Справа № 310/6216/13-а
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2014 рокусправа № 310/6216/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим
Ю.М. ,

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

за участю представників:

позивача: - не з'явився,

відповідача: - ОСОБА_1 (довіреність
від 01 серпня 2013 року),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Бердянської
міської ради Запорізької області

на постанову Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 09 серпня 2013 року

у справі № 310/6216/13-а

за позовом управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Бердянської
міської ради Запорізької області

до ОСОБА_2

про стягнення коштів субсидії,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Бердянської
міської ради Запорізької області
звернулося в Бердянський районний суд
Запорізької області з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення надміру
виплаченої субсидії у сумі 8386,18
гривень.

Постановою Бердянського районного
суду Запорізької області від 09 серпня
2013 року відмовлено у задоволенні
позову.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Бердянської
міської ради Запорізької області
подало апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом ІІ
групи.

У період 2007-2012 років ОСОБА_2 отримувала
субсидію для відшкодування витрат на
оплату житлово-комунальних послуг по
житлу, розташованому за адресою:
АДРЕСА_1.

Субсидія призначена управлінням праці
та соціального захисту населення
виконавчого комітету Бердянської
міської ради Запорізької області на
підставі постанови Кабінету Міністрів
України від 21 жовтня 1995 року №848 «Про
спрощення порядку надання населенню
субсидій для відшкодування витрат на
оплату житлово-комунальних послуг,
придбання скрапленого газу, твердого
та рідкого пічного побутового палива».

Управлінням праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Бердянської міської ради
Запорізької області проведена
перевірка правильності та повноти
інформації, що надається заявниками на
призначення житлових субсидій і
відношенні ОСОБА_2.

Підставою проведення перевірки стало
добровільне повідомлення ОСОБА_2 про
попереднє надання невірної інформації
про майновий стан, а саме, що не є
власником квартири, в якій проживає.

За результатами перевірки встановлено,
що ОСОБА_2 у період часу з 01 листопада 2007
року по 31 жовтня 2012 року безпідставно
отримувала субсидію для відшкодування
витрат на оплату житлово-комунальних
послуг, оскільки не являлася власником
житла, а саме з 01 листопада 2007 року по 30
квітня 2008 року у сумі 842, 96 гривень; з 01
жовтня 2008 року по 30 квітня 2009 року у
сумі 1049,48 гривень; з 01 червня 2009 року по
31 жовтня 2009 року у сумі 338,07 гривень; з 01
листопада 2009 року по 30 квітня 2010 року у
сумі 1325,26 гривень; з 01 травня 2010 року по
30 вересня 2010 року у сумі 483,88 гривень; з 01
жовтня 2010 року по 30 квітня 2011 року у
сумі 1521,31 гривень; з 01 травня 2011 року по
30 вересня 2011 року у сумі 573,64 гривень; з 01
жовтня 2011 року по 30 квітня 2012 року 1607,06
гривень; з 01 травня 2012 року по 31 жовтня
2012 року у сумі 644,52 гривень.

11 листопада 2006 року ОСОБА_2 укладений
договір дарування на нерухоме майно:
квартируАДРЕСА_2 на користь племінниці
ОСОБА_3, згідно пункту 10 договору,
відповідач набувала права довічного
користування та проживання у цій
квартирі.

Згідно з пунктом 6 Положення про
порядок призначення та надання
населенню субсидій для відшкодування
витрат на оплату житлово-комунальних
послуг, придбання скрапленого газу,
твердого та рідкого пічного побутового
палива, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 21
жовтня 1995 року №848 (далі - Положення),
субсидія призначається уповноваженому
власнику житла, наймачу державного та
громадського житлового фонду, членові
житлово-будівельного (житлового
кооперативу), власнику житлового
приміщення на якого відкрито особовий
рахунок за місцем реєстрації. В окремих
випадках на підставі рішень районних,
районних у містах Києві та Севастополі
державних адміністрацій та виконавчих
органів міських та районних рад або
утворених ними комісій та актів
обстеження матеріально-побутових умов
сім'ї субсидія може призначатися іншій
особі , зареєстрованій у житловому
приміщенні (будинку), а також
індивідуальним забудовникам, будинки,
яких не прийняті в експлуатацію, але
вони сплачують вартість одержуваних
житво-комунальних послуг.

Як встановлено судом першої інстанції,
після державної реєстрації вказаного
договору дарування, новий власник
ОСОБА_4 не проживала квартирі АДРЕСА_2,
не переоформлювала на своє ім'я особові
рахунки на сплату житлово-комунальних
послуг та не несла витрати по утриманню
майна. Разом з цим, ОСОБА_2 продовжувала
користуватися цим житлом, нести
витрати на утримання цього майна,
сплачувати житлово-комунальні послуги.

За змістом пункту 13 Положення, органи
праці та соціального захисту населення
мають право робити запити та
безоплатно отримувати у строк до 15
календарних днів від органів державної
податкової служби, підрозділів
Державтоінспекції, бюро технічної
інвентаризації, Держфінінспекції, її
територіальних органів, інших органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування інформацію, необхідну
для призначення субсидій та проведення
перевірок достовірності даних,
отриманих від осіб, які звертаються за
призначенням субсидій.

Разом з цим, ОСОБА_2 у деклараціях про
доходи та майновий стан осіб, які
звернулися за призначенням усіх видів
соціальної допомоги: за 2007, 2008 роках
вказано «власник» житла, а у жовтні 2009
року «наймач» житла (а.с. 2,4 зворот).

Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Бердянської міської ради
Запорізької області протягом 2007 - 2012
років право перевірки достовірності
даних, отриманих від ОСОБА_2 не
реалізувало.

Отже, позивач маючи відомості у жовтні
20019 року, що відповідач є наймачем
житла, відносно якого розглядалося
питання надання субсидії, прийняв
рішення про надання субсидії (а.с. 8
зворот).

Згідно з пунктом 20 Положення, сума
субсидії, перерахованої (виплаченої)
надміру внаслідок свідомого подання
громадянином документів з
недостовірними відомостями або
неповідомлення громадянином про
набуття права власності на житло
(житлове приміщення) іншою особою, яка
не була в ньому зареєстрована,
повертається ним за вимогою органу, що
призначив субсидію.

Фактичними обставинами справи не
підтверджується те, що ОСОБА_2 свідомо
не довела до відома управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Бердянської
міської ради Запорізької області
інформацію про зміну власника
житлового приміщення.

Крім того, судом першої інстанції
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що після
проведення вказаної перевірки, 31
травня 2013 року ОСОБА_2 подана заява про
вирішення питання про надання їй
субсидій, як не власнику майна.
Позивачем рішенням від 06 червня 2013 року
відповідачу призначена субсидія, як не
власнику житла (а.с.39, 40).

За таких обставин суд апеляційної
інстанції доходить висновку, що судом
першої інстанції повно встановлені
обставини справи та надана правильна
юридична оцінка, у зв'язку з чим
підстави для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду
відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212
Кодексу адміністративного судочинства
України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Бердянської
міської ради Запорізької області -
залишити без задоволення.

Постанову Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 09 серпня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим