Справа № 826/13109/14
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Кротюк О.В.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка
В.В., Шурка О.І.,

при секретарі -
Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 15 жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві до Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві про
скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві (далі - Позивач, ІДАБК)
звернулася до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві (далі -
Відповідач, Управління ДВС ГУЮ у м.
Києві) про: скасування постанови про
накладення штрафу від 21.08.2014 року №
43860910, винесеної головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у
м. Києві Магдою С.Г.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
15.10.2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю. При цьому суд першої
інстанції виходив з того, що Позивачем
не подано доказів, якими
підтверджується виконання судового
рішення у строк, наданий для
добровільного виконання, а посилання
на неможливість виконання рішення суду
з незалежних від нього причин є
необґрунтованим.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити
повністю. При цьому посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи в судове
засідання не з'явились, а тому справа
розглядалась за наявними у ній
матеріалами у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, а постанову
суду першої інстанції - без змін,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено судом першої
інстанції, на виконанні у Відповідача
знаходиться виконавчий лист Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30.04.2014 року № 826/11202/13-а про зобов'язання
ІДАБК повторно розглянути скаргу
ОСОБА_3 від 12.06.2013 року відповідно до
вимог ст. 39-1 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та вирішити питання щодо
наявності/відсутності підстав для
скасування реєстрації декларації про
початок виконання будівельних робіт
«Реконструкція з прибудовою частини
житлового будинку по вул. Звіринецькій,
25/20 в Печерському районі м. Києва» від
01.03.2013 року № КВ85.

На підставі заяви ОСОБА_3, постановою
відділу примусового виконання рішень
Управління ДВС ГУЮ у м. Києві від 07.07.2014
року відкрито виконавче провадження №
43860910 та встановлено боржнику
семиденний строк для добровільного
виконання виконавчого листа Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30.04.2014 року з моменту винесення даної
постанови.

Позивачем 28.04.2014 року на підставі
звернення ОСОБА_4 (а.с. 10) направлено на
адресу ОСОБА_5 (замовник будівництва) та
ТОВ «Інвестпроект» лист № 7/26-1/2804/10, в
якому Позивач висловив прохання
прибути до ІДАБК та надати зазначені у
листі документи.

Оскільки ОСОБА_5 у зазначений термін до
Позивача не прибув, а під час виїзду на
місце проведення перевірки доступ до
об'єкту будівництва був відсутній,
ІДАБК звернулася до Печерського РУ ГУ
МВС України у м. Києві з листом від
26.05.2014 року № 7/26-79/2605/09, в якому
відповідно до ст. 2 Закону України «Про
міліцію» просила сприяти у проведенні
перевірки та витребувати у замовника
будівництва необхідні документи.

Крім того, Позивач 27.06.2014 року звертався
з листом до прокуратури Печерського
району м. Києва, в якому, у зв'язку з
вищезазначеними обставинами, висловив
прохання щодо вжиття заходів
прокурорського реагування.

Поряд з цим, посадовою особою Позивача
на підставі направлення від 17.07.2014 року
(а.с. 36) було проведено позапланову
перевірку та складено акт про те, що за
адресою: м. Київ, вул. Звіринецька, 25/20
знаходиться житловий будинок та
господарські споруди; доступ до об'єкту
будівництва відсутній, вхідні двері
зачинені (а.с. 37).

У зв'язку з вищезазначеними
обставинами ІДАБК 17.07.2014 року на
підставі постанови про відкриття
виконавчого провадження від 07.07.2014 року
було повторно надіслано на адресу
ОСОБА_5 лист з вимогою прибути до
приміщення інспекції та надати
зазначені у листі документи.

Крім іншого, Позивачем 06.08.2014 року було
направлено лист Відповідачу, в якому
ІДАБК повідомила головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУЮ у
м. Києві про те, що з метою
добровільного виконання рішення
Окружного адміністративного суду м.
Києва розпочато проведення
позапланової перевірки
вищезазначеного об'єкта будівництва,
за результатами якої буде встановлено
наявність або відсутність підстав для
скасування декларації про початок
виконання будівельних робіт.

Разом з тим, 21.08.2014 року Відповідачем
винесено постанову про накладення на
Позивача штрафу у розмірі 680,00 грн. за
невиконання рішення суду в строк,
встановлений державним виконавцем.

ІДАБК, у зв'язку з неотриманням
відповіді на лист, направлений до
правоохоронних органів, повторно
звернулася до Прокуратури міста Києва
з листом від 22.08.2014 року № 7/26-54/2208/09, в
якому зазначила, що Позивачем було
здійснено виїзд на місце проведення
перевірки, проте доступ до об'єкту
будівництва відсутній, у зв'язку з чим у
листі повторно просила вжити заходів
прокурорського реагування.

На підставі встановлених вище
обставин, виходячи з системного
аналізу приписів ст. ст. 1, 6, 75, 89 Закону
України «Про виконавче провадження»,
суд першої інстанції дійшов висновку
про правомірність прийняття
Відповідачем постанови про накладення
штрафу, оскільки, по-перше, Позивачем не
було надано доказів виконання рішення
суду у строк, наданий для добровільного
виконання останнього, по-друге,
твердження останнього про
неможливість виконання рішення суду з
незалежних від нього причин є
необґрунтованим.

