Справа № 825/4510/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/14097/14

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,секретаря судового
засідання Левіної А. А.,

за участю: представника позивача -
Литвиненко Ю. П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Чернігівський річковий порт" на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 лютого 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
"Чернігівський річковий порт" до
Державного інспектора з охорони
навколишнього природного середовища
Чернігівської області Кириченко
Зоряни Володимирівни, Державної
екологічної інспекції у Чернігівській
області про скасування припису,

встановив:

Публічне акціонерне товариство
"Чернігівський річковий порт"
звернулось з позовом до Державного
інспектора з охорони навколишнього
природного середовища Чернігівської
області Кириченко З. В., Державної
екологічної інспекції у Чернігівській
області про скасування припису.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 18
лютого 2014 року, в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів,
позивач звернувся з касаційною
скаргою, в якій просив їх скасувати та
прийняти нове рішення про задоволення
позову.

В запереченнях на скаргу відповідач
просив залишити скаргу без
задоволення, а рішення судів - без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Судами встановлено, що Державною
екологічною інспекцією у
Чернігівській області проведено
планову перевірку позивача та складено
акт перевірки № 228/04 від 10 липня 2013 року.

10 липня 2013 року відповідачем винесено
припис № 228/04 про усунення порушень
вимог природоохоронного законодавства
з терміном його виконання до 10 жовтня
2013 року.

14 листопада 2013 року інспектором
відповідача проведено позапланову
перевірку виконання вимог припису №
228/04 та складено акт перевірки № 341/04.

В ході перевірки встановлено, що
Підприємством не виконано пункти
припису № 228/04, а саме: не
забезпечено отримання лімітів та
дозволу на утворення та розміщення
відходів на поточний рік; не
забезпечено заходи щодо запобігання
забруднення водних об'єктів стічними
водами (дощовими, сніговими) водами, що
відводяться з території об'єкта.

На підставі зазначеного складено
протокол від 14 листопада 2013 року № 001741
та постанову про накладення
адміністративного стягнення від 14
листопада 2013 року № 401/04 за невиконання
вимог припису.

14 листопад 2013 року державним
інспектором з охорони навколишнього
природного середовища Чернігівської
області Кириченко З. В. винесено припис
№ 341/04, яким приписано: забезпечити
лімітування усіх видів відходів, що
утворюються на підприємстві.
Здійснювати діяльність за наявності
дозволу на розміщення відходів - до 14
грудня 2013 року; забезпечити на
підприємстві заходи щодо запобігання
забруднення водних об'єктів стічними
водами (дощовими, сніговими) водами,
(дощовими, снговими) водами, що
відводяться з території об'єкта - до 14
лютого 2014 року; надати до Державної
екологічної інспекції у Чернігівській
області довідку про обсяги
використаного природного газу при
експлуатації котла марки Protherm 80 KLO-ZR за
період з 10 липня 2013 року по 29 серпня 2013
року, включно, - до 25 листопад 2013 року.

Не погоджуючись з цим приписом, позивач
заявив позов до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погодилась
колегія суддів апеляційної інстанції,
виходив з того, що позивача внесено до
Переліку власників відходів по м.
Чернігову, яким необхідно отримати
ліміти на утворення та розміщення
відходів на 2013 рік.

Колегія суддів вважає висновки судів
пердчасними.

Відповідно до абзацу другого статті 1
Закону України «Про відходи» відходи -
будь-які речовини, матеріали і
предмети, що утворилися у процесі
виробництва чи споживання, а також
товари (продукція), що повністю або
частково втратили свої споживчі
властивості і не мають подальшого
використання за місцем їх утворення чи
виявлення і від яких їх власник
позбувається, має намір або повинен
позбутися шляхом утилізації чи
видалення.

Відповідно до пункту «а» частини 1
статті 32 цього ж Закону з метою
обмеження та запобігання негативному
впливу відходів на навколишнє природне
середовище та здоров'я людини
забороняється вести будь-яку
господарську діяльність, пов'язану з
утворенням відходів, без одержання від
уповноважених органів виконавчої
влади у сфері поводження з відходами
лімітів на обсяги утворення та
розміщення відходів. Ліміти на обсяги
утворення і розміщення побутових
відходів не встановлюються.

Згідно із статтею 55 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища» суб'єкти права власності
на відходи повинні вживати ефективних
заходів для зменшення обсягів
утворення відходів, а також для їх
утилізації, знешкодження або
розміщення.

Розміщення відходів дозволяється лише
за наявності спеціального дозволу на
визначених місцевими радами
територіях у межах установлених
лімітів з додержанням санітарних і
екологічних норм способом, що
забезпечує можливість їх подальшого
використання як вторинної сировини і
безпеку для навколишнього природного
середовища та здоров'я людей.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 03 серпня 1998 року № 1218 затверджено
Порядок розроблення, затвердження і
перегляду лімітів на утворення та
розміщення відходів (далі - Порядок №
1218).

Відповідно до пункту 10 Порядку місцеві
державні адміністрації за погодженням
з органами Мінекоресурсів на місцях до
1 лютого поточного року визначають
перелік власників відходів, яким
необхідно одержати ліміти на утворення
та розміщення відходів на наступний
рік (крім власників, які звільняються
від одержання таких лімітів).

Пунктом 11 Порядку визначено, що органи
Мінекоресурсів на місцях до 1 березня
поточного року надсилають на адреси
власників відходів повідомлення про
необхідність подання на погодження
проектів лімітів на утворення та
розміщення відходів на наступний рік.

З аналізу вищенаведених правових норм
витікає, що отримання дозволу на
розміщення відходів і затвердження
лімітів на утворення та розміщення
відходів не є обов'язковим для всіх без
виключення суб'єктів господарювання.
Їх наданню передує обов'язок, як
місцевих державних адміністрацій, так
і органів Мінекоресурсів вчинити певні
дії, а саме: визначити перелік
підприємств, яким необхідно одержати
ліміти на утворення та розміщення
відходів на наступний рік, надіслати на
їхні адреси повідомлення про
необхідність подання на погодження
проектів лімітів на утворення та
розміщення відходів на наступний рік.

Абзацом 2 пункту 1.4 розділу 1 Порядку
організації та проведення перевірок
суб'єктів господарювання щодо
дотримання вимог природоохоронного
законодавства, затвердженого наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від
10 вересня 2008 року № 464 та
зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України 15 січня 2009 року № 18/16034
(далі - Порядок), встановлено, що актом
перевірки є документ, який фіксує факт
проведення планових, позапланових
перевірок суб'єктів господарювання, і є
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог
законодавства у сфері охорони
навколишнього природного середовища
та його дотримання.

Відповідно до пунктів 4.13 та 4.14 розділу 4
Порядку за результатами проведеної
планової та позапланової перевірки, в
тому числі спільно з іншими органами
державного нагляду (контролю),
державним інспектором складається
уніфікований акт перевірки дотримання
вимог природоохоронного
законодавства, що містить перелік
питань для здійснення планових заходів
державного нагляду (контролю), залежно
від ресурсу, що перевірявся. Не
допускається включення до акта
перевірки інформації або висновків,
які не підтверджені документально,
пропозицій, а також інформації, наданої
правоохоронними органами.

Між тим, перелік власників відходів по
м. Чернігову, яким необхідно отримати
ліміти на утворення та розміщення
відходів на 2013 рік, затверджений
заступником міського голови, тоді як
відповідно до пункту 10 Порядку місцеві
державні адміністрації за погодженням
з органами Мінекоресурсів на місцях до
1 лютого поточного року визначають
перелік власників відходів.

При розгляді справи суди першої та
апеляційної інстанції на такі вимоги
законодавства і на зазначені обставини
уваги не звернули і передчасно прийшли
до висновків про відмову в задоволенні
позову.

Оскільки під час вирішення справи по
суті судом апеляційної інстанції
допущені порушення норм
процесуального права, що унеможливили
встановлення фактичних обставин, які
мають значення для правильного
вирішення справи, то судове рішення
підлягає скасуванню, а справа -
направленню на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Відповідно до частин другої, четвертої
статті 227 КАС України підставою для
скасування судових рішень судів першої
та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи; справа направляється
до суду апеляційної інстанції на новий
розгляд, якщо порушення допущені
тільки цим судом.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Чернігівський річковий порт"
задовольнити частково.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 лютого 2014
року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеними
статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: