Справа № 442/7347/13-а
Суддя: Грицай М. М.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/7347/13-а
Провадження № 2-а/442/22/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючої-судді Грицай М.М.

при секретарі - Антоненко
В.О.

розглянувши адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради, з участю
третьої особи ОСОБА_3, про визнання
бездіяльності виконкому Дрогобицької
міської ради по виконанню рішення суду,
визнання недійсним рішення
виконавчого комітету Дрогобицької
міської ради №120 від 23.04.2009 року та п.3
рішення виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради №94 від 27.03.2009
року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в
якому просить, збільшивши позовні
вимоги, визнати недійсним рішення
виконавчого комітету Дрогобицької
міської ради №120 від 23.04.2009 року щодо
розподілу квартири АДРЕСА_1; визнати
бездіяльність виконкому Дрогобицької
міської ради по виконанню рішення
Дрогобицького міськрайонного суду від
17.01.2008 року; визнати недійсним п.3
рішення виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради №94 від 27.03.2009
року щодо включення квартири АДРЕСА_1
до числа службових.

Позов мотивує тим, що вона проживає у
квартирі АДРЕСА_2. У вказаному будинку є
ще квартира №3, в якій проживає сім'я
ОСОБА_4, а у мансардному приміщенні -
квартира №2. Рішенням апеляційного
суду від 20.11.2006 року було визнано
недійсним п.3 рішення виконкому
Дрогобицької міської ради №277 від
19.12.2002 року «Про включення до числа
службових КП «БУ-3» квартири АДРЕСА_1,
одна кімната житловою площею 14,2 кв.м.,
без комунальних вигод, квартира
мансардна та надання її ОСОБА_3» та
визнано недійсним виданий ОСОБА_3 на
підставі цього рішення службовий ордер
№40 від 24.12.2002 року. Рішення в частині
позовних вимог про визнання приміщення
квартири нежитловим та приєднання його
до квартир позивачів та виселення з
нього ОСОБА_3 скасовано, а справу в цій
частині позовних вимог направлено на
новий розгляд. При новому розгляді
справи, рішенням Дрогобицького
міськрайонного суду від 17.01.2008 року та
ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 12.06.2008 року було
постановлено про зобов'язання
виконкому Дрогобицької міської ради
вирішити питання про виключення
квартири АДРЕСА_1 або виконання
будівельних робіт в цьому будинку по
заміні його конструктивних елементів -
міжповерхового перекриття, даху та
інших, і приведення його до діючих
будівельно-санітарних норм.

До теперішнього часу рішення суду не
виконано. На час розгляду справи вона
довідалась про прийняття виконкомом
рішення №94 від 27.03.2009 року. Вважає, що
відповідач ігнорує виконання рішення
суду щодо виключення квартири №2 із
числа службових чи виконання ремонту
міжповерхового перекриття, і в той же
час, спірне мансардне приміщення
переводить до числа службових та знову
передає ОСОБА_3 Будинок потребує
нагального ремонту, оскільки
знаходиться у ветхому стані, існує
загроза обвалу стелі у її житлі. Із
вказаних підстав, на її думку, спірну
квартиру не можна надавати іншим
особам для проживання, а тому вважає, що
прийняті виконкомом оскаржувані
рішення слід визнати недійсними.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позовні вимоги підтримала повністю та
пояснила, що перекриття будинку, в
якому вона проживає і знаходиться
спірна квартира, в аварійному стані.
Вона чекала близько трьох років, щоб
відповідач виконав рішення суду щодо
виключення квартири №2 із числа
службових чи здійснив відповідний
ремонт. Дана квартира в будинку
розташована над її житловим
приміщенням, а тому є загроза обвалу
стелі у її квартирі. Вона зверталась з
проханням надати їй спірне мансардне
приміщення як допоміжне (підсобне), щоб
мати змогу самостійно провести
капітальний ремонт перекриття. Однак,
відповідач не виконав рішення суду
щодо виключення квартири №2 із числа
службових і не виконав будівельних
робіт по заміні конструктивних
елементів міжповерхового перекриття, а
навпаки, надав це приміщення ОСОБА_3

Представник позивача - ОСОБА_5 у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав повністю та доповнив, що
відповідачем не виконано рішення суду
щодо зобов'язання вирішити питання про
виключення квартири АДРЕСА_1 або
виконати необхідні будівельні роботи.
Дане стверджується постановою
державного виконавця про повернення
виконавчого документа. У такій,
зокрема, зазначено, що скеровано
клопотання про притягнення винних осіб
до кримінальної відповідальності, яка
передбачена ст.382 КК України.
Виконавчий комітет Дрогобицької
міської ради, натомість, прийняв
оскаржувані рішення щодо включення
спірної квартири до числа службових, а
також надання її ОСОБА_3 На відповідача
рішенням суду покладено обов'язок по
виконанню необхідних будівельних
робіт, оскільки будинок знаходиться в
аварійному стані. Статутом
комунального підприємства «ЖЕО»,
передбачено, що таке створено
Дрогобицькою міською радою з метою
утримувати будинки в належному
технічному та санітарному стані. Однак,
відповідачем не вчинялось жодних дій у
будинку позивачки, як у спосіб,
передбачений статутом комунального
підприємства, так і на виконання
рішення суду. Вважає, що у зв'язку з
бездіяльністю відповідача щодо
виконання рішення суду, останнім
прийнято оскаржувані рішення, які слід
визнати недійсними.

Представник відповідача виконавчого
комітету Дрогобицької міської ради -
Годяк В.М. в судовому засіданні позовні
вимоги не визнав та заперечив щодо їх
задоволення. Підтримав викладене у
письмовому запереченні та доповнив, що
посилання сторони позивача на
аварійний стан будинку не
підтверджується належними доказами. На
сьогоднішній день технічний стан
будинку задовільний, так як з допомогою
ОСОБА_3 проведені відповідні ремонтні
роботи, що також стверджується
технічним висновком. Також, із вказаних
підстав вважає, що права позивачки
нічим не порушуються. Крім цього,
рішення про надання ОСОБА_3 службової
квартири винесено на законних
підставах, зокрема, враховуючи
рекомендації громадської комісії з
житлових питань при виконавчому
комітеті Дрогобицької міської ради.
Просить відмовити у задоволенні
позовних вимог, вважаючи їх
безпідставними.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому
засіданні заперечив щодо задоволення
позовних вимог та пояснив, що, на його
думку, позивач звернулась із вказаними
позовними вимогами до суду, оскільки
бажає отримати його квартиру для
використання як допоміжного
приміщення. З часу ухвалення судом
рішення, на яке посилається позивач як
невиконане відповідачем, він з
допомогою ЖЕО здійснив заміну лат і
балок у міжповерховому перекритті.
Тому на сьогоднішній день жодної
загрози в руйнуванні будинку, зокрема,
для позивачки, немає. Тим більше, що
мешканці квартири №3 згаданого будинку
здійснили поруч добудову двох кімнат у
мансардному приміщенні, з чим
погодилась позивач. Дане свідчить, на
його думку, про те, що будинок не
перебуває в аварійному стані на даний
час. Тому просить відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Вислухавши думку учасників судового
розгляду, перевіривши матеріали
справи, суд вважає, що у задоволенні
позову слід відмовити з наступних
підстав.