З таким висновком суду першої
інстанції не можна повністю погодитися
з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про виконавче провадження» (далі -
Закон) виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Відтак Закон імперативно
закріплює строк, протягом якого
рішення повинно бути виконано
самостійно.

Згідно ч. 1 ст. 75 Закону після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення.

Пунктом 13 ч. 3 ст. 11 Закону
передбачено право державного
виконавця у процесі здійснення
виконавчого провадження накладати
стягнення у вигляді штрафу на фізичних,
юридичних та посадових осіб у випадках,
передбачених законом.

Поряд з цим, приписи ч. 1 ст. 89
Закону визначають, що у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Отже, накладення штрафу можливе
виключно за умови, якщо рішення не
виконано без поважних причин.

Оцінюючи твердження Апелянта про
те, що останній не мав змоги виконати
рішення суду з незалежних від нього
обставин, що є поважною причиною та
унеможливлює застосування до Позивача
санкцій у вигляді штрафу, колегія
суддів зауважує наступне.

Як було встановлено вище, ІДАБК
неодноразово зверталася до замовника
будівництва з проханням прибути до
приміщення інспекції та надати
необхідні документи з метою вчинення
Позивачем дій на виконання рішення
суду.

Крім того, зі змісту постанови про
накладення штрафу від 21.08.2014 року та
акту проведення перевірки від 17.07.2014
року вбачається, що позапланова
перевірка щодо наявності/відсутності
підстав для скасування реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт була розпочата ІДАБК
ще до відкриття виконавчого
провадження, тоді як Позивач продовжує
вчиняти дії, спрямовані на виконання
відповідного рішення суду (а.с. 18, 37).

Факт вчинення посадовими особами
ІДАБК дій щодо виконання виконавчого
листа від 30.04.2014 року підтверджується
також неодноразовими зверненням
Позивача до правоохоронних органів з
метою сприяння у проведенні перевірки
та витребування необхідних документів.
При цьому, необхідно зауважити, що у
матеріалах справи відсутні документи,
якими підтверджується надання
вищезазначеними органами відповідей
на звернення ІДАБК протягом трьох
місяців з дня направлення першого
звернення.

При цьому, необхідно звернути
увагу на те, що у матеріалах справи
відсутні будь-які докази перевірки
державним виконавцем характеру причин
невиконання рішення суду, зокрема,
останнім не перевірено наявність
відповідей правоохоронних органів на
звернення Позивача.

Крім іншого, судова колегія
погоджується з доводами Апелянта про
відсутність в останнього повноважень
щодо примусового впливу на суб'єктів
містобудування, а тому необхідність
участі правоохоронних органів у
проведенні відповідної перевірки
повинна була бути врахована державним
виконавцем при встановленні причин
невиконання рішення суду.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції
зауважує, що в силу положень п. 10
Порядку виконання будівельних робіт,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України «Деякі питання
виконання підготовчих і будівельних
робіт» від 13.04.2011 року № 466, ІДАБК
перевіряє лише повноту даних,
зазначених у декларації про початок
виконання будівельних робіт, та
вносить їх до єдиного реєстру, а тому
твердження Позивача про необхідність
проведення позапланової перевірки з
метою встановлення наявності чи
відсутності підстав для скасування
відповідної декларації є
обґрунтованими.

Крім того, колегія суддів критично
оцінює твердження суду першої
інстанції про невжиття ІДАБК всіх
заходів щодо виконання рішення суду у
зв'язку з невикористанням Позивачем
права на звернення до суду із заявою
про відстрочку або розстрочку
виконання або про встановлення або
зміну способу і порядку виконання
рішення суду, оскільки відповідне
право сторони виконавчого провадження
є лише одним із можливих способів
забезпечення виконання рішення суду та
не може бути єдиною підставою для
визнання неповажними причин
невиконання судового рішення.

За таких обставин, судова колегія
вважає висновок Окружного
адміністративного суду м. Києва про
правомірність дій Відповідача щодо
накладення на ІДАБК штрафу за
невиконання рішення суду без поважних
причин передчасним, а відповідну
постанову державного виконавця такою,
що прийнята з порушенням положень ст. 89
Закону, оскільки останнім не було
надано оцінку поважності причин
невиконання судового рішення.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив судове
рішення з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Згідно приписів ст. 198 КАС України суд
апеляційної інстанції за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції має
право скасувати її та прийняти нову
постанову.

Відповідно до ч.1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції при вирішенні питання про
правомірність дій та рішень
Відповідача допущено порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, у зв'язку з чим вважає за
необхідне апеляційну скаргу Позивача
задовольнити повністю, а постанову
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207,
211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України - задовольнити повністю.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві про
скасування рішення - скасувати та
прийняти нову, якою позовні вимоги
задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення
штрафу від 21.08.2014 року у виконавчому
провадженні № 43860910, винесену головним
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Магдою С.Г.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо її було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі. Касаційна
скарга на судові рішення подається у
порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212
КАС України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя

Степанюк А.Г.

Судді:

Кузьменко В. В.

Шурко О.І.