Справа № 825/1547/14
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1547/14
Головуючий у 1-й інстанції: Соломко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

02 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Горбань Н.І.,

суддів:
Земляної Г.В., Сорочка
Є.О.,

при секретарі:
Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 12.06.2014 року
у справі за його позовом до ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3, про зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області звернулася до
Чернігівського окружного
адміністративного суду з позовом до
ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про
зобов'язання відповідача знести за
власний рахунок самочинно збудовану
прибудову до житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 12.06.2014 року
в позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати незаконну, на її думку,
постанову суду першої інстанції та
постановити нову, якою задовольнити
позов. В своїй апеляційній скарзі
апелянт посилається на неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність оскаржуваного рішення,
що є підставою для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, що з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на
звернення Корюківського міського
голови Матюхи І.В. від 16.10.2013 № 735/03-16,
який в свою чергу звернувся за
результатами розгляду звернення
громадянки ОСОБА_3, Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Чернігівській області
згідно наказу № 636-ОД від 05.11.2013 (а.с.46)
проведено позапланову перевірку з
питань будівництва прибудови до
житлового будинку, що знаходиться в
АДРЕСА_2, яка здійснювалась громадянкою
ОСОБА_2, про що складено акт від 06.11.2013 №
1624 (а.с.9-10).

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_2
проводила виконання будівельних робіт
при будівництві прибудови до житлового
будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 без
повідомлення про початок їх виконання,
що є порушенням статті 34 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» та невідповідності
будівельних норм, стандартів та правил,
що є порушенням пункту 3.19* ДБН 360-92**. За
наслідками перевірки складено
протокол про адміністративне
правопорушення від 06.11.2013 (а.с.11-12) та
видано припис № 921 від 06.11.2013 (а.с.13-14).

Приписом від 06.11.2013 № 921 запропоновано
відповідачу усунути порушення в строк
до 06.02.2014, а саме демонтувати
прибудову(а.с13-14).

Згідно акту від 05.03.2014 р. № 247 позивачем
проведена позапланова перевірка
виконання вимог припису від 06.11.2013 року
№ 921, яким задокументовано факт
невиконання вимог вказаного припису.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог та
відсутність підстав для задоволення
позову.

Колгія суддів погоджується з такою
думкою з огляду на наступне.

Як встановлено судом,
Корюківська міська рада просила
Інспекцію провести перевірку щодо
законності будівництва всіх
господарських будівель, що знаходяться
в АДРЕСА_2 (а.с.15).

Відповідач в акті перевірки від 06.11.2013
№ 1624 вказав, що «дану прибудову зробила
на місці старої», проте представником
позивача даний факт не перевірено.

Відповідно до пункту 7 частини
четвертої статті 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та підпункту 8 пункту 11 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
посадові особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право
одержувати в установленому
законодавством порядку від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, фізичних осіб
інформацію та документи, необхідні для
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач не скористався вказаним правом
під час перевірки відповідача та не
витребував у відповідача
документального спростування тієї
обставини, що прибудова до житлового
будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2, є
самочинним будівництвом у розумінні
статті 376 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пунктів 22 та 24 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03.2012 № 6 «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» знесення самочинного
будівництва є крайньою мірою і можливе
лише тоді, коли використано усі
передбачені законодавством України
заходи щодо реагування та притягнення
винної особи до відповідальності. Під
істотним порушенням будівельних норм і
правил слід розуміти, зокрема,
недодержання архітектурних,
санітарних, екологічних, протипожежних
та інших вимог і правил, а також зміну
окремих конструктивних елементів
житлового будинку, будівлі, споруди, що
впливає на їх міцність і безпечність.
Знесення нерухомості, збудованої з
істотним відхиленням від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотним
порушенням будівельних норм і правил (у
тому числі за відсутності проекту),
можливе лише за умови, що неможлива
перебудова нерухомості відповідно до
проекту або відповідно до норм і
правил, визначених державними
правилами та санітарними нормами, або
якщо особа, яка здійснила (здійснює)
будівництво, відмовляється від такої
перебудови.

Відтак, знесення самочинного
будівництва є крайньою мірою і можливе
лише тоді, коли використано усі
передбачені законодавством України
заходи щодо реагування та притягнення
винної особи до відповідальності.

Рішення про знесення об'єкта
будівництва, навіть самочинно
збудованого, може прийматись лише за
умови наявності дійсних істотних
порушень вимог будівельних норм і
правил, які призводять чи можуть
призвести до порушення прав інших осіб
та інтересів суспільства.

Згідно до ч. 7 ст. 376 Цивільного Кодексу
України в разі істотного відхилення
від проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил суд за позовом відповідного
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво, провести відповідну
перебудову.

Зважаючи на наведене вище, прийняття
рішення про знесення самочинно
збудованого об'єкта законодавцем,
зокрема й положеннями статті 38 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», віднесено
до компетенції суду. В той час, як
контролюючий орган є лише суб'єктом
ініціювання відповідного судового
процесу та не може підміняти власним
управлінським приписом судове рішення,
адже лише суд наділений законом
широким колом процесуальних
можливостей для справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду спору.

Як вбачається із матеріалів справи,
спірний об'єкт будівництва збудований
відповідачем до належної йому на праві
приватної власності частини жилого
будинку. Право власності на 3/7 частки
даного будинку підтверджується копією
договору купівлі-продажу від 01.07.2003 за
реєстровим № 2158, посвідченого
державним нотаріусом Корюківської
державної нотаріальної контори (а.с.29).

З позову та матеріалів перевірки
випливає, що єдиною підставою для
визнання об'єкта перевірки самочинним
будівництвом була та обставина, що
будівництво прибудови до житлового
будинку в АДРЕСА_2, проведено без
повідомлення про початок виконання
зазначених робіт.

Звертаючись до суду із вимогою про
знесення прибудови до житлового
будинку, позивачем не доведено
обставин, які свідчать про істотність
порушення будівельних норм і правил
при її спорудженні (тобто про
недодержання архітектурних,
санітарних, екологічних, протипожежних
та інших вимог і правил), про істотне
відхилення від проекту, суперечність
таких дій суспільним інтересам або
порушення права інших осіб, істотне
порушення будівельних норм і правил
при будівництві, що веде до
неможливості їх усунення або ж про
відмову відповідача усунути такі
порушення.

Приймаючи до уваги, що Інспекцією не
надано жодного доказу в підтвердження
істотного порушення будівельних норм і
правил з боку відповідача, суд першої
інстанції правомірно дійшов висновку
про відсутність законних підстав для
знесення самочинно збудованої
прибудови до частини жилого будинку, що
належить відповідачу.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи,
викладені в апеляційній скарзі, не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта, які викладені в
апеляційній скарзі та третьої особи
ОСОБА_3, проголошені нею в судовому
засіданні, не спростовують рішення
суду першої інстанції.

За таких підстав, апеляційну скаргу -
необхідно залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст.158, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області - відмовити.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 12.06.2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Н.І.Горбань

Судді:
Г.В. Земляна

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 04.12.2014
року.

.

Головуючий суддя
Горбань Н.І.

Судді:
Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.