Справа № 815/6360/14
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6360/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
м.Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді
Єфіменка К.С., розглянувши в приміщенні
суду в порядку письмового провадження
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління
Укртрансінспекції в Одеській області
про визнання протиправними та
скасування постанов Управління
Укртрансінспекції в Одеській області
№045027, №045028, №045029, №045030, №045031, №045032,
№045033 від 04.03.2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся
ОСОБА_1 до Управління
Укртрансінспекції в Одеській області
про визнання протиправними та
скасування постанов Управління
Укртрансінспекції в Одеській області
№045027, №045028, №045029, №045030, №045031, №045032,
№045033 від 04.03.2014 року.

В судове засідання 01.12.2014 року прибув
представник позивача, представник
відповідача був сповіщений належним
чином про дату, час та місце слухання
справи але в судове засідання не
з`явився (а.с.74), ніяких клопотань від
нього не надходило, суд за власною
ініціативою виніс на обговорення
питання про розгляд справи в
письмовому провадженні, представник
позивача не заперечував, а тому згідно
ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України справа була
розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши наявні в справі
письмові докази суд встановив наступні
факти та обставини:

Відповідач на підставі ст.6 Закону
України "Про автомобільний транспорт"
та Постанови Кабінету Міністрів
України від 08.11.2006 року №1567 "Про
затвердження Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті" є регіональним підрозділом
центрального органу державної
виконавчої влади в галузі
автомобільного транспорту, якому
надані повноваження щодо розгляду
скарг на постанови регіональних
управлінь з питань застосування до
перевізників
адміністративно-господарських
санкцій, а тому його дії, рішення чи
бездіяльність з цього приводу на
підставі ст.55 Конституції України, п.1
ч.2 ст.17, ст.104 КАС України можуть бути
оскаржені до суду в порядку
адміністративного судочинства.

13.02.2014 року державними інспекторами
управління Укртрансінспекції в
Одеській області було здійснено
перевірку автомобіля «Renault-Magnum»
номерний номер НОМЕР_1, свідоцтво про
реєстрацію НОМЕР_2 з п/прицепом «Lamberet
LVFS3E», номерний знак НОМЕР_3, свідоцтво
про реєстрацію НОМЕР_4 під керуванням
водія ОСОБА_1. Зазначений транспортний
засіб, згідно свідоцтва про державну
реєстрацію належить позивачу. За
результатами перевірки було складено
акт перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом №060241 від 13.02.2014 року (а.с.21).

04.03.2014 року керуючись п.27 Постанови
Кабінету Міністрів від 08.11.2006 року №1567
"Про затвердження Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті", управлінням
Укртрансінспекції в Одеській області
було розглянуто вищезазначений акт
перевірки та прийняте рішення про
застосування до позивача
адміністративно-господарські штрафи
відповідно до абз.11 ч.1 ст.60 Закону
України "Про автомобільний транспорт".

За результатом розгляду акту перевірки
винесено постанови №№045027 - 045033 від
04.03.2014 року про застосування
адміністративно-господарських штрафів
(а.с.23-29).

При застосуванні
адміністративно-господарських санкцій
управління Укртрансінспекціїї в
Одеській області виходило з
наступного.

Згідно ч.3 ст.60 Закону України "Про
автомобільний транспорт" при вчинені
однією особою двох або більше
правопорушень
адміністративно-господарський штраф
накладається за кожне правопорушення
окремо.

Наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 24.06.2010 року №385,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 20.10.2010 року за
№946/18241 затверджено "Інструкцію з
використання контрольних пристроїв
(тахографів) на автомобільному
транспорті.

Пунктом 3.3 Інструкції визначено, що
водій транспортного засобу,
обладнаного тахографом, має при собі:
протокол про перевірку та адаптацію
тахографа до транспортного засобу,
заповнені тахокарти у кількості що
передбачено ЄТУР, або картку водія чи
роздруківку даних роботи тахографа.

Пунктом 1.1 Інструкції визначено, що її
положення розроблені відповідно до
вимог Європейської угоди щодо роботи
екіпажів транспортних засобів, які
виконують міжнародні автомобільні
перевезення, Конвенції Міжнародної
організації праці 1979 року №153 про
тривалість робочого часу та періоди
відпочинку на дорожньому транспорті,
ратифікованої державою Україна, а
також Законів України "Про
автомобільний транспорт" та "Про
дорожній рух". З 20.12.2010 року набула
чинності Поправка №6 до ЄУТР в частині
необхідності надання до контролю
реєстраційних листків (тахокарт) за
поточний день та попередні 28
календарних днів.

Пунктом 1.3 Інструкція декларує, що дія
даного нормативного документу
поширюється на суб'єктів
господарювання які проводять
діяльність у сфері надання послуг з
перевезення пасажирів та/ або вантажів
автомобільними транспортними засобами
без будь-якого розмежування на види
(міжнародні/ внутрішні) перевезення.

Але суд вважає, що вказані доводи
відповідача є помилковими з огляду на
наступне.

Статтею 5 Закону України № 2344-ІІІ
визначено, що основним завданням
державного регулювання та контролю у
сфері автомобільного транспорту є
створення умов безпечного, якісного й
ефективного перевезення пасажирів та
вантажів, надання додаткових
транспортних послуг.

Частиною 11 ст.6 зазначеного Закону
України передбачено, що державний
контроль автомобільних перевізників
здійснюється шляхом проведення
планових, позапланових і рейдових
перевірок.

Процедуру здійснення державного
контролю за додержанням суб'єктами
господарювання, які провадять
діяльність у сфері автомобільного
транспорту (далі - суб'єкти
господарювання), вимог законодавства
про автомобільний транспорт, норм та
стандартів щодо організації
перевезень пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом, норм
міжнародних договорів про міжнародне
автомобільне сполучення, наявністю
відповідних ліцензій і ліцензійних
карток, виконанням ними ліцензійних
умов, а також процедуру здійснення
державного нагляду за забезпеченням
такими суб'єктами господарювання
безпеки автомобільних передбачено
Порядком здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567
(надалі Порядок № 1567).

Згідно п.п.2,3,4 Порядку № 1567 державному
контролю підлягають усі транспортні
засоби вітчизняних та іноземних
суб'єктів господарювання, що
здійснюють автомобільні перевезення
пасажирів та вантажів на території
України. Органами державного контролю
на автомобільному транспорті (далі -
органи державного контролю) є
Укртрансінспекція, її територіальні
органи - управління в Автономній
Республіці Крим, обласні, Київське та
Севастопольське міські, районні
управління.

Статтею 39 Закону України "Про
автомобільний транспорт" передбачено,
що автомобільні перевізники, водії,
пасажири повинні мати і пред'являти
особам, які уповноважені здійснювати
контроль на автомобільному транспорті
та у сфері безпеки дорожнього руху,
документи, на підставі яких
виконуються пасажирські перевезення.

Документами для регулярних
пасажирських перевезень є: для
автомобільного перевізника - ліцензія,
договір із органами виконавчої влади
та органами місцевого самоврядування
чи їх дозвіл, паспорт маршруту,
документ, що засвідчує використання
автобуса на законних підставах, інші
документи, передбачені законодавством
України; для водія автобуса -
посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на
транспортний засіб, ліцензійна картка,
квитково-касовий лист, схема маршруту,
розклад руху, таблиця вартості проїзду
(крім міських перевезень), інші
документи, передбачені законодавством
України.

Відповідно до абз.3 ч. 1 ст. 60 Закону
України "Про автомобільний транспорт"
за порушення законодавства про
автомобільний транспорт до
автомобільних перевізників
застосовуються
адміністративно-господарські штрафи:
за надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

При цьому, згідно ст. 1 Закону України №
2344-ІІІ автомобільний перевізник -
фізична або юридична особа, яка
здійснює на комерційній основі чи за
власний кошт перевезення пасажирів чи
(та) вантажів транспортними засобами;
водій - особа, яка керує транспортним
засобом і має відповідне посвідчення
встановленого зразка; регулярні
пасажирські перевезення - перевезення
пасажирів на автобусному маршруті
загального користування за умовами,
визначеними паспортом маршруту,
затвердженим в установленому порядку
органами виконавчої влади та органами
місцевого самоврядування або
уповноваженими органами Договірних
Сторін у разі міжнародних перевезень.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про
автомобільний транспорт" з метою
організації безпечної праці та
ефективного контролю за роботою водіїв
транспортних засобів автомобільні
перевізники зобов'язані:
організовувати роботу водіїв
транспортних засобів, режими їх праці
та відпочинку відповідно до вимог
законодавства України; здійснювати
заходи, спрямовані на забезпечення
безпеки дорожнього руху; забезпечувати
виконання вимог законодавства з питань
охорони праці; здійснювати організацію
та контроль за своєчасним проходженням
водіями медичного огляду,
забезпечувати їх санітарно-побутовими
приміщеннями й обладнанням.

Особливості регулювання робочого часу
та часу відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів та порядок його
обліку встановлені Положенням про
робочий час і час відпочинку водіїв
колісних транспортних засобів,
затвердженого Наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від 07.06.2010
року № 340 (далі Положення № 340).

Згідно п.п.7.1,7.2 Положення № 340 державний
контроль за дотриманням режимів праці
та відпочинку водіїв здійснюється
посадовими особами урядового органу
державного управляння з питань
контролю на автомобільному транспорті.
Головний орган, на який покладається
забезпечення безпеки дорожнього руху,
здійснює перевірку встановленого
режиму праці і відпочинку водіїв
відповідно до чинного законодавства
України.

Пунктом 6.1 Положення № 340 передбачено,
що автобуси, що використовуються для
нерегулярних і регулярних спеціальних
пасажирських перевезень, для
регулярних пасажирських перевезень на
міжміських автобусних маршрутах
протяжністю понад 50 км, вантажні
автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн
повинні бути обладнані діючими та
повіреними тахографами.

Зазначений пункт Положення в частині
перевезення вантажів колісними
транспортними засобами з повною масою
понад 12 тонн, нерегулярних і регулярних
спеціальних пасажирських перевезень,
регулярних пасажирських перевезень на
міжміських автобусних маршрутах
протяжністю від 50 до 150 км, набирає
чинності з 01.06.2013 року (п. 4 наказу
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 07.06. 2010 року № 340).

Відповідно до п.6.3 Положення № 340 до
набрання чинності пунктом 6.1 цього
розділу водій, який керує транспортним
засобом, що зазначений у пункті 6.1 цього
розділу та не обладнаний тахографом,
веде індивідуальну контрольну книжку
водія (додаток 3).

Порядок установлення, технічного
обслуговування та використання
контрольних пристроїв (тахографів) на
автомобільних транспортних засобах
(крім таксі), які використовуються для
надання послуг з перевезення пасажирів
та вантажів визначено Інструкцією з
використання контрольних пристроїв
(тахографів) на автомобільному
транспорті, затвердженою наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України 24.06.2010 року №385, відповідно до
п.1.4 якої контрольний пристрій
(тахограф) - обладнання, яке є засобом
вимірювальної техніки, призначене для
встановлення на транспортних засобах
для показу та реєстрації в
автоматичному чи напівавтоматичному
режимі інформації про рух таких
транспортних засобів та про певні
періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта
- бланк, призначений для внесення й
зберігання зареєстрованих даних, який
вводять в аналоговий контрольний
пристрій (тахограф) та на якому
маркувальні пристрої останнього
здійснюють безперервну реєстрацію
інформації, що підлягає фіксуванню
відповідно до положень ЄУТР.

Пунктом 2.7 Інструкції №385 визначено, що
за результатами перевірки та адаптації
тахографа до транспортного засобу
пункт сервісу тахографа оформляє у
двох примірниках протокол перевірки та
адаптації тахографа до транспортного
засобу за формою наведеною в додатку 1
цієї інструкції. Протокол перевірки та
адаптації тахографа до транспортного
засобу зберігають протягом трьох років
з дати проведення робіт.

Відповідно до п.3.3 Інструкції №385 водій
транспортного засобу, обладнаного
тахографом зобов'язаний мати при собі
протокол про перевірку та адаптацію
тахографа до транспортного засобу;
заповнені тахокарти у кількості, що
передбачена Європейською угодою щодо
роботи екіпажів транспортних засобів
(ЄУТР), які виконують міжнародні
автомобільні перевезення, або картку
водія чи роздруківку даних роботи
тахографа у разі обладнання
транспортного засобу цифровим
тахографом.

З 20.12.2010 року набула чинності Поправка
№ 6 до Європейської угоди щодо роботи
екіпажів транспортних засобів (ЄУТР) в
частині надання до контролю
реєстраційних листків (тахограм) за
поточний день та попередні 28
календарних днів.

Відповідно п.п.6.2,6.4 Положення про
робочий час і час відпочинку водіїв
колісних транспортних засобів, облік
робочого часу водіїв здійснюється на
основі табеля обліку використання
робочого часу. Перевізник, який
використовує водіїв за наймом,
щомісяця складає графік змінності
водіїв, веде відомість обліку робочого
часу та відпочинку водія (додаток 2), у
якій щодо кожної робочої зміни
зазначаються планові та фактичні дані
щодо маршруту, початок та кінець
робочої зміни. Графік змінності водіїв,
відомість обліку робочого часу та
відпочинку водіїв зберігаються у
Перевізника.

Із системного аналізу вищевикладених
норм законодавства витікає, що з 01.06.2013
року транспортний засіб повинен бути
обладнаний працюючим тахографом, а у
разі його відсутності водій в повинен
мати при собі індивідуальну контрольну
книжку водія за формою, визначеною
додатком 3 до Положення № 340.

Як було встановлено контролюючим
органом, під час здійснення перевірки
автотранспортного засобу, який
належить на праві власності ОСОБА_1 у
транспортному засобі був діючий та
повірений тахограф.

Разом із тим, як було достовірно
встановлено судом співробітниками
Управління Укртрансінспекції в
Одеській області в ході проведення
перевірки автотранспортного засобу
позивача наявність чи відсутність
індивідуальної книжки водія не
встановлювалась. Ними було встановлено
відсутність щоденних реєстраційних
листків праці та відпочинку водія (з
01.02.2014 року по 07.02.2014 року), необхідність
наявності якого для водіїв
транспортних засобів як документу, на
підставі якого здійснюються
автомобільні пасажирські (вантажні)
перевезення, законодавством про
автомобільний транспорт не
передбачено.

При цьому, як вбачається із
оскаржуваної постанови Управління
Укртрансінспекції в Одеській області
№ 031309 від 23.10.2013 року та матеріалів, на
підставі яких її було прийнято
відповідачем, за відсутність
зазначеного листка праці та відпочинку
водія до позивача були застосовані
адміністративно-господарські санкції
взагалі у відповідності до абзацу 8 ч. 1
ст. 60 Закону України "Про автомобільний
транспорт", яким передбачено
відповідальність перевізників за
порушення режимів праці та відпочинку
водіями транспортних засобів.

Разом з тим, виходячи із приписів
розділів ІІІ-V Положення про робочий
час і час відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів, відповідач
безпідставно ототожнив відсутність
щоденних листків праці та відпочинку
водія з порушенням перевізником
режиму праці та відпочинку водія та
застосував до позивача вид
відповідальності за порушення, яке в
ході рейдової перевірки від 29.09.2013 року
фактично не встановлювалось, адже
фактів допущення порушення
перевізником режиму праці та
відпочинку водія за 10.09.2013 року
виявлено не було.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить
висновку про відсутність у Управління
Укртрансінспекції в Одеській області
правових підстав для застосування до
позивача
адміністративно-господарського
штрафу, передбаченого абзацом 8 ч.1 ст.60
Закону України "Про автомобільний
транспорт.

Оскільки оскаржені позивачем
постанови прийняті з-за відсутності
правових підстав, згідно положень ч.3
ст.2 КАС України вони є протиправними та
підлягають визнанню такими шляхом
задоволення заявлених позовних вимог
згідно ч.2 ст.162 КАС України.

Судові витрати розподілити у
відповідності до вимог ст.94 КАС
України.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та
скасувати постанови Управління
Укртрансінспекції в Одеській області
від 04.03.2014 року №045027, №045028, №045029, №045030,
№045031, №045032, №045033 про застосування
штрафних санкцій до ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання повного тексту
постанови.

Суддя
Єфіменко
К.С.