Справа № 810/6246/14
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2014-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 грудня 2014 року 810/6246/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Терлецька О.О.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Порше Лізинг
Україна»

до Начальника Відділу
державної виконавчої служби
Бучанського міського
управління юстиції у Київській
області, Мазур Аліни Володимирівни,
Головного
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Бучанського міського
управління юстиції у Київській
області, Собяніної Олени
Володимирівни,

про визнання незаконними
дій та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Порше Лізинг
Україна» (далі - позивач) з
адміністративним позовом до
Начальника Відділу державної
виконавчої служби Бучанського
міського управління юстиції у
Київській області, Мазур Аліни
Володимирівни, (далі - відповідач-1) та
Головного державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Бучанського міського управління
юстиції у Київській області, Собяніної
Олени Володимирівни, (далі -
відповідач-2) про визнання незаконними
дій та скасування постанов.

Зміст позову складають вимоги
позивача про визнання дій відповідачів
при здійсненні виконавчого
провадження №44745223, порушеного за
виконавчим написом нотаріуса №1490 від
11.09.2014, - незаконними та вимоги про
скасування постанов відповідачів на
підставі яких відповідачу було
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження.

З письмових обґрунтувань
позивача щодо предмету позову слідує,
що відповідачі вчиняючи оскаржувані
дії та приймаючи оскаржувані постанови
діяли в порядку і спосіб, який не
передбачений чинним законодавством
України, зокрема і спеціальним законом
- Законом України «Про виконавче
провадження», а відтак - відмова у
відкритті виконавчого провадження за
заявою позивача є незаконною і
підлягає скасуванню.

Відповідач-1, будучи належним
чином повідомленим про час та дату
судового засідання, проти позову не
заперечив, суду не подав ніяких
пояснень чи документів щодо заявленого
позову, рівно як і не звернувся до суду
з обґрунтуванням свого нез?явлення до
суду, незважаючи на приписи статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України та свій статус суб?єкта владних
повноважень. За таких умов, суд
констатує відмову відповідача-1
сприяти судочинству в
адміністративній справі за позовом
проти дій та рішення відповідача-1 та
констатує грубе ігнорування
відповідачем-1 вимог процесуального
Закону.

Відповідач-2 проти позову
заперечив, подав до суду письмові
пояснення щодо позову, з яких слідує, що
єдиною підставою для оскаржуваних дій
та рішення відповідача-2 було ненадання
стягувачем (позивач у даній справі)
документального підтвердження щодо
місцезнаходження майна щодо якого мали
бути здійснені виконавчі дії. Однак
відповідач-2 в судове засідання не
з??явився та звернувся з клопотанням
про розгляд справи в письмовому
провадженні. Разом з тим, зважаючи на
формальний характер письмових
пояснень та неподання суду будь-яких
документів, які суд міг би оцінити як
докази у справі, а також не відсутність
пояснень щодо нез?явлення в судове
засідання, незважаючи на статус
відповідача який є суб?єктом владних
повноважень, - суд констатує
невиконання відповідачем-2 вимог
процесуального Закону щодо сприяння
адміністративному судочинству та
невиконання вимог статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в мірі, достатній для розуміння судом
підстав для заперечення проти позову.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні обставини.

11.09.2014 приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 був вчинений виконавчий
напис №1490 про повернення від гр. ОСОБА_4
на користь позивача транспортного
засобу Volkswagen Polo 1.4 номер кузова НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі -
транспортний засіб).

12.09.2014 позивач звернувся до
Відділу державної виконавчої служби
Бучанського МУЮв Київській області з
заявою про відкриття виконавчого
провадження за виконавчим написом, в
якій зазначило місцезнаходження
транспортного засобу - АДРЕСА_1.

12.09.2014 відповідачем-2 було
відкрите виконавче провадження №44745223
про примусове виконання напису
нотаріуса №1490 від 11.09.2014.

22.09.2014 відповідачем-2 були вчинені
дії по оголошенню вищезазначеного
транспортного засобу в розшук.

9.10.2014 за актом опису й арешту
майна, складеного за участю
відповідача-2, транспортний засіб був
вилучений у боржника та переданий
представнику позивача, - Сироті Є.І.
Таким чином, станом на 9.10.2014 виконавчий
напис нотаріуса №1490 від 11.09.2014 був
фактично виконаний.

Дані обставини не були заперечені
відповідачами ні в якій мірі.

23.10.2014 відповідачем-1 на підставі
статей 82 та 83 Закону України «Про
виконавче провадження» було винесено
постанову №94/1 про результати
перевірки виконавчого провадження
(далі - оскаржувана постанова №94/1),
згідно якої дії відповідача-2 при
виконанні напису нотаріуса №1490 від
11.09.2014 було визнано такими, які вчинені
з порушенням ст.20 Закону України «Про
виконавче провадження» та зобов?язано
відповідача-1скасувати постанову про
відкриття виконавчого провадження від
12.09.2014 та інші рішення, прийняті
відповідачем-2 в межах виконавчого
провадження №44745223.

Вже 23.10.2014 на виконання
оскаржуваної постанови №94/1
відповідач-2 виніс 4 постанови, якими
скасував свої постанови про відкриття
виконавчого провадження, про розшук
майна боржника та загальну постанову з
затвердженням, а також - виніс
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження за виконавчим
написом №1490 від 11.09.2014.

