Справа № 807/3940/14
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2014-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 рокум. Ужгород№ 807/3940/14

Суддя Закарпатського окружного
адміністративного суду Рейті С. І.,
розглянувши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 до органу опіки і піклування
Тячівської районної державної
адміністрації, ОСОБА_2 про визнання
незаконним та скасування висновку
органу опіки і піклування та дій по
його складанню, -

ВСТАНОВИВ
:

ОСОБА_1 звернулась до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовом до органу опіки і піклування
Тячівської РДА та ОСОБА_2, яким просить
визнати незаконним та скасувати
висновок органу опіки і піклування
Тячівської РДА від 24.11.2014 року № 302 (про
залишення дітей на вихованні батька
ОСОБА_2) та протиправними дій по його
складанню.

Згідно ч. 2 ст. 107 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя відкриває провадження в
адміністративній справі за позовною
заявою, якщо відсутні підстави,
зокрема, для відмови у відкритті
провадження у справі.

У відкритті провадження в
адміністративній справі за позовною
заявою ОСОБА_1 до органу опіки і
піклування Тячівської РДА та ОСОБА_2
про визнання незаконним та скасування
висновку органу опіки і піклування та
дій по його складанню - слід відмовити
з підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС
України, оскільки даний спір не є
справою адміністративної юрисдикції,
виходячи з наступного:

Відповідно до п.4 ч.1 ст.3 Кодексу
адміністративного судочинства України
- адміністративне судочинство -
діяльність адміністративних судів
щодо розгляду і вирішення
адміністративних справ у порядку,
встановленому цим Кодексом. Згідно ч. 2
ст. 2 КАС України до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст.15 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Частиною 2 ст. 16 ЦК України
встановлено, що способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути, в тому числі, визнання права (п.1),
припинення дії, яка порушує право (п.3)
та визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб п.10 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Статтею 1 Цивільного процесуального
кодексу України (ЦПК України)
встановлено, що захист порушених прав
фізичних осіб є завданням цивільного
судочинства, та справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин проводиться за
правилами іншого судочинства,
розглядаються в порядку цивільного
судочинства (ч. 1 ст. 15 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 158 Сімейного
кодексу України (СК України) за заявою
матері, батька дитини орган опіки та
піклування визначає способи участі у
вихованні дитини та спілкуванні з нею
того з батьків, хто проживає окремо від
неї. Рішення органу опіки та
піклування, як зазначено в ч. 2 цієї ж
статті, є обов'язковим до виконання.
Згідно ч. 2 цього ст. 159 цього Кодексу суд
визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування.

Згідно пункту 29 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 3 від 01 березня 2013 року "Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ" рішення державних
адміністрацій районів, районних
державних адміністрацій у місті Києві
та Севастополі, виконавчих комітетів
районних у містах, сільських, селищних
рад про встановлення опіки та
піклування над дітьми стосується
відносин, що регулюються цивільним
(глава 6 ЦК) та сімейним (глава 19 СК)
законодавством, і не належать до сфери
публічно-правових відносин. Тому
вимоги заінтересованих осіб про
визнання таких рішень незаконними або
визнання незаконними дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб (стаття 18 СК) є спорами
про захист прав і інтересів і
відповідно до статті 15 ЦПК
розглядаються в порядку цивільного
судочинства.

Спірні правовідносини, які виникли між
позивачем та відповідачем, не містять
ознак публічності, оскільки рішенням
відповідача зачіпаються права
позивача в сфері приватних (сімейних)
правовідносин, захист яких, в силу
приписів частини 1 статті 15 ЦПК України,
віднесений до компетенції місцевого
суду в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з наведених приписів
законодавства, справа за позовом
ОСОБА_1 про оскарження рішення органу
опіки і піклування щодо залишення
дітей на виховані одного із батьків -
не підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Роз'яснити позивачу, що згідно ч.5 ст. 109
КАС України - повторне звернення тієї ж
особи до адміністративного суду з
таким самим адміністративним позовом,
щодо якого постановлено ухвалу про
відмову у відкритті провадження, не
допускається.

Керуючись п.1 ч.1 ст.109, ст. 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до органу опіки і піклування
Тячівської районної державної
адміністрації, ОСОБА_2 про визнання
незаконним та скасування висновку
органу опіки і піклування та дій по
його складанню.

2. Копію ухвали разом з позовною заявою
та усіма доданими до неї матеріалами
невідкладно надіслати особі, яка
подала позовну заяву.

3. Ухвала набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст.254 КАС
України, та може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, встановлені ст.186 КАС України.
Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення, а якщо
ухвалу було постановлено без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали (з
одночасним надсиланням її копії до
суду апеляційної інстанції).

Суддя

С.І. Рейті