Справа № 817/1749/14
Суддя: Махаринець Д. Є.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1749/14

20 листопада 2014 року 13год. 05хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Махаринця Д. Є. за
участю секретаря судового засідання
Гладкий Р.І. та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Учасника ТОВ "Лісова долина" ОСОБА_4
Учасника ТОВ "Лісова долина" ОСОБА_3

до Рівненської обласної ради
про визнання протиправним та
скасування рішення,ВСТАНОВИВ :

Учасники Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина"
ОСОБА_4, ОСОБА_3 звернулися до суду з
адміністративним позовом до
Рівненської обласної ради про визнання
протиправним та скасування рішення від
25.10.2013 року №1045, в частині припинення
права користування ТОВ "Лісова долина"
усіма мисливськими угіддями
Любомирського лісництва Державного
підприємства "Рівненське лісове
господарство" загальною площею 2995 га.

Представник позивачів у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав викладених в позовній заяві.

На обґрунтування позовних вимог
представник позивачів пояснив, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина"
створене з метою ведення мисливського
господарства, у зв'язку з чим отримало у
користування мисливські угіддя
Любомирського лісництва ДП "Рівненське
лісове господарство". Проте, на
підставі добровільної відмови,
підписаної директором ОСОБА_5,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина"
позбавлене права користування
мисливськими угіддями. Представник
позивачів вважає, що директор
товариства не мав повноважень на
підписання відмови від імені
товариства, оскільки вирішення даного
питання належить до виключної
компетенції загальних зборів його
учасників. Крім того, представник
позивачів вказує на ту обставину, що
зазначені мисливські угіддя були в
подальшому передані у користування
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина плюс",
засновником якої також є ОСОБА_5, про що
Рівненською обласною радою прийнято
відповідне рішення. Наголошує на
неможливості вказаної особи діяти від
імені Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина" у
своїх власних інтересах, в зв'язку з чим
просить позов задовольнити, визнати
протиправним скасувати рішення
Рівненської обласної ради від 25.10.2013
року №1045.

Представник відповідача долучив до
матеріалів справи письмове
заперечення проти позову у яких
зазначив, що при прийнятті
оспорюваного рішення Рівненська
обласна рада діяла на підставі та в
межах повноважень. Зокрема,
представник відповідача вказав, що
обласною радою дотримано усі необхідні
вимоги статті 22 Закону України "Про
мисливське господарство та полювання"
від 22.02.2000 року №1478-III щодо порядку
прийняття рішення про надання у
користування мисливських угідь для
ведення мисливського господарства, а
також вимоги Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" від
21.05.1997 року №280/97-ВР щодо процедури його
прийняття. Просить у задоволенні
позову відмовити. В судове засідання
призначене на 20.11.2014 року не прибув,
долучив заяву у якій просив провести
розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення представника
позивачів, повно і всебічно з'ясувавши
всі обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд приходить до
висновку, що у задоволенні позову слід
відмовити повністю.

Судом встановлено, що 02.10.2008 року
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина"
зареєстроване як юридична особа.
Основним видом діяльності товариства
згідно КВЕД є 01.70 "Мисливство,
відловлювання тварин і надання
пов'язаних із ними послуг". Станом на
11.10.2013 року засновниками товариства є
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, керівником -
ОСОБА_5.

30.05.2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина плюс"
зареєстроване як юридична особа.
Основним видом діяльності товариства
згідно КВЕД є 01.70 "Мисливство,
відловлювання тварин і надання
пов'язаних із ними послуг".

Рішенням Рівненської обласної ради від
25.10.2013 року №1045 припинено право
користування підприємств, установ та
організацій мисливськими угіддями
області. Пунктом 1 вказаного рішення на
підставі добровільної відмови
припинено право користування
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина" усіма
мисливськими угіддями Любомирського
лісництва Державного підприємства
"Рівненське лісове господарство"
загальною площею 2995 га.

Рішенням Рівненської обласної ради від
25.10.2013 року №1046 підприємствам,
установам та організаціям надано право
користування мисливськими угіддями
області. Абзацом 6 пункту 1 вказаного
рішення Товариству з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина плюс"
надано у користування строком на 25
років мисливські угіддя загальною
площею 3466,96 га. З додатку 2 до даного
рішення вбачається, що до складу цих
мисливських угідь увійшли: мисливські
угіддя Любомирського лісництва
Державного підприємства "Рівненське
лісове господарство" (кв. 1-46) площею 3181,4
га; мисливські угіддя лісового фонду
Державного підприємства
спеціалізоване лісогосподарське
агропромислове підприємство
"Костопільський держспецлісгосп" (кв. 19,
20) площею 115 га; землі Мащанської
сільської ради у розрізі власників
пайових наділів громадян в кількості 72
шт. площею 170,56 га.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією і
законами України.