Матеріалами справи встановлено, що
рішенням апеляційного суду Львівської
області від 20.11.2006 року частково
скасовано рішення Дрогобицького
міськрайонного суду від 01.08.2006 року та
ухвалено нове по суті позовних вимог
ОСОБА_2 і ОСОБА_4 Визнано недійсним п.3
рішення виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради від 19.12.2002
року №277 «Про включення до числа
службових КП «Будинкова управа - 3»
квартиру АДРЕСА_1, одна кімната
житловою площею 14,2 кв.м., без
комунальних вигод, квартира мансардна,
та надання її ОСОБА_3» та визнано
недійсним виданий ОСОБА_3 на підставі
цього рішення службовий ордер №40 від
грудня 2002 року. Рішення в частині
позовних вимог про визнання приміщення
квартири нежитловим та приєднання його
до квартир позивачів та виселення з
квартири ОСОБА_3 скасовано, а справу в
цій частині позовних вимог направлено
на новий розгляд суду першої інстанції.
З мотивувальної частини
вищезазначеного рішення апеляційного
суду вбачається, що у виконкому
Дрогобицької міської ради не було
підстав для переведення квартири у
статус службової з послідуючим
наданням її для проживання ОСОБА_3,
оскільки згідно акту комісії по лінії
Департаменту міського господарства та
виконкому від 19.12.2003 року, висновку ПП
експерта, будинок в цілому та,
розташована на мансардному поверсі,
квартира №2 не відповідають
санітарно-технічним вимогам, а згідно
технічного висновку Державного
науково-дослідного та
проектно-вишукувального інституту за
2003 рік вказаний будинок має 64% зносу та
знаходиться у ветхому аварійному
стані, потребує капітального ремонту в
основному із-за аварійного стану
дерев'яного перекриття. У зв'язку з цим
п.3 рішення виконкому Дрогобицької
міської ради №277 від 19.12.2002 року визнано
недійсним.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду від 17.01.2008 року зобов'язано
виконавчий комітет Дрогобицької
міської ради вирішити питання про
виключення квартири АДРЕСА_1, або
виконати необхідні будівельні роботи в
цьому будинку по заміні його
конструктивних елементів -
міжповерхового перекриття, даху та
інших, і приведення його до діючих
будівельних та санітарних норм і
правил. У вказаному рішенні від 17.01.2008
року суд дійшов до такого висновку,
даючи оцінку зібраним та дослідженим
доказам, зокрема, технічному висновку
Державного науково-дослідного та
проектно-вишукувального інституту
«НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» щодо
необхідності проведення роботи по
заміні конструкцій дерев'яного
перекриття; акту від 31.10.2007 року
обстеження технічного стану квартири
АДРЕСА_1, яким рекомендовано влаштувати
у помешканні комунальні вигоди
(санвузол, ванну).

Ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 12.06.2008 року вищезазначене
рішення суду залишено без змін.

З постанови державного виконавця
Підрозділу примусового виконання
рішень Відділу ДВС ГУЮ у Львівській
області від 25.05.2010 року вбачається, що
при примусовому виконанні виконавчого
листа №2-759 від 04.08.2008 року, виданого
Дрогобицьким міськрайонним судом
Львівської області, про зобов'язання
виконавчого комітету Дрогобицької
міської ради вирішити питання про
виключення квартири АДРЕСА_1 або
виконати необхідні будівельні роботи в
цьому будинку по заміні його
конструктивних елементів -
міжповерхового перекриття, даху та
інших і приведення його до діючих
будівельних та санітарних норм і
правил, встановлено, що 03.12.2008 року
державним виконавцем направлена копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження для виконання виконавчому
комітету Дрогобицької міської ради та
зобов'язано боржника добровільно
виконати рішення суду до 10.12.2008 року.
Після вчинення інших виконавчих дій у
відповідності до ЗУ «Про виконавче
провадження», рішення суду залишилось
не виконаним. 21.05.2010 року державним
виконавцем скеровано клопотання в
Дрогобицький міськрайонний суд
Львівської області про притягнення
винних осіб до кримінальної
відповідальності, яка передбачена ст.382
КК України. У результаті, виконавчий
документ повернуто в орган, що його
видав, оскільки виконати даний
виконавчий документ без участі
боржника неможливо.

Однак, судом не здобуто доказів
притягнення винних осіб до
кримінальної відповідальності за ст.382
КК України у зв'язку з невиконанням
вищезгаданого рішення суду, а відтак, і
відсутнє встановлення судом
винуватості цих осіб у вчиненні даного
злочину, як і самого його вчинення.

Згідно ст. 70 КАС України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Докази, одержані
з порушенням закону, судом при
вирішенні справи не беруться до уваги.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем представлено суду докази
на підтвердження своїх заперечень,
зокрема, акт про технічний стан
міжповерхового покриття над
квартирами №1 та АДРЕСА_1, з якого
вбачається, що силами наймача квартири
АДРЕСА_1, ОСОБА_3, за сприяння КП
«Будинкова управа №3», проведено
підсилення міжповерхового дерев'яного
покриття над квартирами №1, 2 шляхом
влаштування додаткових балок та заміни
лат. На даний час покриття має
достатній запас міцності і підлягає
подальшій експлуатації.

Також суду надано технічний висновок
Державного науково-дослідного та
проектно-вишукувального інституту
«НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» про
технічний стан перекриття над першим
поверхом житлового будинку на АДРЕСА_1,
з якого вбачається, що міжповерхове
дерев'яне покриття має достатній запас
міцності, знаходиться у задовільносту
стані та придатне для подальшої
експлуатації.

З приводу роз'яснення рішення суду від
17.01.2008 року в частині зобов'язання
відповідача виконати необхідні
будівельні роботи в цьому будинку по
заміні його конструктивних елементів -
міжповерхового перекриття, даху та
інших, жоден із учасників судового
розгляду не звертався із відповідною
заявою до суду. А тому, твердження
позивачки, що проведені будівельні
роботи не можуть вважатися виконанням
рішення суду, а будинок і надалі
залишається в аварійному стані, є
необґрунтованими та не
підтверджуються належними і
допустимими доказами.

Як вбачається з технічного висновку ПП
«Архібуд 1», за результатами проведення
технічного огляду об'єкта - самовільно
переобладнаної кухні у житловому
кімнату, самовільно здійсненої
прибудови та надбудови мансардного
поверху у житловій квартирі АДРЕСА_3,
встановлено його відповідність
вимогам надійності і безпечної
експлуатації, в тому числі будівельні
конструкції та інженерні мережі, як
такі, що придатні для подальшої
надійної експлуатації без порушення
норм державних стандартів, будівельних
норм і правил.

Крім цього, заявою ОСОБА_2 від 14.06.2012
року стверджується, що остання дала
згоду на користування і визнання права
власності за ОСОБА_4, яка самовільно
переобладнала горище під мансардний
поверх в АДРЕСА_1.

Отже, судом встановлено, що на
теперішній час відсутні причини
невідповідності будинку технічним
вимогам - аварійний стан дерев'яного
перекриття, що, в свою чергу також
слугувало ухваленню судами 20.11.2006 року
та 17.01.2008 року відповідних рішень, де
зазначалось, що будинок в цілому та
розташована на мансардному поверсі
квартира №2 не відповідають
санітарно-технічним вимогам, а згідно
технічного висновку вказаний будинок
потребує капітального ремонту в
основному із-за аварійного стану
дерев'яного перекриття.

Відповідно, суд дійшов висновку, що на
сьогоднішній день і відсутня загроза
обвалу стелі у квартирі позивачки за
відсутності аварійного стану будинку,
зокрема, доводи останньої з даного
приводу не підтверджуються належними
доказами.

Оскаржуваним рішенням за №94 від 27.03.2009
року «Про видачу ордерів на жилі
приміщення, включення до числа
службових та виключення з числа
службових квартир» виконавчим
комітетом Дрогобицької міської ради
включено до числа службових КП
«Будинкова управа №3» квартиру
АДРЕСА_1, одна кімната житловою площею
18,7 кв.м., з комунальними вигодами. Дане
рішення прийнято з урахуванням
рекомендації громадської комісії з
житлових питань при виконавчому
комітеті Дрогобицької міської ради від
17.03.2009 року (протокол №5), на підставі
заяв громадян та листів КП «Будинкова
управа №2» та КП «Будинкова управа №3»,
керуючись ст.58, 118 Житлового кодексу
України та пп.2 п.а ст.30 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні».

Слід зважити на те, що у спірній
квартирі №2 станом на 27.03.2009 року
встановлено комунальні вигоди
(санвузол, ванну) на усунення
невідповідності житлового приміщення
санітарним нормам, що також було
підставою для скасування попереднього
рішення виконкому Дрогобицької
міської ради щодо включення квартири
до числа службових та надання її у
користування ОСОБА_3

Підпунктом 2.1 пункту 2 рішення
виконавчого комітету Дрогобицької
міської ради №120 від 23.04.2009 року,
розглянувши заяви громадян, а також
лист КП «Будинкова управа №3»,
враховуючи рекомендації громадської
комісії з житлових питань при
виконавчому комітеті Дрогобицької
міської ради від 14.04.2009 року (протокол
№6), на підставі ст.58, 118 Житлового
кодексу України та керуючись пп.3 п.ІV
Положення про порядок надання
службових житлових приміщень і
користування ними, затвердженого
Постановою Ради Міністрів УРСР від
04.02.1988 року №37, пп.2 п.а ст.30 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», надано службову квартиру КП
«Будинкова управа №3» на АДРЕСА_1, одна
кімната житловою площею 18,7 кв.м., з
комунальними вигодами, майстру
ремгрупи підприємства ОСОБА_3.

Як вбачається з протоколу №6 засідання
громадської комісії з житлових питань
при виконавчому комітеті міської ради
від 14.04.2009 року, вирішено рекомендувати
виконавчому комітету міської ради
надати службову квартиру КП «Будинкова
управа №3» на АДРЕСА_1 (складається з
однієї кімнати житловою площею 18,7 кв.м.,
з комунальними вигодами, включена до
числа службових рішенням виконкому
Дрогобицької міської ради від 27.03.2009
року №94), майстрові ремгрупи
підприємства ОСОБА_3

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади, органи
місцевого самоврядування та їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З урахуванням вищенаведеного, суд
дійшов до переконання, що оскаржувані
рішення відповідача прийняті на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано та з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, з
дотриманням принципу рівності перед
законом.

Суд звертає увагу, зокрема, на те, що
позивач просить визнати недійсним
рішення виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради за №120 від
23.04.2009 року, однак, питання надання
службової квартири ОСОБА_3 вирішено
лише підпунктом 2.1 п.1 даного рішення.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Таким чином, з огляду на вищенаведене,
оцінюючи докази у їх сукупності,
зокрема, те, що на сьогоднішній день
квартира АДРЕСА_1 відповідає
санітарно-технічним нормам, суд дійшов
висновку, що оскаржувані у даному
адміністративному позові рішення
Дрогобицької міської ради прийняті у
відповідності до чинного
законодавства, з урахуванням діючих
норм та правил.

Разом з тим, частиною першою статті 55
Конституції України визначено, що
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Проте, відповідно до тлумачення,
зазначеного у рішенні Конституційного
суду України №9-зп від 25.12.1997 року,
частину першу статті 55 Конституції
України треба розуміти так, що кожному
гарантується захист прав і свобод у
судовому порядку. Суд не може відмовити
у правосудді, якщо громадянин України,
іноземець, особа без громадянства
вважають, що їх права і свободи
порушені або порушуються, створено або
створюються перешкоди для їх
реалізації або мають місце інші
ущемлення прав та свобод.

Відповідно до частини першої статті 2
КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Пунктом 8 частини 1 статті 3 КАС України
визначено, що позивач (в
адміністративній справі) - особа, на
захист прав, свобод та інтересів якої
подано адміністративний позов до
адміністративного суду.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Таким чином, коли особа звертається з
адміністративним позовом до суду, то
вона лише вважає, що її право порушено,
оскільки встановлення факту наявності
чи відсутності порушеного права
реалізується судом під час розгляду
справи. Наслідком вказаного є
прийняття судового рішення, яке
враховує всі фактичні обставини
справи, зокрема, і ті, які могли
виникнути чи змінитися і після
звернення особи до суду.

Відтак, не зважаючи на те, що позивач
ОСОБА_2 на час звернення до суду із
вказаним адміністративним позовом
вважала, що її права та інтереси, як
власника квартири АДРЕСА_2, порушено
бездіяльністю відповідача по
невиконанню рішення суду, а також діями
останнього щодо включення у число
службових з наданням у користування
третій особі квартири №2 у вказаному
будинку, в якому дерев'яне перекриття в
аварійному стані, то на момент
прийняття судового рішення
міжповерхове дерев'яне покриття має
достатній запас міцності, знаходиться
у задовільносту стані та придатне для
подальшої експлуатації (згідно
технічного висновку). Таким чином,
квартира №2, яка знаходиться над
квартирою позивачки, не може завдати
шкоди останній, перебуваючи у
користуванні ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 11, 72, 86, 158-163 КАС
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради, з участю
третьої особи ОСОБА_3, про визнання
бездіяльності виконкому Дрогобицької
міської ради по виконанню рішення суду,
визнання недійсним рішення
виконавчого комітету Дрогобицької
міської ради №120 від 23.04.2009 року та п.3
рішення виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради №94 від 27.03.2009
року - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення.

Суддя
Грицай М.М.