаються сільськими, селищними,
міськими радами та їх виконавчими
органами, районними, обласними радами,
Київською та Севастопольською
міськими державними адміністраціями в
межах визначених законом повноважень з
урахуванням вимог містобудівної
документації.

Згідно ч.1 ст.29 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
основними складовими вихідних даних є :
1) містобудівні умови та обмеження; 2)
технічні умови; 3) завдання на
проектування.

Частиною 2 цієї статті Закону
передбачено, що фізична або юридична
особа, яка подала виконавчому органові
сільської, селищної, міської ради або у
разі розміщення земельної ділянки за
межами населених пунктів - районній
державній адміністрації заяву про
намір щодо забудови земельної ділянки,
що перебуває у власності або
користуванні такої особи, повинна
одержати містобудівні умови та
обмеження для проектування об'єкта
будівництва, які відповідно до частини
3 статті 29 цього Закону надаються
відповідними спеціально
уповноваженими органами
містобудування та архітектури на
безоплатній основі.

Відповідно до ч.4 ст.29 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», спеціально уповноважений
орган містобудування та архітектури
визначає відповідність намірів щодо
забудови земельної ділянки вимогам
містобудівної документації на
місцевому рівні.

Згідно ч.5 ст.29 цього ж Закону, розгляд
заяви і надання містобудівних умов та
обмежень або прийняття рішення про
відмову у їх наданні здійснюються
спеціально уповноваженим органом
містобудування та архітектури
протягом семи робочих днів з дня
реєстрації заяви. Рішення про відмову у
наданні містобудівних умов та обмежень
приймається у разі невідповідності
намірів щодо забудови земельної
ділянки вимогам містобудівної
документації на місцевому рівні.

У відповідності до п.7 Положення про
основні вимоги до організації
діяльності продовольчих,
непродовольчих та змішаних ринків,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 868 від 29 липня 2009
р., реконструкція (переобладнання,
модернізація) та закриття ринку
здійснюються в установленому порядку
за умови забезпечення підприємців
іншими торговельними місцями з
урахуванням рекомендацій місцевої
галузевої ради підприємців. Суб'єкт
господарювання за рік до початку
проведення робіт з реконструкції
(переобладнання, модернізації) та
закриття ринку повідомляє про це
підприємців, які провадять торговельну
діяльність на території ринку, та подає
до органу місцевого самоврядування
заяву про необхідність забезпечення
таких підприємців іншими
торговельними місцями.

Зі змісту оскаржуваних позивачем
містобудівних умов і обмежень забудови
земельної ділянки убачається, що вони
чинні до 04.05.2016 р.

Як пояснив в суді апеляційної
інстанції представник відповідача -
виконавчого комітету Дрогобицької
міської ради Шудло Р.Б., рішення по
видачі містобудівних умов і обмежень
забудови земельної ділянки від 14.07.2011 р.
№ 376 на реконструкцію незавершеного
будівництвом критого ринку по АДРЕСА_1
Дрогобицької міської ради Львівської
області виконавчим комітетом не
приймалося, натомість вказав, що за
номером 376 виконавчим комітетом 25.10.2011
р. було прийняте рішення «Про тарифи на
послуги з теплопостачання».

Закріплений у ч.1 ст.11 КАС України
принцип змагальності сторін
передбачає, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно ч.1 ст.71 цього Кодексу, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Позивач не з'явилась в судове
засідання, хоча належним чином була
повідомлена про час та місце
апеляційного розгляду, про що свідчить
повідомлення про отримання судової
повістки особисто 25.10.2014 р., а тому у
відповідності до ч.4 ст.196 КАС України,
її неприбуття у судове засідання, не
перешкоджає судовому розгляду справи.

Таким чином, даючи правову оцінку
встановленим судом апеляційної
інстанції обставинам та положенням
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», колегія
суддів приходить до висновку, що права
позивача з боку виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради ніяким чином
порушені не були.

Зазначені вище обставини були залишені
судом першої інстанції поза увагою.

У відповідності до ст.202 цього Кодексу
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи,
через що постанова суду підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Комунального
підприємства «Дрогобицький ринок» та
виконавчого комітету Дрогобицької
міської ради задовольнити.

Постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 08 липня 2014 року по справі №
442/8309/13-а скасувати та прийняти нову,
якою в задоволенні позову ОСОБА_2
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
інстанції протягом 20 днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :
Р.В.Кухтей

Судді :
В.В.Клюба

Р.Б.Хобор

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 16.12.2014 р.