Справа № 739/1757/14-а
Суддя: Чепурко В. В.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 739/1757/14-а
Провадження № 6-а/739/13/14
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" грудня 2014 р.

м.
Новгород-Сіверський

Новгород - Сіверський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Смирнова
К.О.,

представника третьої особи - Голуб Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до відділу державної
виконавчої служби
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції, третя особа -
Управління Пенсійного фонду України у
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області, про визнання
дій державного виконавця
неправомірними та скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся
до суду з адміністративним позовом до
відділу державної виконавчої служби
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції, третя особам яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача -
Управління Пенсійного фонду України у
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області, про визнання
дій заступника начальника відділу
державної виконавчої служби Смирнова
К.О., що полягають у винесенні постанови
від 16 вересня 2011 року про закінчення
виконавчого провадження №28547934
неправомірними, та скасування вказаної
постанови. Також ним заявлено
клопотання про поновлення строку на
оскарження зазначеної постанови.

Свої позовні вимоги мотивує тим,
що 02 вересня 2011 року він подав до
відділу державної виконавчої служби
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції виконавчий лист,
виданий Новгород-Сіверським районним
судом Чернігівської області на
підставі постанови суду про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у Новгород-Сіверському
районі Чернігівської області
здійснити перерахунок та виплату
пенсії по інвалідності відповідно до
вимог статей 50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи». 16 вересня 2011 року
заступником начальника відділу
державної виконавчої служби
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції Смирновим К.О. на
підставі пункту 8 частини першої статті
49, статті 50 Закону України «Про
виконавче провадження» була винесена
постанова про закінчення виконавчого
провадження у зв'язку з виконанням
рішення суду фактично та в повному
обсязі згідно з виконавчим документом.
Зазначену постанову він не отримував,
про її наявність дізнався лише 11
листопада 2014 року під час особистого
звернення до державного виконавця з
приводу з'ясування причин нездійснення
виконавчих дій. Водночас, рішення суду
щодо здійснення перерахунку пенсії
виконано не було, належні кошти йому не
виплачені, тому постанову про
закінчення виконавчого провадження
вважає неправомірною і такою, що
підлягає скасуванню, зазначаючи, що
строк на її оскарження пропущений ним з
поважних причин.

Представником відповідача подано
заперечення проти позову, відповідно
до яких 06 вересня 2011 року за заявою
позивача державною виконавчою службою
було відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа Новгород-Сіверського районного
суду Чернігівської області про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у Новгород-Сіверському
районі Чернігівської області
здійснити перерахунок та виплату
позивачу пенсії відповідно до статей 50,
54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи». У подальшому від боржника
було отримано відповідь про здійснення
перерахунку та виплату позивачу пенсії
відповідно до вимог вказаного Закону у
сумі 93 500 грн. 82 коп. Зважаючи на це 16
вересня 2011 року було винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження на підставі пункту 8
частини першої статті 49 Закону України
«Про виконавче провадження», копію
якої направлено сторонам виконавчого
провадження простою кореспонденцією. З
моменту завершення виконавчого
провадження вказана постанова
сторонами виконавчого провадження не
оскаржувалася, тому у задоволенні
позову необхідно відмовити у зв'язку із
закінченням строку оскарження
постанови про закінчення виконавчого
провадження.

У судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги підтримав повністю та
просив їх задовольнити з підстав,
вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача у
судовому засіданні висловився проти
задоволення позову, посилаючись на
обставини, вказані в його запереченнях
проти позову, пояснивши, що постанова
про закінчення виконавчого
провадження направлялася позивачу
після її винесення простою
кореспонденцією, відповідно докази
такого направлення він надати суду не
може, при цьому визнав, що позивачу
також було вручено копію даної
постанови під час його звернення у
листопаді 2014 року.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача -
Управління Пенсійного фонду України у
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області у вирішення
справи поклалася на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача та
представника третьої особи, дослідивши
матеріали справи та наявні в них
докази, суд приходить до наступних
висновків.

