Справа № 429/8367/12
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

10 грудня 2014 року м. Київ
К/800/35527/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Смоковича М.І.,Чумаченко
Т.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до управління
Пенсійного фонду України в місті
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити дії, за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в місті
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області (далі - УПФ)
на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12 березня 2013 року, -

встановив:

У листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії УПФ щодо не
врахування при розрахунку її пенсії
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на соціально-побутові потреби,
компенсації за невикористану
відпустку, індексації заробітної
плати;

- зобов'язати УПФ здійснити їй
перерахунок та виплату пенсії,
починаючи з 04.01.2011, з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на соціально-побутові потреби,
компенсації за невикористану
відпустку та індексації заробітної
плати.

Постановою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 5 вересня 2012 року позов
задоволено. Визнано протиправними дії
УПФ щодо відмови ОСОБА_4 в перерахунку
пенсії згідно наданої нею довідки про
заробітну плату від 05.09.2011 № 138 з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення і соціально-побутові
потреби, компенсації за невикористану
щорічну відпустку та індексації
заробітної плати. Зобов'язано УПФ
здійснити ОСОБА_4 перерахунок та
виплату пенсії згідно наданої довідки
про заробітну плату від 05.09.2011 № 138, з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення і соціально-побутові
потреби, компенсації за невикористану
щорічну відпустку та індексації
заробітної плати, починаючи з 20.04.2011.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12 березня 2013 року постанову суду
першої інстанції скасовано. Позов
задоволено частково. Визнано
протиправними дії УПФ щодо відмови
ОСОБА_4 у перерахунку пенсії згідно
наданої нею довідки про заробітну
плату від 05.09.2011 № 138, з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
і соціально-побутові потреби,
індексації заробітної плати.
Зобов'язано УПФ здійснити перерахунок
та виплату пенсії ОСОБА_4 згідно
наданої довідки про заробітну плату
від 05.09.2011 № 138, з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
і соціально-побутові потреби,
індексації заробітної плати, починаючи
з 20.04.2011.

У касаційній скарзі УПФУ, посилаючись
на порушення судом апеляційної
інстанції норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати судове рішення та прийняти
нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

У запереченні на касаційну скаргу
ОСОБА_4, посилаючись на законність
постанови суду апеляційної інстанції,
просить залишити її без змін.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи, викладені у
касаційній скарзі, правильність
застосування апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права
і правової оцінки обставин у справі у
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено, що 04.01.2011 ОСОБА_4
призначено пенсію за віком відповідно
до Закону України «Про державну
службу». Оскільки при призначенні
пенсій не були включені всі складові
заробітної плати, 19.09.2011 позивач
звернулась до УПФ із заявою про
проведення її перерахунку з
урахуванням довідки № 138 від 05.09.2011.

Листом УПФ № с/3212 від 03.10.2011 позивачу
відмовлено у проведенні перерахунку
пенсії з посиланням на те, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань, компенсація за невикористану
щорічну відпустку, індексація
заробітної плати не належать до
складових заробітної плати державного
службовця, а тому не можуть бути
враховані при обчисленні пенсії.

Частково задовольняючи позов,
апеляційний суд виходив з того, що
матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань, сума
індексації заробітної плати,
матеріальна допомога на оздоровлення,
на які нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, включається до складу
заробітної плати державного службовця
та враховується при обчисленні розміру
його пенсії, оскільки перевага має
надаватись спеціальним нормам, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, за наведених
обставин - статті 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та стаття 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення», а
не таким, які щодо спірних відносин є
загальними (статті 33, 37 Закону України
«Про державну службу» та стаття 2 «Про
оплату праці»).

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу» (у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 % від сум їх
заробітної плати, на які нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці»
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої
зазначеної статті до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до виплат (доходів), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, належать, зокрема: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим самим Законом були
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічний висновок щодо
застосування вищезазначених норм
матеріального права міститься у
постановах Верховного Суду України №
21-430а11, №21-125а13, № 21-97а13.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
оскаржуване судове рішення
постановлене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а доводи касаційної скарги є
необґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в місті
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області залишити
без задоволення, а постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244 КАС України.

Судді: