Справа № 815/79/13-а
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

03 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/79/13-а

Категорія: 8.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Свида Л. І.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -Кравець О.О.судді -
Домусчі С.Д. судді -
Шеметенко Л.П. розглянувши у
письмовому провадженні апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Київському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 19.03.2013 р.
по справі за адміністративним позовом
Приватного підприємства "ЮГ РЕГІОН" до
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ПП "ЮГ РЕГІОН" звернулося до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Київському районі м. Одеси
Одеської області Державної податкової
служби та просило визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 25.10.2012
року.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 19 березня
2013 року позов був задоволений.

Не погоджуючись з постановою суду
представник відповідача подав
апеляційну скаргу, в якій вважає
вказану постанову прийнятою з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, просив її
скасувати та прийняти нову , якою у
задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14.05.2014 року
відповідача -апелянта було замінено
його правонаступником - ДПІ у
Київському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області.

Особи, що беруть участь у справі, про
час і місце судового розгляду були
сповіщені належним чином відповідно до
ст.34 -39 КАС України, але до судового
засідання після оголошеної перерви не
з'явилися , а тому суд відповідно до п.1,
2 ч.1 ст.197 КАС України розглядає справу в
порядку письмового провадження.

Апеляційний суд, заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом 1-ої інстанції було встановлено ,
що Державною податкової інспекції у
Київському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби у
період з 13.08.2012 року по 22.08.2012 року
проведено документальну невиїзну
перевірку ПП "ЮГ РЕГІОН" з питань
правових відносин з ТОВ "Альфа Карін" за
квітень 2012 року.

За результатами перевірки було
складено акт №1099/22-34/37281686/62 від 22.08.2012
року , яким було встановлено порушення
ПП "ЮГ РЕГІОН" п.п.198.3, 198.6 ст.198, п.201.10 ст.201
Податкового кодексу України, в
результаті чого позивачем занижено
суми податку на додану вартість за
квітень 2012 року у розмірі 287556,23 грн.

Підставою для висновку щодо заниження
позивачем податку на додану вартість
за квітень 2012 року стали розбіжності в
базах автоматичного співставлення
податкового кредиту позивача та
податкових зобов'язань його
контрагента, неможливість провести
зустрічну звірку ТОВ "Альфа Карін" з
питань взаємовідносин з ПП "Юг Регіон" з
підстав внесення до ЄДР запису про
порушення провадження у справі про
банкрутство відносно ТОВ "Альфа Карін"
та не прийняття податкових накладних
виписаних ТОВ "Альфа Карін" як належним
чином оформлених первинних документів,
оскільки сума податку на додану
вартість по ним перевищує 10 тис грн.,
проте вони не зареєстровані в Єдиному
реєстрі податкових накладних

На підставі акту перевірки за виявлені
порушення Державною податковою
інспекцією у Київському районі м. Одеси
Одеської області Державної податкової
служби було винесено податкове
повідомлення-рішення № від 25.10.2012
року, яким збільшено позивачу суму
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість за основним платежем у
розмірі 287556 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями у сумі 71889 грн.

ПП "ЮГ РЕГІОН" було оскаржено
повідомлення-рішення в
адміністративному порядку до
Державної податкової служби в Одеській
області, проте податковим органом
скаргу позивача залишено без
задоволення, а податкове
повідомлення-рішення - без змін .

Апеляційний суд погоджується із
висновком суду 1-ої інстанції , що для
визначення права підприємства на
податковий кредит по проведеним
господарським операціям з
постачальником необхідно встановити
наявність в сукупності таких
обов'язкових підстав: здійснення
операції з придбання товарів та їх
оплата ( п. 198.1, 198.2, п. 198.3 ст. 198, п.201.1 ст.
201 ПК України); наявність належним чином
оформленої податкової накладної,
виданої платником податку на додану
вартість (п. 198.6 ст. 198 ПК України);
придбання товарів (робіт, послуг) для
використання в господарській
діяльності платника податку - покупця,
шляхом відображення їх в обліку та
підтвердження відповідними
документами ( п. 44.1. ст. 44, п. 198.3 ст. 198, п.
201.11 статті 201 ПК України, частини 1, 2 ст.
9 Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні»), яки мають силу первинних
документів лише в разі фактичного
здійснення господарської операції.

Судом першої інстанції було
встановлено, що між ПП "ЮГ РЕГІОН" та ТОВ
"Альфа Карін" 16.01.2012 року укладено
договір поставки №2, за яким ПП "ЮГ
РЕГІОН" отримувало від свого
контрагента офісне обладнання, кабелі
та будівельні матеріали .

Факти здійснення господарських
операцій також підтверджуються
:податковими накладними , які внесені
позивачем в реєстр отриманих
податкових накладних та в квітні 2012
року включені до податкового кредиту,
та видатковими накладними за
відповідний період, оплата отриманого
товару проводилась у безготівковій
формі, шляхом перерахування позивачем
коштів на рахунок ТОВ "Альфа Карін" ,
оборотно-сальдовими відомостями по
рахунку 281 за квітень 2012 року з яких
вбачається оприбуткування та
реалізація отриманих товарів ,
договором №21/02/12 від 21.02.2012 року на
транспортне-експедиторське
обслуговування та ТТН , наказом про
покладення обов'язків щодо отримання
товару на працівника ПП "ЮГ РЕГІОН" ,
договором оренди нерухомого майна
№281-37 від 05.04.2011 року,операції
відображено у бухгалтерському обліку.

Оскільки ,ТОВ "Альфа Карін" не здійснило
реєстр податкових накладних №2 від
12.04.2012 року, №4 від 12.04.2012 року, №51, 52, 53
від 30.04.2012 року в Єдиному реєстрі
податкових накладних, позивачем подано
до податкового органу податкову
декларацією за квітень 2012 року з
Додатком 8 до податкової декларації з
податку на додану вартість "Заява про
відмову постачальника надати
податкову накладну (порушення ним
порядку заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних)" .

Таким чином, апеляційний суд
погоджується із висновком суду 1-ої
інстьанції,що ТОВ "Альфа Карін"
виконано вимоги п. 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України, що дає
право позивачу на включення суми ПДВ по
цим накладним до податкового кредиту.

Відповідно до п.п. 4.1.4. п.4.1. ст. 4 ПК
України (в редакції, діючої на момент
прийняття рішення податковим органом),
основним принципом податкового
законодавства є презумпція
правомірності рішень платника податку
в разі, якщо норма закону чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі закону, або якщо норми різних
законів чи різних нормативно-правових
актів припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу

Відповідно до п.56.21 ст.56ПК України у
разі коли норма цього Кодексу чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі цього Кодексу, або коли норми
різних законів чи різних
нормативно-правових актів припускають
неоднозначне (множинне) трактування
прав та обов'язків платників податків
або контролюючих органів, внаслідок
чого є можливість прийняти рішення на
користь як платника податків, так і
контролюючого органу, рішення
приймається на користь платника
податків.

У зв'язку із ненаданням податковим
органом на вимогу апеляційного суду
копії податкової декларації та витягу
із Реєстру податкових накладних
-вказаний факт трактується на користь
платника податків.

Апеляційний суд,із врахуванням вимог
п.п. 4.1.4. п.4.1. ст. 4 , пп.14.1.181.ст.14 , ст.138,139,
198,200,201 ПК України, ст.202,203,215,216,228,638
Цивільного Кодексу України . правової
позиції ,викладеної у постанові
Верховного Суду України від 31 січня 2011
р. № 14/11 , практикою Європейського Суду
з прав людини (справа «Булвес»проти
Болгарії»(заява № 3991/03) погоджується із
висновком суду 1-ої інстанції ,що
податкове повідомлення-рішення №
від 25.10.2012 року є протиправним, та
підлягає скасуванню, оскільки позивач
виконав вимоги приписів Податкового
кодексу України, Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» щодо
документального оформлення операцій
та податкового обліку та на
підтвердження правомірності
формування податкового зобов'язання
надав документи, а виявлені за
результатами перевірки порушення з
боку контрагента позивача є
припущеннями та не є доказом
фіктивності діяльності, крім того
позивач не несе відповідальності за
облікову політику контрагентів, через
те що, закон не ставить у залежність
сплату податків, ведення податкового
та бухгалтерського обліку, складання
звітності контрагентом-продавцем із
правом на одержання податкового
кредиту безпосередньо покупцем, також
сама по собі несплата податку
контрагентом (у тому числі внаслідок
ухилення від сплати) в разі фактичного
здійснення господарської операції не
впливає на формування податкового
кредиту покупцем та суму бюджетного
відшкодування, а висновки відповідача,
викладені у акті перевірки щодо
нікчемності укладених договорів, є
помилковими та обґрунтованими
припущеннями стосовно заниження
податкового зобов'язання та не
підтвердженими належними та
достатніми доказами, укладені між
позивачем та його контрагентами
договори не віднесено законом до
нікчемних, а судові рішення, із
врахуванням вимог ст. 204 ЦК України, про
визнання їх недійсними відсутні , а
фактичне звинувачення у створенні
фіктивного підприємства, що є
злочином, відповідальність за який
встановлена ст.205 КК України, та факт
скоєння якого в порядку ст.72 КАС
України може бути підтверджений
тільки вироком суду, який набув
законної сили, а ні актом перевірки
податкового органу чи на підставі
пояснень осіб, допитаних по
кримінальній справі чи обвинувальним
висновком .

Апеляційний суд вважає, що судом першої
інстанції правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана правова оцінка,
постановлене рішення суду першої
інстанції викладена достатньо повно,
висновки обґрунтовані з посиланням на
конкретні норми законів України та
відповідає чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, оскільки
ґрунтуються на невірному трактуванні
позивачем фактичних обставин і норм
матеріального права.

Згідно з ч.2 ст.200 КАС України (в редакції
на момент вчинення процесуальної дії)
не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Таким чином , апеляційний суд доходить
до висновку, що не має підстав в межах
доводів апеляційної скарги для
скасування чи зміни постанови суду
1-ої інстанції .

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.197, п.1 ч.1. ст.198,
200, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254
КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби - залишити
без задоволення, а постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 19.03.2013 р. - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі ,та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
Кравець О.О.

Суддя
Домусчі С.Д.

Суддя
Шеметенко Л.П.