Справа № 825/4715/13-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Соломко І.І.
Суддя-доповідач:
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді:
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Міністерства внутрішніх
справ України на Південно-Західній
залізниці на постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 17
січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України на Південно-Західній
залізниці про визнання незаконним,
скасування рішення та наказу,
поновлення на посаді,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до
Чернігівського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України на Південно-Західній
залізниці, в якому просив визнати
протиправними та скасувати рішення
атестаційної комісії Управління
Міністерства внутрішніх справ України
на Південно-західній залізниці,
оформлене протоколом від 6 листопада 2013
року, наказ від 27 листопада 2013 року №
281о/с про звільнення ОСОБА_2 та поновити
його на посаді оперуповноваженого
карного розшуку лінійного пункту на
станції Славутич лінійного відділення
на станції Чернігів лінійного відділу
на станції Дарниця Управління
Міністерства внутрішніх справ України
на Південно-Західній залізниці.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2014
року адміністративний позов
задоволено повністю.

Відповідач не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
вимог даного позову.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - скасуванню, виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач ОСОБА_2 проходив службу на
посаді оперуповноваженого карного
розшуку лінійного пункту на станції
Славутич лінійного відділення на
станції Чернігів лінійного відділу на
станції Дарниця Управління
Міністерства внутрішніх справ України
на Південно-Західній залізниці.

Наказом Управління Міністерства
внутрішніх справ України на
Південно-Західній залізниці від 27.11.2013
М281о/с «Щодо особового складу» ОСОБА_2
було звільнено з посади згідно
підпункту «д» (через службову
невідповідність) пункту 64 Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів УРСР
від 29.07.1991 № 114 (далі - Положення).

Підставою звільнення, як зазначено у
цьому наказі, було рішення
атестаційної комісії Управління
Міністерства внутрішніх справ України
на Південно-Західній залізниці,
оформлене протоколом від 06.11.2013.

06.11.2013 згідно з наказом Управління
Міністерства внутрішніх справ України
на Південно-Західній залізниці від
08.10.2013 №341 проведено позачергове
атестування оперуповноваженого
карного розшуку лінійного пункту на
станції Славутич лінійного відділення
на станції Чернігів лінійного відділу
на станції Дарниця Управління
Міністерства внутрішніх справ України
на Південно-Західній залізниці ОСОБА_2

У ході проведення атестування
встановлено, що 03.11.2013 начальником ЛВ на
ст. Славутич капітаном міліції
Грищенком С.В подано рапорт про те, що
під час проведення інструктажу
слідчо-оперативної групи лінійного
відділення на ст. Чернігів ЛВ на ст.
Дарниця Управління оперуповноважений
карного розшуку капітан міліції
ОСОБА_2, який заступав на добове
чергування, знаходився у стані
алкогольного або наркотичного
сп'яніння.

05.11.2013 КЛПЗ «Чернігівським обласним
наркологічним диспансером» проведено
токсикологічне дослідження, за
результатами якого встановлено, що у
ОСОБА_2 виявлено конабілоїди,
амфетамін, про що надано результат
токсикологічного дослідження від
05.11.2013 №468.

07.11.2013 вказаною медичною установою
видана виписка № 2935 із медичної карти
амбулаторного (стаціонарного) хворого
про повний діагноз.

На підставі вказаного факту було
проведено службове розслідування, у
ході якого встановлено, що ОСОБА_2 03.11.2013
на добовому чергуванні знаходився у
стані алкогольного або наркотичного
сп'яніння. 06.12.2013 затверджено висновок
про проведення службового
розслідування.

06.11.2013 позивачу видано атестаційний
лист, з яким він був ознайомлений до
проведення засідання атестаційною
комісією, про що свідчить підпис ОСОБА_2
із відповідним записом «Згоден».

Зі змісту атестаційного листа
вбачається, що ОСОБА_2 в цілому володіє
якостями, необхідними для виконання
службових обов'язків по займаній
посаді. Вирішує питання, що виникають
під час роботи не рахуючись при цьому з
особистим часом. В повсякденній роботі
дотримується режиму таємності,
порушень обліково-реєстраційної
дисципліни не допускає. Будує свої
відносини з колегами та громадянами на
задовільному рівні, по відношенню до
колег ввічливий, тактовний. Діючих
дисциплінарних стягнень не має.

У той же час, у вказаному листі
зафіксовано, що позивач за час служби
зарекомендував себе посередньо, був не
завжди дисциплінованим, неодноразово
допускав порушення
нормативно-правових актів МВС України,
зокрема, у лютому 2008 року ним було
порушено Закон України «Про
оперативно-розшукову діяльність», у
березні 2008 року у квартирі в м.
Чернігові вчинив бійку, у квітні 2012
року стосовно ОСОБА_2 проведено
службове розслідування за фактом
вимагання та отримання незаконної
грошової винагороди, за що позивача
було притягнуто до дисциплінарної
відповідальності.

За сумлінне виконання службових
обов'язків позивачу видано почесну
грамоту та нагороджено відзнакою, що
підтверджується копією послужного
списку.

Протокол атестаційної комісії від
06.11.2013 також містить інформацію про
неодноразове порушення позивачем
службової дисципліни.

За результатами розгляду матеріалів,
атестаційною комісією 06.11.2013 прийнято
рішення про те, що капітан міліції
ОСОБА_2 займаній посаді не відповідає
та підлягає звільненню з органів
внутрішніх справ через службову
невідповідність у зв'язку з
неодноразовим порушенням службової
дисципліни та перебування на добовому
чергуванні з ознаками алкогольного та
наркотичного сп'яніння.

Позивач вважає рішення атестаційної
комісії, яке оформлене протоколом від
06.11.2013 та наказ про його звільнення від
27.11.2013 незаконними та просить їх
скасувати.

Задовольняючи даний позов суд першої
інстанції виходив з того, що рішення
атестаційної комісії, яке оформлене
протоколом від 06.11.2013 в частині
звільнення з органів внутрішніх справ
на підставі підпункту «д» (через
службову невідповідність) пункту 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ
оперуповноваженого карного розшуку
лінійного пункту на станції Славутич
лінійного відділення на станції
Чернігів лінійного відділу на станції
Дарниця Управління Міністерства
внутрішніх справ України на
Південно-Західній залізниці ОСОБА_2
прийнято необґрунтовано, тобто без
урахування всіх обставин, що мали
значення для прийняття такого рішення,
а тому є протиправним і підлягає
скасуванню.

Надаючи правову оцінку обставинам цієї
справи та висновкам суду першої
інстанції, колегія суддів виходить з
наступного.

Пункт 64 Положення врегульовує питання
звільнення зі служби в запас осіб
рядового і молодшого начальницького
складу органів внутрішніх справ. У
цьому пункті наведено вичерпний
перелік підстав для звільнення зі
служби, зокрема, за віком, через
хворобу, через обмежений стан здоров'я,
через службову невідповідність, за
порушення дисципліни.

Перелічені вище підстави припинення
перебування на службі передбачають
різний методологічний характер
підготовки вирішення цього питання
особами, які наділені правом прийняття
та звільнення зі служби.

На виконання Положення та з метою
удосконалення діяльності органів
внутрішніх справ, підвищення
ефективності їх роботи та
підтвердження професійного рівня
працівників, поліпшення їх добору було
затверджено Інструкцію.

Пунктом 1.4 Інструкції про порядок
проведення атестування особового
складу органів внутрішніх справ
України, затвердженої наказом МВС від
22.03.2005 № 181 (далі - Інструкція)
передбачено, що атестування осіб
середнього, старшого і вищого
начальницького складу проводиться: на
кожній із займаних посад через чотири
роки; при призначенні на вищу посаду,
переміщенні на нижчу посаду і
звільненні з органів внутрішніх справ,
якщо переміщення по службі або
звільнення провадиться по закінченні
року з дня останньої атестації.

Позачергова атестація може
проводитися не тільки у разі
скорочення штатів чи реорганізації, а й
у разі наявності підстав для
переміщення на нижчу посаду чи
звільнення з органів внутрішніх справ,
у випадку неналежного виконання
службових обов'язків.

Звільнення особи через службову
невідповідність передбачене
підпунктом «д» пункту 64 Положення.

Відповідно до пункту 4.11 Інструкції, на
підставі всебічного розгляду
показників роботи, професійної
компетентності працівника і його
ділових та особистих якостей комісія
шляхом відкритого голосування приймає
один з таких висновків: займаній посаді
відповідає; займаній посаді не
відповідає.

Одночасно комісія може приймати одну з
таких рекомендацій: заслуговує на
висунення на вищу посаду (на яку саме);
заслуговує на зарахування до резерву
кадрів на висунення; заслуговує
направлення до вищого навчального
закладу МВС України для навчання;
підлягає переміщенню на рівнозначну
посаду (ротації) (на яку посаду і
причини переведення); підлягає
переведенню до іншого підрозділу із
зазначенням його мотивів та
обґрунтуванням можливої потреби в
направленні на перепідготовку;
підлягає переведенню з вищої посади на
нижчу з викладенням причин і
зазначенням того, на яку саме посаду
доцільно призначити; підлягає
звільненню з органів внутрішніх справ
(через службову невідповідність та
через скорочення штатів).

На думку колегії суддів, за змістом
пункту 4.11 Інструкції особами, що не
відповідають займаним посадам, є не
тільки працівники в силу фізичного
стану, хвороби, неналежної професійної
підготовки, але й особи, які порушують
установлені чинним законодавством
порядок і правила несення служби. До
таких осіб можна віднести й осіб, які
зловживали своїми правами, порушували
встановлені чинним законодавством
обов'язки по виконанню служби.

