Справа № 818/3297/14
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 р.
Справа №818/3297/14

Сумський окружний адміністративний
суд в особі судді Опімах Л.М.,
розглянувши в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Головного управління
Держземагенства у Сумській області про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом,
в якому просять визнати протиправними
дії Головного управління
Держземагенства у Сумській області
щодо відмови у передачі їм безоплатно у
власність земельні ділянки у розмірі
земельної частки (паю) члена
сільськогосподарського підприємства,
розташованого на території
відповідної ради, з земельної ділянки
площею 17,1 га, яка знаходиться в
постійному користуванні СФГ "ПОЛЯНА" на
підставі Державного акту на право
постійного користування землею,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею за № 21, та
зобов'язати Головне управління
Держземагенства у Сумській області
повторно розглянути клопотання від
28.08.2014 р. щодо передачі ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
безоплатно у власність земельні
ділянки у розмірі земельної частки
(паю) члена сільськогосподарського
підприємства, розташованого на
території відповідної ради, з
земельної ділянки площею 17,1 га, яка
знаходиться в постійному користуванні
СФГ "ПОЛЯНА" на підставі Державного
акту на право постійного користування
землею, зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
постійного користування землею за № 21.
Свої вимоги мотивують тим, що 11.04.2014 р.
на підставі ст. 7 Закону України "Про
фермерське господарство", ст.ст. 31, 32, 78,
116 Земельного кодексу України ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
звернулися до Головного управління
Держземагенства у Сумській області з
клопотанням про передачу їм безоплатно
у власність земельних ділянок у
розмірі земельної частки (паю) члена
сільськогосподарського підприємства.
Листом від 29.04.2014 р. відповідач
повідомив позивачів про недоліки
поданого клопотання та роз'яснив
порядок звернення з клопотанням про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність з пакетом
необхідних документів, уточнивши
бажане місце розташування земельної
ділянки, її орієнтовні розміри та
цільове призначення, та надати згоду на
обробку персональних даних. 28.08.2014 р.
після усунення недоліків позивачі
повторно звернулися до відповідача з
клопотанням передати їм безоплатно у
власність земельних ділянок, однак
відповідач листами від 01.10.2014 р.
відмовив у передачі земельних ділянок
у власність з тих підстав, що право
користування земельною ділянкою,
надане голові фермерського
господарства, має бути відображено в
статуті фермерського господарства і
якщо це право постійного користування,
то строк, на який передається право
користування земельною ділянкою
головою фермерського господарства
самому фермерському господарству, може
не вказуватися. Позивачі вважають дії
Головного управління Держземагенства
у Сумській області щодо відмови у
передачі їм безоплатно у власність
земельних ділянок протиправними,
оскільки для отримання безоплатно у
власність земельних ділянок ними
відповідачу було подане відповідне
клопотання, при цьому на підставі ч. 6
ст. 118 Земельного кодексу України
забороняється вимагати додаткові
матеріали та документи, не передбачені
цією статтею. Натомість в порушення ст.
118 Земельного кодексу України
відповідач не надав дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або
мотивованої відмови у його наданні, чим
порушив права та інтереси позивачів.
Просили позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, зазначив,
що Головним управлінням
Держземагенства у Сумській області за
наслідками розгляду клопотань
позивачів про передачу їм безоплатно у
власність земельних ділянок було
вказано на недоліки поданих клопотань
та запропоновано їх усунути. Так,
розглянувши клопотання позивачів
вдруге, їх повідомлено, що згідно з
рішенням Рогинської сільської ради від
19.05.1993 р. гр. ОСОБА_1 видано державний акт
на право постійного користування
землею площею 17,1 га для ведення
селянського (фермерського)
господарства. Відповідно до ст. 32
Земельного кодексу України громадянам
України - членам фермерських
господарств передаються безоплатно у
приватну власність надані їм у
користування земельні ділянки у
розмірі земельної частки (паю) члена
сільськогосподарського підприємства,
розташованого на території
відповідної ради. Дія частини першої
цієї статті не поширюється на громадян,
які раніше набули права на земельну
частку (пай).