Надаючи правову оцінку
обставинам справи, суд виходить з
наступного.

З норми ч.1 ст. 83 Закону України
«Про виконавче провадження» слідує, що
начальник відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
а також керівник вищестоящого органу
державної виконавчої служби
здійснюють контроль за своєчасністю,
правильністю і повнотою виконання
рішень державним виконавцем.

Тобто дана норма дає підстави
суду робити висновок про те, що
завданням контролю за ст.83 Закону
України «Про виконавче провадження», -
є виконання рішень, зокрема і
виконавчого напису нотаріусу, а не
перешкоджання такому виконанню.

З матеріалів справи слідує, що
виконавчий напис нотаріуса був
фактично виконаний відповідачем-2, а
дії та оскаржувана постанова №94/1
відповідача-1 передбачають за своїм
змістом безпідставний поворот такого
виконання, що не передбачено нормами
Закону України «Про виконавче
провадження» і суперечить завданню
контролю, визначеного ст.83 зазначеного
Закону. Окрім того поворот виконання
рішення може бути вирішено винятково в
судовому порядку.

Такі дії відповідача-1 можуть
свідчити про обхід норм процесуального
законодавства (зокрема ст.380 Цивільного
процесуального кодексу України) та про
перевищення його управлінських
повноважень, що однак має бути
встановлено в межах та порядку
передбаченому чинним законодавством
України.

Також суд звертає увагу, що
статтею 26 Закону України «Про
виконавче провадження», на підставі
якої відповідач-2 виніс 23.10.2014 постанову
про відмову у відкритті виконавчого
провадження, - передбачено вичерпний
перелік підстав за яких відповідач-2
міг відмовити у відкритті виконавчого
провадження.

Зазначена норма Закону не містить
такої підстави як «відсутність
документального підтвердження
місцезнаходження майна», чи -
скасування вищестоящим органом
передньої постанови про відкриття
провадження. Відтак відповідач виніс
оскаржувані постанови від 23.10.2014
безпідставно та в порушення обмежень
на вчинення управлінських дій,
визначених статтею 19 Конституції
України.

Також з матеріалів справи не
слідує, що відповідачі яким-небудь
чином встановили порушення позивачем
вимог статті 18 та 19 Закону України «Про
виконавче провадження», які
передбачають вимоги направлені для
стягувача, необхідні та достатні для
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом.

За таких умов суд приходить до
висновку про правомірність позовних
вимог та про їх задоволення в повному
обсязі.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 128, 158-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати незаконними дії
начальника відділу державної
виконавчої служби Бучанського
міського управління юстиції у
Київській області Мазур Аліни
Володимирівни щодо визнання такими, що
вчинені з порушенням ст. 20 ЗУ «Про
виконавче провадження», дій головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Бучанського міського управління
юстиції у Київській області Собяніної
Олени Вадимівни при здійсненні
виконавчого провадження з виконання
виконавчого напису № 1490 від 11.09.2014р. та
зобов'язання її вжити заходи щодо
скасування постанов цього виконавчого
провадження.

3. Визнати незаконною та скасувати
повністю постанову начальника відділу
державної виконавчої служби
Бучанського міського управління
юстиції у Київській області Мазур
Аліни Володимирівни № 941/1 від 23.10.2014р.
про результати перевірки виконавчого
провадження.

4. Визнати незаконними дії головного
державного виконавця державної
виконавчої служби Бучанського
міського управління у Київській
області Собяніної Олени Вадимівни зі
скасування постанови від 23.10.2014р. про
скасування процесуального документу -
Постанова про відкриття виконавчого
провадження від 12.09.2014р.; постанови від
23.10.2014р. про скасування процесуального
документу - Постанова про розшук майна
боржника від 22.09.2014р., постанови від
23.10.2014р. про скасування процесуального
документу - Загальна постанова з
затвердженням від 08.10.2014р., та винесення
постанови від 23.10.2014р. про відмову у
відкритті виконавчого провадження за
виконавчим написом № 1490 від 11.09.2014р.

5. Визнати незаконною та скасувати
повністю постанову головного
державного виконавця державної
виконавчої служби Бучанського
міського управління у Київській
області Собяніної Олени Вадимівни
від 23.10.2014р. про скасування
процесуального документу - Постанова
про відкриття виконавчого
провадження від 12.09.2014р.

6. Визнати незаконною та скасувати
повністю постанову головного
державного виконавця державної
виконавчої служби Бучанського
міського управління у Київській
області Собяніної Олени Вадимівни
від 23.10.2014р. про скасування
процесуального документу - Постанова
про розшук майна боржника від 22.09.2014р.

7. Визнати незаконною та скасувати
повністю постанову головного
державного виконавця державної
виконавчої служби Бучанського
міського управління у Київській
області Собяніної Олени Вадимівни
від 23.10.2014р. про
скасування процесуального документу -
Загальна постанова з затвердженням від
08.10.2014р.

8. Визнати незаконною та скасувати
повністю постанову головного
державного виконавця державної
виконавчої служби Бучанського
міського управління у Київській
області Собяніної Олени Вадимівни від
23.10.2014р. про відмову у відкритті
виконавчого провадження за виконавчим
написом № 1490 від 11.09.2014р.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Терлецька О.О.