Згідно з ст. 16 Лісового кодексу України,
право користування лісами
здійснюється в порядку постійного та
тимчасового користування лісами.

Частинами 1-4 статті 18 Лісового кодексу
України передбачено, що об'єктом
тимчасового користування можуть бути
всі ліси, що перебувають у державній,
комунальній або приватній власності.
Тимчасове користування лісами може
бути: довгостроковим - терміном від
одного до п'ятдесяти років і
короткостроковим - терміном до одного
року. Довгострокове тимчасове
користування лісами - засноване на
договорі строкове платне використання
лісових ділянок, які виділяються для
потреб мисливського господарства,
культурно-оздоровчих, рекреаційних,
спортивних, туристичних і
освітньо-виховних цілей, проведення
науково-дослідних робіт. Довгострокове
тимчасове користування лісами
державної та комунальної власності
здійснюється без вилучення земельних
ділянок у постійних користувачів
лісами на підставі рішення відповідних
органів виконавчої влади та органів
місцевого самоврядування, прийнятого в
межах їх повноважень за погодженням з
постійними користувачами лісами та
органом виконавчої влади з питань
лісового господарства Автономної
Республіки Крим, центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері лісового
господарства.

Відповідно до ст. 75 Лісового кодексу
України, використання корисних
властивостей лісів для потреб
мисливського господарства
здійснюється відповідно до цього
Кодексу та законів України "Про
тваринний світ", "Про мисливське
господарство та полювання".

Згідно з ст. 24 Закону України "Про
тваринний світ" від 13.12.2001 року №2894-III,
організація і ведення мисливського
господарства, полювання та надання у
користування мисливських угідь
здійснюються у порядку, встановленому
Законом України "Про мисливське
господарство та полювання", іншими
нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 21 Закону України "Про
мисливське господарство та полювання"
від 22.02.2000 року №1478-III встановлено, що
ведення мисливського господарства
здійснюється користувачами
мисливських угідь.

Частиною 1 статті 22 Закону України "Про
мисливське господарство та полювання"
від 22.02.2000 року №1478-III визначено, що
мисливські угіддя для ведення
мисливського господарства надаються у
користування Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, обласними,
Київською та Севастопольською
міськими радами за поданням
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
лісового та мисливського господарства,
погодженим з Радою міністрів
Автономної Республіки Крим, обласними,
Київською та Севастопольською
міськими державними адміністраціями, а
також власниками або користувачами
земельних ділянок.

Таким чином, ведення мисливського
господарства здійснюється в межах
мисливських угідь, що надаються у
користування підприємствам, установам
та організаціям у порядку,
встановленому статтею 22 Закону України
"Про мисливське господарство та
полювання" від 22.02.2000 року №1478-III.

Зокрема, прийняттю Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, обласними,
Київською та Севастопольською
міськими радами рішень про надання у
користування мисливських угідь
повинно передувати внесення
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
лісового та мисливського господарства
до відповідної ради подання, яке
погоджується з Радою міністрів
Автономної Республіки Крим, обласними,
Київською та Севастопольською
міськими державними адміністраціями, а
також, у разі наявності - з власниками
або користувачами земельних ділянок.

В силу вимог пункту 1 Положення про
Державне агентство лісових ресурсів
України, що затверджене Указом
Президента України від 13.04.2011 року
№458/2011, останнє є центральним органом
виконавчої влади, який забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
лісового та мисливського господарства.

Судом досліджено, що підставою для
прийняття оспорюваного рішення, в
частині, що стосується Товариства з
обмеженою відповідальністю "Лісова
долина", став лист керівника Товариства
про відмову від користування
мисливськими угіддями. Проект рішення
з цього приводу був розроблений та
внесений на розгляд обласної ради.

Суд зауважує, що позивачі мали усі
можливості здійснення контролю за
діяльністю директора, оскільки є
учасниками Товариства та мали право
скликати загальні збори з будь-якого
питання. Так, 14.10.2013 року, тобто за 9 днів
до прийняття обласною радою
оскаржуваного рішення, позивачам були
відомі обставини щодо дій директора
ОСОБА_5 щодо відмови від права
користування мисливськими угіддями,
про що йдеться у листі позивачів на
адресу Рівненської обласної державної
адміністрації, прокуратури
Рівненської області та Управління МВС
України у Рівненській області, копія
якого знаходиться в матеріалах справи.
Однак позивачі не ініціювали та не
скликали загальні збори товариства, не
вживали заходів щодо обмеження
директора у представництві, не
оскаржили його дій.

Тому, суд приходить до висновку, що при
прийнятті оспорюваного рішення
відповідач діяв на підставі, в межах
власних повноважень, а також у спосіб,
визначений законом.

Як вбачається з позовної заяви та
наданих в судовому засіданні пояснень
представника позивачів, в
обґрунтування позовних вимог ними
покладено обставини протиправного, на
їх думку, припинення права
користування Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина"
мисливськими угіддями, внаслідок
підписання добровільної відмови
директором товариства ОСОБА_5, який не
мав на це відповідних повноважень.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 23 Закону
України "Про мисливське господарство
та полювання" від 22.02.2000 року №1478-III,
право користування мисливськими
угіддями припиняється у разі
добровільної відмови від користування.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 23 Закону України
"Про мисливське господарство та
полювання" від 22.02.2000 року №1478-III,
рішення про припинення права
користування мисливськими угіддями у
випадку, встановленому абзацом третім
частини першої цієї статті приймаються
за поданням центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері лісового та
мисливського господарства, або
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів, тими самими органами, які
уповноважені на надання у користування
мисливських угідь.

Відповідно до ст.116 ЦК України учасники
господарського товариства мають право
у порядку, встановленому установчим
документом товариства та законом: 1)
брати участь в управлінні товариством
у порядку, визначеному в установчому
документі, крім випадків, встановлених
законом; 2) брати участь у розподілі
прибутку товариства і одержувати його
частину (дивіденди); 3) вийти у
встановленому порядку з товариства; 4)
здійснити відчуження часток у
статутному (складеному) капіталі
товариства, цінних паперів, що
засвідчують участь у товаристві, у
порядку встановленому установчим
документом. Учасники господарського
товариства можуть також мати інші
права, встановлені установчим
документом товариства та законом.
Аналогічні права учасників товариства
передбачені ст.10 Закону України "Про
господарські товариства".

Відповідно до п.4.1 Статуту ТОВ "Лісова
долина" управління товариством
здійснюється, зокрема, директором як
виконавчим органом товариства, а
згідно п.4.9 Статут директор дії без
доручення від імені товариства та
представляє інтереси товариства в
межах повноважень визначених Статутом.

З огляду на вищенаведене, суд не вбачає
з боку відповідача порушень діючого
законодавства, які б спричинили
порушення прав та охоронюваних законом
інтересів позивача та приходить до
висновку, що відповідач діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені нормами чинного
законодавства України.

Таким чином, рішення Рівненської
обласної ради "Про припинення права
користування мисливськими угіддями"
від 25.10.2013 року №1045 є правомірним, а у
задоволенні позовних вимог слід
відмовити повністю.

Згідно з ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони, зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, судом визнається, що
позивачем у позовній заяві не були
наведені обставини, які б
підтверджувались достатніми доказами,
які б свідчили про обґрунтованість
позовних вимог. Докази, подані
позивачем, не підтверджують обставини,
на які позивач посилається в
обґрунтування позовних вимог, та були
спростовані доводами відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Зважаючи на вищенаведене, суд
приходить до висновку, що в позові
відсутнє обґрунтування протиправності
дій Рівненської обласної ради,
оскільки відповідач у своїх діях
керувався виключно нормами Лісового
кодексу, Закону України "Про мисливське
господарство та полювання", а також
Закону України "Про тваринний світ", Про
місцеве самоврядування".

Виходячи з вищевикладеного,
враховуючи, що в судовому засіданні
відповідач довів правомірність своїх
дій, суд приходить до висновку, що
вимоги позивача є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

У порядку встановленому статтею 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, судові витрати на користь
сторін не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову до Рівненської
обласної рада про визнання
протиправним та скасування рішення
від 25.10.2013 р. № 1045 відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Махаринець Д. Є.