Як встановлено, 06 вересня 2011 року
заступником начальника відділу
державної виконавчої служби
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції Смирновим К.О. на
підставі виконавчого листа №2-А-1887 від
02 вересня 2011 року було відкрито
виконавче провадження №28547934 про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у Новгород-Сіверському
районі Чернігівської області
здійснити перерахунок та виплату
пенсії по інвалідності (основну та
додаткову) ОСОБА_1 з 22 травня 2008 року
відповідно до статей 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
із розрахунку - 6 прожиткових мінімумів
для осіб, які втратили працездатність
та 50 відсотків мінімальної пенсії за
віком, що розраховується з розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
для відповідної категорії населення
(а.с. 31). Боржника було зобов'язано
самостійно виконати вказані
зобов'язання у термін до 13 вересня 2011
року.

Управління Пенсійного фонду
України у Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області надіслало до
державної виконавчої служби
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції повідомлення від 13
вересня 2011 року №1470/05-29 про здійснене
нарахування та виплату ОСОБА_1, як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС першої категорії по
інвалідності 3 групи відповідно до
статей 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 22 травня 2008
року в сумі 93 500 грн. 82 коп. (а.с. 33).

16 вересня 2011 року заступником
начальника відділу державної
виконавчої служби
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції Смирновим К.О., на
підставі пункту 8 частини першої статті
49, статті 50 Закону України «Про
виконавче провадження» винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження №28547934 у зв'язку з тим, що
рішення фактично виконано в повному
обсязі згідно з виконавчим документом
(а.с. 32).

Водночас, з довідки Управління
Пенсійного фонду України у
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області від 10 листопада
2014 року №760 вбачається, що позивач
одержує пенсію по інвалідності
внаслідок Чорнобильської катастрофи, є
інвалідом 3 групи і перед ним існує
заборгованість за постановою про
відкриття виконавчого провадження
№28547934 від 06 вересня 2011 року у розмірі 93
500 грн. 83 коп. (а.с. 4).

З пояснень позивача вбачається,
що вказана вище постанова про
закінчення виконавчого провадження
була отримана ним лише 11 листопада 2014
року під час його звернення до відділу
державної виконавчої служби
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції, при чому отримання
її раніше та обізнаність про винесення
такої постанови він заперечив.
Відповідач визнав, що позивачем було
отримано постанову про закінчення
виконавчого провадження під час його
звернення у листопаді 2014 року,
зазначивши, що дана постанова після її
винесення направлялася позивачу
простою кореспонденцією, хоча доказів
цього він надати не може.

Відповідно до частини другої
статті 72 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
обставини, які визнаються сторонами,
можуть не доказуватися перед судом,
якщо проти цього не заперечують
сторони і в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Таким чином, враховуючи, що
сторони не оспорюють факт отримання
позивачем 11 листопада 2014 року
постанови про закінчення виконавчого
провадження №28547934, суд визнає даний
факт таким, що не підлягає доказуванню.

Водночас відповідачем не надано
жодного належного та допустимого
доказу, який би підтверджував
отримання позивачем постанови про
закінчення виконавчого провадження до
11 листопада 2014 року, крім супровідного
листа, зареєстрованого відділом
державної виконавчої служби
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції 19 вересня 2011 року
№13143. Даний супровідний лист з
відомостями про його реєстрацію не є
доказом надіслання позивачу вказаної
постанови та лише підтверджує факт
здійснення його реєстрації в журналі
вихідної кореспонденції відділу
державної виконавчої служби.

Відповідно до частини другої
статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки суду не надано жодних
належних доказів надіслання позивачу
відповідачем постанови про закінчення
виконавчого провадження до 11 листопада
2014 року, зокрема й 19 вересня 2011 року, при
цьому встановлено факт отримання
позивачем такої постанови саме 11
листопада 2014 року, суд приходить до
висновку, що позивач дізнався про
винесення вказаної постанови саме 11
листопада 2014 року.

Відповідно до частини другої
статті 181 КАС України позовну заяву
щодо оскарження рішень, дій або
бездіяльності державної виконавчої
служби може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів.

Частиною першою статті 100 КАС
України передбачено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Отже законодавством передбачено
можливість поновлення строку
звернення до суду з адміністративних
позовом лише у випадку пропуску такого
строку.

Як встановлено судом, позивач
дізнався про порушення своїх прав
внаслідок винесення постанови про
закінчення виконавчого провадження 11
листопада 2014 року, а позовну заяву про
оскарження даної постанови подав до
суду 14 листопада 2014 року, тобто в межах
строку, встановленого статтею 181 КАС
України для оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби.

Оскільки поновленню, за наявності
на те відповідних підстав, підлягає
лише пропущений строк звернення до
адміністративного суду, підстави для
поновлення позивачу такого строку
відсутні.

Як вбачається, постанова про
закінчення виконавчого провадження
№28547934 у зв'язку з фактичним виконання
рішення суду в повному обсязі, була
винесена заступником начальника
відділу державної виконавчої служби
Новгород-Сіверського районного
управління Смирновим К.О. на підставі
відповідного повідомлення Управління
Пенсійного фонду України в
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області від 13 вересня 2011
року про нарахування і виплату
позивачу відповідних коштів в якості
пенсії.

Пунктом 8 частини першої статті 49
Закону України «Про виконавче
провадження» (в редакції на час
винесення постанови) передбачено, що
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом.

Відповідно до статті 11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ (далі - рішення про стягнення
коштів), прийнятих судами, а також
іншими державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення (далі
- державні органи) регулюється Порядком
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
№ 845 від 03 серпня 2011 року (далі -
Порядок).

Відповідно до пунктів 24 та 25 Порядку (в
редакції на час відкриття виконавчого
провадження) виконання рішень про
стягнення коштів з рахунків боржника,
відкритих в органах Казначейства
здійснює державний виконавець у
порядку та на підставі виконавчих
документів. Державний виконавець
виносить протягом трьох робочих днів з
дня надходження до нього виконавчого
документа постанову про відкриття
виконавчого провадження, в якій
зазначає, зокрема, про необхідність
самостійного виконання боржником
рішення про стягнення коштів з його
рахунків і подання відповідних
підтверджуючих документів або
подання боржником повідомлення про
коди програмної класифікації видатків
та кредитування державного бюджету
(коди тимчасової класифікації
видатків та кредитування місцевих
бюджетів) і економічної класифікації
видатків бюджету (v0011201-11), за якими
здійснюватиметься безспірне списання
коштів з його рахунків, чи реквізитів
рахунків, на яких наявні кошти для
безспірного списання.

З матеріалів справи та досліджених у
судовому засіданні матеріалів
виконавчого провадження №28547934
вбачається, що підставою для винесення
оспорюваної постанови було лише
повідомлення боржника про нарахування
та виплату позивачу на виконання
рішення суду належних йому коштів у
сумі 93 500 грн. 82 коп., при цьому
документи, які б підтверджували даний
факт, боржником надані не були. Вказане
повідомлення не є документом, що
підтверджує виконання боржником своїх
зобов'язань у виконавчому провадженні.

Викладене в свою чергу свідчить
про відсутність у заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції Смирнова К.О.
підстав для винесення постанови від 16
вересня 2011 року про закінчення
виконавчого провадження №28547934 у
зв'язку з виконанням рішення суду
фактично та в повному обсязі і
відповідно про протиправність дій
останнього з винесення такої постанови
та необхідність її скасування, у
зв'язку з чим позовні вимоги підлягають
задоволенню повністю.

Оскільки позивач звільнений від
сплати судового збору і жодних судових
витрат у справі ним не здійснено,
підстави для вирішення питання щодо
розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 11, 49 Закону України
«Про виконавче провадження», статтями
11, 18, 71, 94, 158 - 163, 167, 181, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
відділу державної виконавчої служби
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції, третя особа -
Управління Пенсійного фонду України у
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області, про визнання
дій державного виконавця
неправомірними та скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження - задовольнити повністю.

Постанову про закінчення
виконавчого провадження №28547934 від 16
вересня 2011 року, винесену заступником
начальника відділу державної
виконавчої служби
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції Смирновим
Костянтином Олександровичем - визнати
протиправною та скасувати.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання постановою законної сили
за наслідками апеляційного
провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Новгород-Сіверський районний суд
Чернігівської області протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування частини третьої статті 160
КАС України або винесення постанови у
письмовому провадженні, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
В.В. Чепурко

Постанова у повному обсязі складена 11
грудня 2014 року.