Відповідно до п. 1.2 Статуту СФГ "ПОЛЯНА"
його засновником є гр. ОСОБА_1.
Відповідно до п. 5.2 Статуту землі
фермерського господарства
складаються, зокрема, з земельної
ділянки, що належить на праві власності
або на праві постійного користування
господарству як юридичній особі.
Відповідно до п. 7.2 Статуту до складу
майна фермерського господарства
(складеного капіталу) може входити,
зокрема, право користування землею.

Тобто право користування земельною
ділянкою, надане голові фермерського
господарства, має бути відображено в
Статуті фермерського господарства.
Якщо це право постійного користування,
то строк, на який передається право
користування земельною ділянкою
головою фермерського господарства
самому фермерському господарству, може
не вказуватися. На підставі
викладеного відповідач для вирішення
питання по суті просив позивачів
підтвердити факт внесення права
постійного користування до складеного
капіталу СФГ "ПОЛЯНА". З огляду на
наведене відповідач вважає, що позовні
вимоги є недоведеними, та просить
відмовити в задоволенні позову.

У судове засідання позивачі не прибули,
01.12.2014 р. подали до суду заяву,
відповідно до якої позовні вимоги
підтримують у повному обсязі та
просять розглянути справу без їхньої
участі (а.с.66).

У судове засідання представник
відповідача не прибув, просив
розглянути справу без його участі
(а.с.69).

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового засідання по
справі за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
згідно зі ст. ст. 12, 41 КАС України не
здійснюється.

Вивчивши матеріали справи й оцінивши
докази по справі, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 11.04.2014 р. ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
звернулися до Головного управління
Держземагенства у Сумській області з
клопотанням про передачу їм безоплатно
у власність земельних ділянок у
розмірі земельної частки (паю) члена
сільськогосподарського підприємства
(а.с.15-16).

Листами від 29.04.2014 р. відповідач
повідомив позивачів про недоліки
поданого клопотання та роз'яснив
порядок звернення з клопотанням про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність з пакетом
необхідних документів, уточнивши
бажане місце розташування земельної
ділянки, її орієнтовні розміри та
цільове призначення, та надати згоду на
обробку персональних даних
(а.с.17,18,19,20,21,22).

28.08.2014 р. після усунення недоліків
позивачі повторно звернулися до
відповідача з клопотанням передати їм
безоплатно у власність земельних
ділянок (а.с.23-24).

Листами від 01.10.2014 р. відповідач
відмовив у передачі земельних ділянок
з тих підстав, що право користування
земельною ділянкою, надане голові
фермерського господарства, має бути
відображено в статуті фермерського
господарства і якщо це право
постійного користування, то строк, на
який передається право користування
земельною ділянкою головою
фермерського господарства самому
фермерському господарству, може не
вказуватися (а.с.39,40,41,42,43,44).

Суд не погоджується з таким висновком
відповідача та вважає рішення
Головного управління Держземагенства
у Сумській області про відмову у
передачі позивачам безоплатно у
власність земельних ділянок у розмірі
земельної частки (паю) члена
сільськогосподарського підприємства
необґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 116 Земельного
кодексу України (далі - ЗК України)
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування. Безоплатна передача
земельних ділянок у власність громадян
провадиться у разі: приватизації
земельних ділянок, які перебувають у
користуванні громадян; одержання
земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

В силу ч.ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею. Відповідний
орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні.

Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку (ч. 7 ст. 118 ЗК України).

Разом з тим згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України
у разі якщо у місячний строк з дня
реєстрації клопотання відповідний
орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, не надав
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або мотивовану відмову у його
наданні, то особа, зацікавлена в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності, у місячний
строк з дня закінчення зазначеного
строку має право замовити розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки без надання такого
дозволу, про що письмово повідомляє
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування. До
письмового повідомлення додається
договір на виконання робіт із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

В силу ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний
орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий
строк з дня отримання погодженого
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки (а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи) приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

Відповідно до ч. 10 ст. 118 ЗК України
відмова органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування у
передачі земельної ділянки у власність
або залишення клопотання без розгляду
можуть бути оскаржені до суду.

З системного аналізу вищенаведених
норм вбачається, що ними встановлені
підстави, порядок, строки передачі
земельної ділянки у власність громадян
та органи, уповноважені розглядати ці
питання. Вони передбачають, зокрема, що
для передачі земельної ділянки у
власність зацікавлена особа
звертається до відповідних органів із
клопотанням для отримання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та для
надання її у власність, за результатами
розгляду якого визначені у ст. 118 ЗК
України органи приймають одне з
відповідних рішень. Розгляд клопотання
зацікавленої особи у вирішенні
зазначеного питання має прийматись у
вигляді рішення, що є виключною
компетенцією органів місцевого
самоврядування чи органів виконавчої
влади.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЗК України
громадяни - члени фермерського
господарства мають право на одержання
безоплатно у власність із земель
державної і комунальної власності
земельних ділянок у розмірі земельної
частки (паю).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЗК України
громадянам України - членам
фермерських господарств передаються
безоплатно у приватну власність надані
їм у користування земельні ділянки у
розмірі земельної частки (паю) члена
сільськогосподарського підприємства,
розташованого на території
відповідної ради.

Як зазначено вище, позивачі у своїх
клопотаннях від 11.04.2014 р. та від 28.08.2014 р.
просили передати їм безоплатно у
власність земельні ділянки у розмірі
земельної частки (паю) члена
сільськогосподарського підприємства,
розташованого на території Рогинської
сільської ради Роменського району
Сумської області, з земельної ділянки
площею 17,1 га, яка знаходиться в
постійному користуванні СФГ "ПОЛЯНА" на
підставі Державного акту на право
постійного користування землею,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею за № 21.

Разом з тим, отримавши від позивачів
клопотання в порядку ст. 118 ЗК України,
відповідач мав прийняти рішення про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або мотивовану відмову у його
наданні, натомість, в порушення ст. 118 ЗК
України подане позивачами клопотання
по суті не розглянуто, Головним
управлінням Держземагенства у
Сумській області листами від 01 жовтня
2014 року на вищевказане клопотання
надано відповідь з пропозицією
підтвердити факт внесення права
постійного користування земельною
ділянкою до складеного капіталу СФГ
"ПОЛЯНА", що є порушенням прав та
інтересів позивачів, оскільки нормами
чинного законодавства встановлено
інший порядок реалізації громадянами
України - членами фермерського
господарства права набуття земельної
ділянки у власність, який має
дотримуватися відповідачем.

За таких обставин, враховуючи
недоведеність відповідачем всупереч ч.
2 ст. 71 КАС України правомірності своєї
бездіяльності, суд дійшов висновку
щодо обґрунтованості позовних вимог та
визнання протиправними дій щодо
відмови в передачі позивачам земельних
ділянок безоплатно у власність та
необхідності зобов'язання відповідача
розглянути подане позивачами
клопотання згідно з нормами чинного
законодавства.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
Головного управління Держземагенства
у Сумській області про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного
управління Держземагенства у Сумській
області щодо відмови у передачі ОСОБА_1,
ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
безоплатно у власність земельні
ділянки у розмірі земельної частки
(паю) члена сільськогосподарського
підприємства, розташованого на
території відповідної ради, з
земельної ділянки площею 17,1 га, яка
знаходиться в постійному користуванні
СФГ "ПОЛЯНА" на підставі Державного
акту на право постійного користування
землею, зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
постійного користування землею за № 21.

Зобов'язати Головне управління
Держземагенства у Сумській області
повторно розглянути клопотання від
28.08.2014 р. щодо передачі ОСОБА_1, ОСОБА_8,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
безоплатно у власність земельні
ділянки у розмірі земельної частки
(паю) члена сільськогосподарського
підприємства, розташованого на
території відповідної ради, з
земельної ділянки площею 17,1 га, яка
знаходиться в постійному користуванні
СФГ "ПОЛЯНА" на підставі Державного
акту на право постійного користування
землею, зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
постійного користування землею за № 21.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
Л.М. Опімах

З оригіналом згідно

Суддя
Л.М. Опімах