Такими, що не відповідають займаним
посадам, визнаються працівники, які
мають хоча б один з таких недоліків:
низькі показники оперативно-службової
діяльності; не забезпечують належним
чином доручену ділянку роботи; не
приділяють уваги підвищенню знань та
професійної майстерності, бойової і
фізичної підготовки; склали заліки зі
службової та бойової підготовки на
оцінку «незадовільно»; порушують
порядок і правила, установлені чинним
законодавством України, присягою,
статутами, нормативно-правовими актами
Міністерства внутрішніх справ України
і наказами начальників органів
внутрішніх справ, що видаються в межах
їх повноважень.

Правилами поведінки та професійної
етики осіб рядового та начальницького
складу органів внутрішніх справ
України, затвердженими наказом МВС
України від 22.02.2012 №155, передбачено
серед іншого наступне.

Працівник органів внутрішніх справ,
керуючись Присягою, відповідно до
службового обов'язку, дотримуючись
професійних честі і гідності, бере на
себе такі моральні зобов'язання: бути
прикладом безумовного дотримання
вимог законів та службової дисципліни
в професійній діяльності та приватному
житті, залишатися за будь-яких обставин
чесним і непідкупним, відданим
інтересам служби; зберігати і
примножувати службові традиції
органів внутрішніх справ. Бездоганне
виконання моральних зобов'язань
забезпечує право працівника на
суспільну довіру, повагу, визнання і
підтримку громадян.

Поведінка працівника органів
внутрішніх справ завжди і за будь-яких
обставин має бути бездоганною,
відповідати високим стандартам
професіоналізму і морально-етичним
принципам стража правопорядку. Ніщо не
повинно паплюжити ділову репутацію та
авторитет працівника.

Норми професійної етики вимагають від
працівника поводитися з почуттям
власної гідності, доброзичливо і
відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи
у громадян повагу до органів
внутрішніх справ; постійно
контролювати свою поведінку.

Працівник повинен пам'ятати, що,
зокрема, аморальна поведінка,
відсутність навичок самодисципліни
завдають непоправної шкоди його
власній репутації і авторитету органів
внутрішніх справ у цілому.

Як установлено судом в ході
дослідження матеріалів справи та не
спростовано доводами позивача, своєю
поведінкою 03.11.2013 позивач грубо порушив
встановлені чинним законодавством
обов'язки щодо виконання служби, що
підтверджується належними доказами,
зокрема, рапортом начальника ЛВ на ст.
Славутич капітаном міліції Грищенком
С.В.від 03.11.2013 та результатом
токсикологічного дослідження від
05.11.2013 №468.

У той же час, метою проведення
атестації із будь-яких зазначених вище
підстав є вирішення можливості в той чи
інший спосіб залишення на службі і, як
крайній захід, пропозиція щодо
звільнення зі служби у зв'язку зі
службовою невідповідністю виходячи з
професійних, моральних і особистих
якостей.

Поняття «службова невідповідність» і
звільнення за цією підставою є більш
широким і таким, що може охоплювати
поняття «звільнення у порядку
дисциплінарного стягнення».

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
11.03.2014 № 21-13а14.

Відповідно до положень частини першої
статті 244-2 КАС України, рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, аналізуючи обставини
даної справи та оцінюючи зібрані у
справі докази, колегія суддів не може
погодитись з висновком суду першої
інстанції щодо неправомірності
рішення атестаційної комісії, яке
оформлене протоколом від 06.11.2013 в
частині звільнення з органів
внутрішніх справ на підставі підпункту
«д» (через службову невідповідність)
пункту 64 Положення ОСОБА_2

У зв'язку з цим, оспорюваний у справі
наказ від 27.11.2013 М281о/с «Щодо особового
складу» та рішення атестаційної
комісії Управління Міністерства
внутрішніх справ України на
Південно-західній залізниці, оформлене
протоколом від 6 листопада 2013 року, на
думку колегії суддів, прийняті
відповідачем в межах повноважень та у
спосіб, передбачені законом, а тому
підстав для визнання їх протиправними
та скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги спростовують
висновки суду першої інстанції, а тому
вбачаються підстави для скасування
постанови Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2014
року та ухвалення нового рішення, яким
в задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
на Південно-Західній залізниці про
визнання незаконним, скасування
рішення та наказу, поновлення на
посаді, слід відмовити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
на Південно-Західній залізниці -
задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2014
року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_2 до Управління Міністерства
внутрішніх справ України на
Південно-Західній залізниці про
визнання незаконним, скасування
рішення та наказу, поновлення на посаді
- відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків Л.П. Борисюк І.Й. Петрик

Головуючий суддя

Собків Я.М.

Судді:

Петрик І.Й.

Борисюк Л.П.