Справа № 872/4291/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2014 рокусправа № 0870/9644/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Фабрика делікатесних
сирів" на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 12
грудня 2012 року у справі № 0870/9644/12 за
адміністративним позовом Приватного
підприємства "Фабрика делікатесних
сирів" до Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького управління юстиції;
Головного державного виконавця
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції Іваниці
Юрія Олександровича, третя особа:
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
про визнання протиправною та
скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Фабрика
делікатесних сирів" (далі-позивач)
звернулось до суду з позовом до
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
управління юстиції (далі - відповідач-1),
Головного державного виконавця
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції Іваниці
Юрія Олександровича (далі -
відповідач-2), третя особа: Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя,
про визнання противоправною та
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження від 07.09.2012
року.

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від 12
грудня 2012 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю.

Позивач вважає, що судом не повно
досліджені обставини, що мають
значення для правильного вирішення
спору, невірно застосовані норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, а тому
подав апеляційну скаргу. Просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити повністю.

В судове засідання апеляційної
інстанції представники сторін не
з'явились, про дату, час та місце
слухання справи повідомлялися
належним чином, а тому, відповідно до ч.1
ст.41 КАС України, фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає, з
огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено,
що 04.09.2012 до відповідача-1 надійшла
вимога УПФУ №2776 від 10.08.2012 про
стягнення з позивача на користь
Управління Пенсійного фонду - 32932,93 грн.,
одночасно із вимогою надійшла заява
про відкриття виконавчого провадження.

07.10.2012 головним державним
виконавцем Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції Іваницею Ю.О. була винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження та наданий боржнику строк
для самостійного виконання
виконавчого документа до 14.09.2012р..

Вищезазначеною постановою також
накладено арешт на все майно, що
належить боржнику та заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна.

Не погоджуючись з діями
державного виконавця, позивач
посилається на те, що 29.09.2011
Господарським судом Запорізької
області була винесена ухвала про
порушення провадження у справі про
банкрутство позивача, якою введена
процедура розпорядження майном
боржника, призначений розпорядник
майна боржника в особі арбітражного
керуючого Зінченка Ю.О. та введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Позивач вважає, що оскільки
протягом дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів, забороняється
зокрема, стягнення на підставі
виконавчих документів та інших
документів, то в даному випадку дії
відповідача по відкриттю виконавчого
провадження та застосування заходів
(арешту майна) до боржника є такими, що
суперечать вимогам діючого
законодавства України.

Статтею 19 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено
підстави для відкриття виконавчого
провадження:

1. Державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення;

2) за заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист
надійшов від суду на підставі ухвали
про надання дозволу на примусове
виконання рішення іноземного суду в
порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом
випадках.

2. У заяві про відкриття
виконавчого провадження стягувач
вправі зазначити відомості, що
ідентифікують боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню рішення
(рахунок боржника, місце роботи чи
отримання ним інших доходів,
місцезнаходження його майна тощо), а
також шляхи отримання ним коштів,
стягнутих з боржника.

3. У заяві про відкриття
виконавчого провадження щодо
виконання рішення про майнове
стягнення стягувач має право просити
державного виконавця накласти арешт на
майно та кошти боржника та оголосити
заборону на його відчуження.

Згідно із п.8 ч.1 ст. 37 цього Закону,
виконавче провадження підлягає
обов'язковому зупиненню у разі,
порушення господарським судом
провадження у справі про банкрутство
боржника, якщо відповідно до закону на
вимогу стягувача поширюється дія
мораторію, запровадженого
господарським судом, крім випадків
перебування виконавчого провадження
на стадії розподілу стягнутих з
боржника грошових сум (у тому числі
одержаних від реалізації майна
боржника), а також у разі звернення
стягнення на заставлене майно та
виконання рішень у немайнових спорах.

Відповідно до частини 1 статті 1
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" для цілей
цього Закону терміни вживаються у
такому значенні, зокрема, мораторій на
задоволення вимог кредиторів -
зупинення виконання боржником
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), строк виконання яких настав
до дня введення мораторію, та зупинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів),
застосованих до прийняття рішення про
введення мораторію.

Згідно з абз. 6 ст. 1 вказаного
Закону, кредитори поділяються на
конкурсних та поточних.

Судом з'ясовано, що 29.09.2011
Господарським судом Запорізької
області було порушено провадження у
справі про банкрутство позивача та
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Як свідчать матеріали справи
вимога про сплату недоїмки від 08.04.2010
Ю-2776-У на суму 32 932,93 грн. оскаржувалась
позивачем в судовому порядку.
Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 21.05.2010 у
справі №2а-2431/10/0870, залишеною без змін
Дніпропетровським апеляційним
адміністративним судом (Ухвала від
28.02.2011) - в задоволенні
адміністративного позову відмовлено у
повному обсязі.

Отже, вимога про сплату недоїмки
від 08.04.2010 № Ю-2776-У на суму 32 932,93 грн.
вважається узгодженою з 09.08.2012р., дата
пред'явлення вимоги до виконання -
10.08.2012р.

В даному випадку введення
мораторію на задоволення вимог
кредиторів при порушенні провадження у
справі про банкрутство в порядку,
передбаченому Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
або наявність такого мораторію на час
відкриття виконавчого провадження в
порядку, передбаченому Законом України
"Про виконавче провадження" є підставою
для зупинення відповідного
виконавчого провадження у разі
звернення стягнення за конкурсними
вимогами кредиторів, та не є підставою
для відмови у відкритті виконавчого
провадження, оскільки статтею 26 Закону
України "Про виконавче провадження"
надано вичерпний перелік таких
підстав.

Мотивація та доводи, наведені у
апеляційній скарзі позивача, не дають
колегії суддів підстав для
постановлення висновків, які б
спростовували правову позицію суду
першої інстанції, а тому апеляційну
скаргу позивача слід залишити без
задоволення, а оскаржену постанову
суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205,
206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Фабрика делікатесних
сирів" - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2012
року у справі № 0870/9644/12 - залишити без
змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали виготовлено
15.12.2014р.

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак