Справа № 500/6934/14-а
Суддя: Бальжик О. І.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/6934/14-а
Провадження № 2-а/500/186/14
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 грудня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області у
складі:

головуючого - судді:
Бальжик О.І.

при секретарі:
Івановій Ю.П.

за участю позивачів:
ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача:
Крупицької Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ізмаїл
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до виконкому
Ізмаїльської міської ради Одеської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з
позовом до виконавчого комітету
Ізмаїльської міської ради Одеської
області про визнання протиправними дій
щодо відмови у приватизації квартири
АДРЕСА_1, та зобов'язання прийняти
рішення про передачу її у власність по
1/2 частині кожному. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що вказана квартира
була отримана ОСОБА_4 у 1980 році. Після
смерті ОСОБА_4 договір найма квартири
АДРЕСА_1, переоформлено на ім'я ОСОБА_1
19.07.2014 року вони звернулися до
виконавчого комітету Ізмаїльської
міської ради Одеської області із
заявою про передачу у спільну сумісну
власність вищезазначену квартиру, на
що листом за вих.№П-1000 від 09.09.2014 року їм
було відмовлено у зв'язку з відсутністю
ордеру. Вважають дії відповідача
протиправними, оскільки вони на
законних підставах зареєстровані і
постійно проживають у вказаній
квартирі та до теперішнього часу не
використали своє право на безкоштовну
передачу житла у власність.

У судовому засіданні позивачі
позовні вимоги уточнили, остаточно
просили визнати протиправними дії
виконавчого комітету Ізмаїльської
міської ради Одеської області щодо
відмови в приватизації квартири
АДРЕСА_1 та зобов'язати виконавчий
комітет Ізмаїльської міської ради
Одеської області прийняти рішення про
передачу вказаної квартири у їх
спільну сумісну власність.

Представник відповідача вважала
позов необґрунтованим, безпідставним
та таким, що не підлягає задоволенню.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, суд, на підставі фактів,
встановлених у судовому засіданні,
дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

За змістом ст.1, ч.1 ст.5, ст.8 Закону
України від 19.06.1992 року за №2482-XII «Про
приватизацію державного житлового
фонду» (далі - Закон), п.п.4, 13 Положення
про порядок передачі квартир
(будинків), жилих приміщень у
гуртожитках у власність громадян,
затвердженого наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 16.12.2009 року за
№396 (далі - Положення), наймачі квартир
(будинків) державного житлового фонду
та члени їх сімей, які постійно
проживають у квартирі разом із
наймачем або за якими зберігається
право на житло, мають право на
приватизацію займаних квартир шляхом
передачі їм цих квартир в спільну
сумісну або часткову власність за
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають у
даній квартирі, в тому числі тимчасово
відсутніх, за якими зберігається право
на житло, на підставі рішення
відповідного органу приватизації.
Органи приватизації не мають права
відмовити мешканцям квартир (будинків)
у приватизації займаного ними житла, за
винятком випадків, передбачених
законом.

Частиною 2 статті 2 Закону передбачено,
що не підлягають приватизації:
квартири-музеї; квартири (будинки),
житлові приміщення у гуртожитках,
розташовані на територіях закритих
військових поселень, підприємств,
установ та організацій, природних та
біосферних заповідників, національних
парків, ботанічних садів,
дендрологічних, зоологічних,
регіональних ландшафтних парків,
парків-пам'яток садово-паркового
мистецтва, історико-культурних
заповідників, музеїв; квартири
(будинки), житлові приміщення у
гуртожитках, що перебувають в
аварійному стані (в яких неможливо
забезпечити безпечне проживання
людей); квартири (кімнати, будинки),
віднесені у встановленому порядку до
числа службових, а також квартири
(будинки), житлові приміщення у
гуртожитках, розташовані в зоні
безумовного (обов'язкового) відселення,
забрудненій внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС.

Тобто, перелік підстав для відмови в
приватизації квартири є вичерпним і
розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п.п.17, 18 Положення
громадянин, який виявив бажання
приватизувати займану ним і членами
його сім'ї на умовах найму квартиру
(будинок), жиле приміщення в гуртожитку,
кімнату в комунальній квартирі,
звертається в орган приватизації, де
одержує бланк заяви та необхідну
консультацію. Громадянином до органу
приватизації подаються: оформлена
заява на приватизацію квартири;
довідка про склад сім'ї та займані
приміщення; копія ордеру про надання
жилої площі, документ, що підтверджує
невикористання ним житлових чеків для
приватизації державного житлового
фонду; копія документу, що підтверджує
право на пільгові умови приватизації;
заява - згода тимчасово відсутніх
членів сім'ї наймача на приватизацію
квартири.

У судовому засіданні встановлено, що за
змістом паспорту на квартиру АДРЕСА_1,
наймачем вказаної квартири був ОСОБА_4
(а.с.31).

За змістом довідки
Житлово-експлуатаційної контори №3 від
12.03.1980 року виданий на ім'я ОСОБА_4 ордер
за №55 від 06.02.1980 року на квартиру
АДРЕСА_1, знаходиться на зберіганні в
бухгалтерії «Житсервіс-2» (а.с.8).

Згодом, було здійснено
перейменування АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 та
проведено перенумерацію будинку з
АДРЕСА_1 на будинок АДРЕСА_1 (а.с.56).

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1, виданого відділом
реєстрації актів цивільного стану
Ізмаїльського міського управління
юстиції Одеської області ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.33).

У відповідності до листа КП
«Житсервіс-2» від 05.10.2004 року на
підставі рішення виконкому за №597 від
24.09.2004 року договір найма на квартиру
АДРЕСА_1, переоформлено з ОСОБА_4 на ім'я
ОСОБА_1 (а.с.33).

Згідно довідки КП «Житсервіс-2» від
17.07.2014 року ордер на житлове приміщення,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, не
збережений (а.с.9).

За змістом довідки КП «Житсервіс-2» за
вих.№161 від 17.07.2014 року в квартирі
АДРЕСА_1, з 07.03.1980 року зареєстрована та
постійно проживає ОСОБА_1, та з 03.08.1995
року зареєстрована та постійно
проживає ОСОБА_2 (а.с.27).

19.07.2014 року позивачі звернулися із
заявою виконавчого комітету
Ізмаїльської міської ради Одеської
області про передачу у спільну сумісну
власність вищезазначену квартиру, на
що листом за вих.№П-1000 від 09.09.2014 року їм
було відмовлено у зв'язку з відсутністю
ордеру (а.с.11, 13).

Як вбачається з довідки №1760 від 28.08.2014
року, наданої ПАТ територіально
відокремлене безбалансове відділення
№10015/0456 філії Одеського обласного
управління "Державний ощадний банк
України», ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які мешкають за адресою:
АДРЕСА_1, житлові чеки не отримували та
право своє на них не використали (а.с.10).

Аналіз вищезазначених норм
житлового законодавства та обставин
справи дає підстави для висновку про
те, що позовні вимоги є обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.9-11, 69-71, 158-163 КАС
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до виконкому Ізмаїльської
міської ради Одеської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -
задовольнити.

Визнати протиправними дії виконавчого
комітету Ізмаїльської міської ради
Одеської області щодо відмови ОСОБА_1
та ОСОБА_2 в приватизації квартири
АДРЕСА_1.

Зобов'язати виконавчий комітет
Ізмаїльської міської ради Одеської
області прийняти рішення про передачу
квартири АДРЕСА_1, у спільну сумісну
власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до адміністративного суду
апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, протягом десяти днів з дня
його проголошення. У разі застосування
судом ч.3 ст.160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
проваджені апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя: