Справа № 2а-0770/3590/12
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року

Справа № 876/6104/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Каралюса В.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Іршавський завод
продтоварів» на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2013
року у справі №2а-0770/3590/12 за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Іршавський завод продтоварів» до
Державної податкової інспекції в
Іршавському районі Закарпатської
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення -,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2012 року позивач Публічне
акціонерне товариство «Іршавський
завод продтоварів» до Державної
податкової інспекції в Іршавському
районі Закарпатської області, в якому
просив визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 06.11.2012
року.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2013
року у задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Іршавський
завод продтоварів» до Державної
податкової інспекції в Іршавському
районі Закарпатської області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду,
його оскаржив позивач, який в поданій
апеляційній скарзі, покликаючись на те,
що оскаржувана постанова прийнята з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, просить таку
скасувати та приняти нову якою
заявлені позовні вимоги задовольнити.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1 п.2 ст.197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, вважає за можливе розглядати
справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скаргаи
не підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи,
працівниками Державної податкової
інспекції у Іршавському районі
проведено камеральну перевірку
своєчасності сплати самостійно
визначеного грошового зобов'язання
(земельного податку) Публічним
акціонерним товариством «Іршавський
завод продтоварів».

За результатами проведеної перевірки
складено акт від 05.11.2012 року за №
842/1503/00412139, згідно якого встановлено
порушення термінів сплати податку
протягом строків, визначених п.57.1 ст. 57
Податкового кодексу України,
відповідальність за яке передбачена
ст. 126 Податкового кодексу України.

На підставі зазначеного акту 6
листопада 2012 року ДПІ у Іршавському
районі прийнято податкове
повідомлення - рішення за №
яким зобов'язано позивача сплатити
штраф у розмірі 20 % за порушення
граничних строків сплати узгодженої
суми податкового зобов'язання у сумі
24300,99 грн.

Згідно п.1.1 ст. 1 Податкового кодексу
України від 2 грудня 2010 року № 2755 - VI
(діє з 1 січня 2011 року, в редакції
станом на час виникнення спірних
правовідносин, далі - ПК України), ПК
України регулює відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Як визначено ст.269 ПК України,
платниками плати за землю є власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв), землекористувачі. Об'єктом
оподаткування плати за землю є
земельні ділянки, які перебувають у
власності або користуванні, земельні
частки (паї), які перебувають у
власності.

Відповідно до п.286.2 ст.286 ПК України,
платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і не
пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченомуст.46 цього Кодексу, з
розбивкою річної суми рівними частками
за місяцями.

Відповідно до п.54.1 ст.54 ПК України,
самостійно визначені платником у
поданій податковій декларації суми
грошового зобов'язання є узгодженими.
Такі суми грошового зобов'язання,
відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України,
платник зобов'язаний самостійно
сплатити протягом 10 календарних днів,
що настають за останнім днем
відповідного граничного строку для
подання податкової декларації.

При цьому, податкове зобов'язання щодо
плати за землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками власника
та землекористувачами земельних
ділянок за місцем знаходження
земельної ділянки за податковий
період, який дорівнює календарному
місяцю, щомісяця протягом 30
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Статтею 126 ПК України встановлено, що
у разі якщо платник податків не
сплачує суми самостійно визначеного
грошового зобов'язання протягом
строків, визначених цим Кодексом, такий
платник податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах: при затримці до 30
календарних днів включно, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 10
відсотків погашеної суми податкового
боргу; при затримці більше 30
календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Пунктом 11 розділу XX ПК України
передбачено, що штрафні (фінансові)
санкції (штрафи) за наслідками
перевірок, які здійснюються
контролюючими органами,
застосовуються у розмірах,
передбачених законом, чинним на день
прийняття рішень щодо застосування
таких штрафних (фінансових) санкцій (з
урахуванням норм п. 7 цього підрозділу).

Таким чином, якщо платник податків не
сплачує узгоджену суму грошового
зобов'язання та у разі виявлення такого
порушення після 1 січня 2011 року -
платник податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу
відповідно до норм ст. 126 ПК України, в
зв'язку з чим ДПІ у Іршавському
районі правомірно застосовано
фінансові санкції у вигляді штрафу у
розмірі, встановленому цією статтею.

Обставини щодо самостійно визначених
ПАТ "Іршавський завод продтоварів" сум
земельного податку, несвоєчасності
сплати узгодженого податкового
зобов'язання по земельному податку,
даних перевірки щодо дат фактичної
сплати зобов'язань та кількість днів
затримки при сплаті, правильність
визначення суми штрафних санкцій (саме
правильність визначення сум штрафу, а
не правомірність застосування такого,
яке є предметом розгляду справи) - не
заперечується сторонами та
підтверджується матеріалами справи.

Згідно акту ДПІ у Іршавському районі
від 05.11.2012 року за № 842/1503/00412139 та
розрахунку штрафних санкцій (додаток
до акту, а.с.13-14) при нарахуванні
штрафних санкцій ДПІ у Іршавському
районі враховано як сплату
узгодженого зобов'язання грошовими
коштами, так і зменшення зобов'язання
поданням уточнюючого розрахунку від
02.10.2012 року (за вх. № 40980), при цьому,
ДПІ у Іршавському районі правомірно
застосовано штрафні (фінансові)
санкції за несплату узгодженого
податкового зобов'язання у сумі 121504,92
грн. з затримкою сплати 857 днів, та
згідно ст. 126 ПК України фінансові
санкції підлягають застосуванню у
розмірі 20 відсотків погашеної суми
податкового боргу, який становить суму
24300,99 грн.

Таким чином, відповідачем доведено
несвоєчасність сплати узгодженого
податкового зобов'язання,
правомірність та правильність
застосування фінансових санкцій у
вигляді штрафу у сумі 24300,99 грн. та,
відповідно, правомірність оскарженого
податкового повідомлення - рішення,
позовні вимоги ПАТ "Іршавський завод
продтоварів" про визнання
протиправним та скасування такого -
є необґрунтованими, суперечать
матеріалам справи та вимогам закону,
відтак суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що в їх задоволенні
слід відмовити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст.
205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Іршавський
завод продтоварів» залишити без
задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2013
року у справі №2а-0770/3590/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.С. Затолочний

суддя
З.М. Матковська