Справа № 814/1063/14
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

25 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/1063/14

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції:
Марич Є. В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Милосердного М.М.

- Ступакової І.Г.

в зв'язку з неприбуттям учасників
процесу в судове засідання справа
розглянута згідно п.2 ч.1 ст. 197 КАС
України,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Миколаївської міської ради на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 29 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Миколаївської міської ради до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєва
Олексія Олександровича, Державної
реєстраційної служби України про
визнання протиправним та скасування
рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року Миколаївська міська
рада (далі Миколаївська МР) звернулася
до суду з адміністративним позовом до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби (далі ДРС) України
Гуляєва О.О., ДРС України про:

· визнання протиправним та
скасування рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Гуляєва О.О. про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав та
обтяжень №7611923 від 05 листопада 2013 року;

· зобов'язання ДРС України
провести державну реєстрацію права
власності на квартиру АДРЕСА_1 на
підставі рішення суду від 12 грудня 2012
року та ухвали від 20 вересня 2013 року.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач вказував, що дії державного
реєстратора щодо зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав та
обтяжень є протиправними, адже такі дії
суперечать діючому законодавству та
створюють перешкоди державній
реєстрації речових прав на нерухоме
майно.

Державний реєстратор прав власності на
нерухоме майно ДРС України Гуляєв О.О.,
ДРС України надали заперечення проти
позовних вимог, згідно яких зазначили,
що діяли на підставі норм чинного
законодавства, а відтак позовні вимоги
є необґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

Справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 29 липня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Миколаївської МР
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а також у зв'язку з тим, що висновки суду
не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги Миколаївської МР,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

Управління з використання та розвитку
комунальної власності Миколаївської
області звернулось до реєстраційної
служби Миколаївського управління
юстиції (далі РС МУЮ) Миколаївської
області із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обмежень №3743217
від 31 жовтня 2013 року щодо проведення
державної реєстрації права власності
на квартиру АДРЕСА_1 на підставі
рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 12 грудня 2012 року та
ухвали від 20 вересня 2013 року.

За результатами ознайомлення із заявою
№3743217 від 31 жовтня 2013 року, державним
реєстратором прав на нерухоме майно
ДРС Гуляєвим О.О. було прийнято Рішення
про зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та обтяжень
№7611923 від 05 листопада 2013 року, у зв'язку
з тим, що надане заявником рішення суду
не містить в резолютивній частині саме
передачу у комунальну власність
об'єкту нерухомості, тобто рішення
передбачає лише передачу майна без
конкретизації.

В резолютивній частині судового
рішення від 20 вересня 2013 року вказано:
визнати спадщину у вигляді квартири
квартиру АДРЕСА_1, яка відкрилась після
смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2,
відумерлою та передати її
територіальній громаді м. Миколаєва в
особі Миколаївської МР.

Вирішуючи справу в частині позовних
вимог щодо зобов'язання ДРС України
зареєструвати право власності на
майно, суд виходив з того, що у разі
задоволення такої вимоги суд фактично
вирішить питання про визнання права
власності на нерухоме майно за
позивачем, що не входить до компетенції
адміністративного суду, оскільки суд
не може підміняти встановлену
законодавством процедуру прийняття
відповідних рішень державними
реєстраторами (в цій частині судове
рішення апелянтом не оскаржується).

Вирішуючи справу в частині позовних
вимог про правомірність дій державного
реєстратора щодо прийняття рішення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень від 05
листопада 2013 №7611923, суд першої
інстанції виходив з того, що такі дії є
правомірними, оскільки здійсненні у
відповідності з процедурою визначеною
Законом України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" та Постанови
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 року №703 "Про затвердження
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме
майно".

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71, 72 КАС України, ст. 278 ЦПК України,
ч.ч. 1, 2, 3 ст. 1277 ЦК України, ч.4 ст. 9 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", п. 10, 13 Постанови Кабінету
Міністрів України від 22 червня 2011 року
№703 "Про затвердження Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно" (яка
втратила чинність, але регулювала
спірні правовідносини на момент їх
виникнення).

В апеляційній скарзі Миколаївської МР
вказується, що конкретизацією вже є те,
що у судовому рішенні вказано саме кому
передати дане майно, а, отже, з цього
витикає що майно передається у
комунальну власність.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Статтею ст. 278 ЦПК України, суд,
встановивши, що спадкоємці за
заповітом і за законом відсутні, або
спадкоємці усунені від права на
спадкування, або спадкоємці не
прийняли спадщину чи відмовилися від
її прийняття, ухвалює рішення про
визнання спадщини відумерлою та про
передачу її територіальній громаді за
місцем відкриття спадщини.

Відповідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 1277 ЦК України у
разі відсутності спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття суд визнає спадщину
відумерлою за заявою відповідного
органу місцевого самоврядування за
місцем відкриття спадщини.

Заява про визнання спадщини відумерлою
подається після спливу одного року з
часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою,
переходить у власність територіальної
громади за місцем відкриття спадщини.

З матеріалів справи, а саме Рішення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та обтяжень №7611923 від 05
листопада 2013 року вбачається, що
зупинено розгляд заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень,
прийнятої 31 жовтня 2013 17:16:47 за
реєстраційним номером 3743217, яку подав
Вітязь Д.Є., що діє на підставі
довіреність, серія і номер:
2205/02.02.01-22/01/14/13, виданий 10 жовтня 2013,
видавник: Миколаївська міська рада,
податковий номер/серія, номер паспорта
505, для проведення державної реєстрації
права власності форма власності:
комунальна квартира, що розташований
АДРЕСА_1, у зв'язку з: не подані, усі
необхідні документи.

В резолютивній частині судового
рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 12 грудня 2012 року (з
врахуванням ухвали про виправлення
описки від 20 вересня 2013 року) (а.с. 31, 32)
вказано: визнати спадщину у вигляді
квартири АДРЕСА_1, яка відкрилась після
смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2,
відумерлою та передати її
територіальній громаді м. Миколаєва в
особі Миколаївської МР.

Отже вбачається, що судом не вказано
форму власності об'єкту нерухомості,
яке необхідно передати та, відповідно,
і зареєструвати.

Таким чином, державний реєстратор прав
власності на нерухоме майно ДРС
України Гуляєв О.О., у відповідності до
п. 13 Постанови Кабінету Міністрів
України від 22 червня 2011 року №703 "Про
затвердження Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно" та у зв'язку з поданням
не в повному обсязі документів,
необхідних для проведення державної
реєстрації прав, прийняв рішення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію, яке містить рекомендації
щодо усунення обставин, що були
підставою для його прийняття.

Відповідно до ч.4 ст. 9 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень",
державний реєстратор самостійно
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмову в такій реєстрації. Втручання
будь-яких органів, посадових і
службових осіб, громадян та їх
об'єднань у діяльність державного
реєстратора, пов'язану з проведенням
державної реєстрації прав
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Посилання апелянта на ст. 327 ЦК України,
як на підставу для передачу у
комунальну власність нерухомого майна
є недоречним, оскільки регулює
загальні положення про право
власності.

За таких підстав, висновки суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позовних вимог Миколаївської МР до
державного реєстратора прав власності
на нерухоме майно ДРС України Гуляєва
О.О., ДРС України про визнання
протиправним та скасування рішення є
правильними.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Миколаївської
міської ради залишити без задоволення,
а постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 29 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Бітов А.І.

Суддя:
Милосердний М.М.

Суддя:
Ступакова І.Г.