Справа № 826/19298/13-а
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

24 листопада 2014 року м. Київ
В/800/4919/14

Вищий адміністративний суд України у
склад колегії суддів:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Ланченко Л.В., Лосєва А.М.,
Пилипчук Н.Г., Шипуліної Т.М.,

перевіривши заяву Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 11
серпня 2014 року

у справі № 826/19298/13-а (К/800/23817/14)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТА»

до Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
звернулась до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України із заявою про перегляд ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 11 серпня 2014 року у справі № 826/19298/13-а
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТА» до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, якою
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 квітня 2014
року було залишено без змін.

Посилаючись на неоднакове
застосування судом касаційної одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, а саме: пунктів 198.3, 198.6
статті 198 Податкового кодексу України,
Державною податковою інспекцією у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві до
заяви про перегляд судового рішення
додані постанова Вищого
адміністративного суду України від 01
грудня 2011 року у справі № 6/461-НА (К-19401/09)
та постанова Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України від 27 березня 2012 року.

Дослідивши заяву Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві, а також додані неї
матеріали, Вищий адміністративний суд
України дійшов висновку, що підстави
для допуску справи до провадження
Верховного Суду України відсутні, з
огляду на наступне.

В ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 11 серпня 2014 року, про
перегляд якої подано заяву,
переглядалося питання правомірності
прийняття податковим органом
оспорюваного податкового
повідомлення-рішення про збільшення
грошових зобов'язань (з урахуванням
штрафних (фінансових) санкцій) з
податку на додану вартість та було
підтверджено висновки судів
попередніх інстанцій про
неправомірність цього рішення, з
огляду на те, що в матеріалах справи
наявні всі необхідні первинні
бухгалтерські документи, які
підтверджують реальність
господарських операцій та право
позивача на податковий кредит за
відповідний податковий період, з
урахуванням того, що чинне
законодавство України не ставить в
залежність право на формування
податкового кредиту від податкового
обліку (стану) інших осіб і фактичної
сплати контрагентами податку до
бюджету.

Зі змісту постанови Вищого
адміністративного суду України від 01
грудня 2011 року у справі № 6/461-НА (К-19401/09),
на яку посилається заявник як на
підставу для перегляду справи з
мотивів неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, вбачається,
що у даній справі переглядалося
питання правомірності прийняття
податковим органом оспорюваних
податкових повідомлень-рішень про
визначення позивачу податкових
зобов'язань (з урахуванням штрафних
(фінансових) санкцій) з податку на
прибуток та податку на додану вартість
та було спростовано висновки судів
попередніх інстанцій про
неправомірність таких податкових
повідомлень-рішень, з огляду на те, що
засновники контрагента позивача -
Приватного підприємства «Софінком» не
здійснювали діяльність від імені цього
підприємства, не підписували
документи, які супроводжували його
підприємницьку діяльність, а від імені
цього підприємства діяли
невстановлені особи, які не мали на те
відповідних повноважень, що
підтверджено постановою
Господарського суду Луганської
області від 07 грудня 2005 року у справі №
10/590ад.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
237 Кодексу адміністративного
судочинства України заява про перегляд
судових рішень в адміністративних
справах може бути виключно з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Колегія суддів відзначає, що
подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм.

Таким чином, мова йде про застосування
пунктів 198.3, 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України до різних за змістом
правовідносин і не може розцінюватись
як неоднакове застосування касаційною
інстанцією норм матеріального права,
що потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

При цьому, колегія суддів відзначає, що
судовими рішеннями, на які робиться
посилання для підтвердження підстав,
установлених пунктом 1 частини 1 статті
237 Кодексу адміністративного
судочинства України, можуть бути
рішення таких касаційних судів
(інстанцій): Вищого адміністративного
суду України, Вищого господарського
суду України, Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, колегії суддів
Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України як касаційної
(третьої) інстанції, Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України як касаційної (третьої)
інстанції, а також рішення апеляційних
судів загальної юрисдикції як судів
касаційної інстанції в цивільних
справах, яким право на перегляд у
касаційному порядку цивільних справ
було надано Законом України від 22
лютого 2007 року № 697-V «Про внесення змін
до Закону України «Про судоустрій
України» щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ».
Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним.

Як вбачається зі змісту доданої до
заяви про перегляд судового рішення
копії постанови постанова Судової
палати в адміністративних справах
Верховного Суду України від 27 березня
2012 року, на яку заявник посилається як
на підтвердження неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
вона прийнята за результатом перегляду
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 06 квітня 2010 року, тобто
переглянута судом касаційної
(четвертої) інстанції.

Таким чином, зазначена вище постанова
Судової палати в адміністративних
справах Верховного Суду України від 27
березня 2012 року не відноситься до
переліку рішень, на які можуть робитися
посилання для підтвердження підстав,
установлених пунктом 1 частини 1 статті
237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

За таких обставин у допуску справи до
провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Державній податковій
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві в допуску справи до
провадження по перегляду Верховним
Судом України справи Окружного
адміністративного суду міста Києва №
826/19298/13-а за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «АТА» до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Головуючий:
_____________________ Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ Л.В. Ланченко

_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Н.Г. Пилипчук

_____________________ Т.М. Шипуліна