Справа № 804/15511/14
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 р. Справа № 804/15511/14
Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Борисенко П.О.,
одноособово розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовом Управління
Пенсійного фонду України в Самарському
районі

м.Дніпропетровська

до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Самарському районі
м. Дніпропетровська звернулося до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в сумі
231,46 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що згідно даних розрахунку по
страховим внескам відповідачем
нарахована сплата страхових внесків. В
добровільному порядку відповідач не
сплачує суму боргу, що і стало
підставою для звернення позивача із
даним позовом до суду.

Позивач належним чином повідомлений
про дату, час та місце судового
розгляду справи, у судове засідання не
з'явився. Надав до суду клопотання про
розгляд справи у порядку письмового
провадження.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, поштова кореспонденція суду
повернулась з відміткою пошти «за
закінченням терміну зберігання».

За викладених обставин, відповідно до
ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, справу розглянуто
в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
доходить висновку, що позов підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку
в УПФУ в Самарському районі м.
Дніпропетровська як платник страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 5 п. 7 р. VIII Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» встановлено, що
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 р., в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 р. не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Частиною 6 вказаного пункту зазначено,
що на період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 р., в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 р. не настав, та
відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Таким чином, до правовідносин, що є
предметом розгляду в зазначеній
адміністративній справі, повинно
застосовуватися законодавство, що
діяло на момент виникнення такої
заборгованості.

Порядок сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування передбачено Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» №1058-ІV
від 09.07.2003 р. та Інструкцією «Про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України»,
затвердженої постановою правління
Пенсійного фонду України № 21-1 від
19.12.2003 р. та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції 16.01.2004 р. за № 64/8663,
відповідно до яких на відповідача
покладено обов'язки по нарахуванню,
обчисленню і сплаті в установлені
строки та в повному обсязі внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно Закону України від 08.07.2010 р.
№2461-VI «Про внесення змін до Законів
України «Про Державний бюджет України
на 2010 рік» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок), та
члени сімей зазначених осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, на період
дії законодавчих актів з питань
особливого способу оподаткування
сплачують страхові внески в порядку,
визначеному цим Законом.

Сума страхового внеску встановлюється
зазначеними особами самостійно для
себе та членів їх сімей, які беруть
участь у провадженні такими особами
підприємницької діяльності та не
перебувають з ними у трудових
відносинах. При цьому сума страхового
внеску з урахуванням частини
фіксованого або єдиного податку, що
перерахована до Пенсійного фонду
України, повинна становити не менше
мінімального розміру страхового
внеску за кожну особу та не більше
розміру страхового внеску за кожну
особу та не більше розміру страхового
внеску, обчисленого від максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників, грошового
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу,
оподатковуваного доходу (прибутку),
загального оподатковуваного доходу, з
якої сплачуються страхові внески.

Відповідно до положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний
страховий внесок - сума коштів, що
визначається розрахунково як добуток
мінімального розміру заробітної плати
на розмір страхового внеску,
встановлених законом на день отримання
заробітної плати (доходу).

Мінімальний страховий внесок
розраховується згідно з п.4.7 Інструкції
№21-1 (далі - Інструкція).

Згідно п. 2.3.3 Інструкції застраховані
особи - фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок).

У відповідності до абз. 6 п.4.7 Інструкції
розмір мінімального страхового внеску
визначається шляхом множення
мінімального розміру заробітної плати,
установленої законом на той час, за
який здійснюється розрахунок сум
страхових внесків: для застрахованих
осіб, визначених підпунктами 2.2.3 - 2.2.5
пункту 2.2 цієї Інструкції, - 33,2 відсотка
з 01.01.2007 року по 31.12.2010 року включно.

Відповідно до наданого до УПФУ в
Самарському районі м. Дніпропетровська
розрахунку суми страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за 2009 рік, відповідачем
нараховані страхові внески в розмірі
301,46 грн.

Враховуючи часткову сплату у розмірі
70,00 грн. заборгованість по сплаті
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування складає 231,46 грн.

У встановлений законодавством термін
відповідач страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у повному обсязі не
сплатив, що призвело до утворення у
нього заборгованості по страховим
внескам в сумі 231,46 грн.

Виходячи з того, що сума страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, що
підлягає сплаті, була самостійно
визначена відповідачем, сума
заборгованості по страховим внескам за
цей період, є узгодженою, і набула
статусу боргу.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхові внески
підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника страхових
внесків.

На підставі ч.2 ст.106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у зазначені
строки, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків, тобто недоїмкою.

З огляду на вищевикладені обставини,
суд доходить висновку, що позивачем
надані належні докази, які свідчать про
обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

За таких підстав, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд виходить із того, що
відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, у яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 128,158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в Самарському
районі м. Дніпропетровська -
задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 на користь Управління
Пенсійного фонду України в Самарському
районі м.Дніпропетровська
заборгованість по страховим внескам на
суму 231,46 грн. (двісті тридцять одна
гривня сорок шість копійок).

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги в порядку,
встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 186 КАС України.

Суддя (підпис) Постанова
не набрала законної сили 26.11.2014р. Суддя
З оригіналом згідно Помічник судді
П.О.Борисенко П.О.Борисенко
І.В.Калита