Справа № 2а-0302/213/12, 0302/1980/12
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року м. Київ
К/800/56908/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Головуючого судді Малиніна
В.В.,суддів Ситникова О.Ф. Швеця В.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 2 жовтня 2014
року у справі за її позовом до
Скобелківської сільської ради
Горохівського району Волинської
області, третя особа- Управління
Пенсійного фонду України в
Горохівському районі Волинської
області про зобов'язання внести зміни в
запис трудової книжки, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до Горохівського
районного суду Волинської області з
позовом до Скобелківської сільської
ради Горохівського району Волинської
області, третя особа - управління
Пенсійного фонду України в
Горохівському районі Волинської
області, в якому просила: зобов'язати
внести зміни в запис № 10 трудової
книжки, виключивши із нього слова «У
зв'язку з ліквідацією централізованої
бухгалтерії» і виклавши запис в такій
редакції «Перевести бухгалтера ОСОБА_4
на посаду головного спеціаліста за її
згодою».

Постановою Горохівського районного
суду Волинської області від 7 вересня
2012 року позов задоволено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 2 жовтня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано, провадження у справі
закрито.

Вважаючи, що рішення апеляційної
інстанцій прийнято з порушенням норм
процесуального права, позивач
звернулась до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, в якій просить його
скасувати.

Тертя особа у письмових заперечень на
касаційну скаргу, які надійшли до
Вищого адміністративного суду України,
просить її залишити без задоволення, а
оскаржуване нею рішення без змін. Від
відповідача письмових заперечень до
суду не надходило.

Відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Перевіривши правильність застосування
судом апеляційної інстанції норм
процесуального права, юридичної оцінки
обставин справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга заявника не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі
суд апеляційної інстанції дійшов до
висновку про непідсудність її
адміністративному судочинства, так як
позивач з 23.04.1979 року по 20.04.2003 року
працювала на посаді бухгалтера
централізованої бухгалтерії
Скобелківської сільської ради, яка не є
діяльністю пов'язаною із проходженням
публічної служби, зокрема держаної
служби, посилаючись при цьому на
постанову Горохівського районного
суду Волинської області від 28.02.2003 року,
що набула законної сили, де встановлено
даний факт.

Згідно зі статтею 22 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування» до стажу служби в
органах місцевого самоврядування
зараховується період роботи на
посадах, на які поширюється дія цього
Закону, а також на посадах і в органах,
час роботи в яких зараховується до
стажу державної служби.

Стаж державної служби
обчислюється відповідно до Закону
України «Про державну службу», Порядку
обчислення стажу державної служби,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 3 травня 1994 р. №
283, та додатка до нього.

Обчислений відповідно до цього Порядку
стаж державної служби застосовується
для встановлення державним службовцям
надбавки за вислугу років, надання
додаткових оплачуваних відпусток та
призначення пенсії.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про державну службу" державна служба в
Україні - це професійна діяльність
осіб, які займають посади в державних
органах та їх апараті щодо практичного
виконання завдань і функцій держави та
одержують заробітну плату за рахунок
державних коштів.

Відповідно до пункту 2 Порядку до стажу
державної служби зараховується робота
(служба) на посадах керівних
працівників і спеціалістів державних
органів колишніх УРСР та інших
республік, колишнього СРСР згідно з
додатком, зокрема у виконавчих
комітетах місцевих Рад депутатів
трудящих, Рад народних депутатів, їх
управліннях, самостійних відділах,
інших структурних підрозділах.

Вказане означає, що до стажу державної
служби зараховується робота на посадах
керівних працівників і спеціалістів в
управліннях, відділах, які згідно з
затвердженою структурою належали до
апарату виконкомів.

Відповідно до Положення про
централізовані бухгалтерії при
виконкомах сільських, селищних та
міських (міст районного
підпорядкування) Рад депутатів
трудящих, затвердженого постановою
Ради Міністрів УРСР від 2 вересня 1970
року № 465, що діяло на той час,
централізовані бухгалтерії при
виконкомах сільських, селищних та
міських (міст районного
підпорядкування) Рад депутатів
трудящих створювалися за рішенням
виконкомів відповідних Рад за рахунок
загальної чисельності працівників та
фондів заробітної плати усіх закладів,
що перебували на бюджеті району (міста).

Згідно з Положенням про централізовані
бухгалтерії при виконавчих комітетах
сільських, селищних і міських (міст
районного підпорядкування) Рад
народних депутатів, затвердженим
постановою Ради Міністрів УРСР від 22
грудня 1980 року № 655, що діяло у той час,
централізовані бухгалтерії при
виконкомах сільських, селищних і
міських (міст районного
підпорядкування) Рад народних
депутатів створювалися як самостійні
структурні підрозділи за рішеннями
виконкомів районних (міських) Рад
народних депутатів за рахунок
загальної чисельності працівників
апарату управління, фонду заробітної
плати цього апарату усіх установ, які
перебувають на бюджеті району (міста),
для ведення обліку виконання бюджету і
кошторисів видатків установ, що
перебувають на сільських, селищних і
міських бюджетах.

Враховуючи викладене, вказані
централізовані бухгалтерії були
самостійними бюджетними установами,
які обслуговували школи, дитячі садки,
бібліотеки, лікарні і до органів
державної влади та місцевого
самоврядування не належали.

Таким чином, періоди роботи у
централізованих бухгалтеріях при
виконкомах сільських, селищних і
міських (міст районного
підпорядкування) Рад народних
депутатів не можуть бути зараховані до
стажу державної служби.

Міністерство праці та соціальної
політики України ( лист від 16 жовтня 2009
року № 11909/0/14-09/13) дотримується позиції,
що функції та повноваження працівників
з питань обліку та звітності, які
працювали раніше в бюджетних установах
і організаціях, функціями державних
органів та органів місцевого
самоврядування, та час роботи
працівників у централізованих
бухгалтеріях при виконкомах сільських,
селищних рад не повинен зараховуватись
до стажу державної служби (служби в
органах місцевого самоврядування).

Відповідно до пункту 15 частини першої
статті 3 КАС України публічна служба -
діяльність на державних політичних
посадах, професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

Пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що суд закриває
провадження у справі якщо справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Таким чином суд апеляційної інстанції,
закривши провадження у даній справі,
вірно визначив, що даний спір слід
розглядати в порядку цивільного
судочинства, пославшись при цьому на
частину першу статті 15 ЦПК України, ява
визначає, що суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо:
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Отже, в межах касаційної скарги
порушень судом норм процесуального
права при вирішенні цієї справи не
допущено. Правова оцінка обставин у
справі дана правильно, а тому касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржуване
судове рішення - залишити без змін.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, висновку суду та обставин
справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційні скарги без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 2 жовтня 2014
року у справі № 2а-0302/213/12(0302/1980/12)
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.В. Малинін

Судді:
О.Ф. Ситников

В.В. Швець