Справа № 2а-2268/11/0119
Суддя: Щепанська Ольга Анатоліївна
Дата ухвалення: 2013-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 2а-2268/11/0119

11.01.13 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Щепанської О.А.,

суддів Горошко Н.П. ,

Кондрак Н.Й.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Совєтському районі Автономної
Республіки Крим на постанову
Совєтського районного суду Автономної
Республіки Крим (суддя Дмитрієв Т.М.)
від 27.09.2011 у справі № 2а-2268/11/0119

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Управління Пенсійного фонду України
у Совєтському районі Автономної
Республіки Крим (вул. 50 років СРСР, 4-а,
смт. Совєтський, Автономна Республіка
Крим, 97200)

про нарахування та виплату підвищення
до пенсії "Дітям війни"

ВСТАНОВИВ:

Постановою Совєтського районного
суду Автономної Республіки Крим від
27.09.11 позовні вимоги задоволені
частково.

Не погодившись з зазначеною
постановою суду, відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції, ухвалити нове рішення.

Враховуючи наявні у справі матеріали,
судова колегія розглядає справу в
порядку письмового провадження, без
виклику сторін.

Колегія суддів, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Правовий статус дітей війни, основи їх
соціального захисту та гарантії їх
соціальної захищеності шляхом надання
пільг і державної соціальної підтримки
встановлені Законом України "Про
соціальний захист дітей війни" №2195-IV
від 18.11.2004.

Згідно зі статтею 1 зазначеного Закону
дитиною війни є особа, яка є
громадянином України та якій на час
закінчення (02.09.1945) Другої світової
війни було менше 18 років.

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30 %
мінімальної пенсії за віком.

Судом першої інстанції безперечно
встановлено, що позивач має статус
дитини війни відповідно до статті 1
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" у зв'язку з чим має право на
всі пільги та соціальні гарантії,
передбачені цим Законом, в тому числі
право на отримання підвищення до
пенсії, передбаченого статтею 6
зазначеного Закону.

За даними позивача відповідачем
підвищення до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії, у розмірі
30% мінімальної пенсії за віком,
виплачувалось не в повному обсязі.

Право на отримання підвищення у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
встановленого статтею 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" №
2195-IV від 18.11.2004, не залежить від розміру
доходів отримувача чи наявності
фінансування з бюджету, а має
безумовний характер.

Слід зазначити, що відповідно до статті
7 Закону України „Про соціальний
захист дітей війни" фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій здійснюється за рахунок
Державного бюджету України, а не за
рахунок бюджету Пенсійного фонду
України. За умови відсутності у
державному бюджеті коштів на виплату
щомісячних надбавок дітям війни це
створює ситуацію правової
невизначеності стосовно джерела
коштів, з яких має виплачуватися
зазначена надбавка. Разом з тим, на
думку судової колегії вказані
обставини не можуть бути підставою для
порушення прав громадян на соціальний
захист, в тому числі й на отримання
надбавки до пенсії, яка прямо
передбачена законом.

Реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актів
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, тобто посилання
органів державної влади на відсутність
коштів як на причину невиконання своїх
зобов'язань судовою колегією не
приймається до уваги.

Положення статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" не є перешкодою для
застосування даної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
до обрахування інших пенсій чи доплат
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком і невизначеність на
законодавчому рівні іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови у реалізації
конституційної гарантії.

При цьому слід зазначити, що суми
прожиткового мінімуму на 2011 рік
встановлено Законом України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік" від
23.12.2010 № 2857-VI.

Враховуючи те, що позивач є дитиною
війни та наділений державою певним
правовим статусом, який включає в себе
й право на додаткові елементи
соціального захисту, зокрема, право на
отримання зазначеного підвищення.

Відповідно до ч.2 статті 6 Конституції
України органи законодавчої,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених
Конституцією межах і відповідно до
законів України.

Згідно Положення про Пенсійний фонд
України, затвердженого Указом
Президента України від 01.03.2002 №121/2001
(втратив чинність) та від 06.04.2011 № 384/2011
(чинний), Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади.
Відповідно до зазначеного Положення на
Пенсійний фонд України покладено
обов'язок щодо: призначення пенсії;
підготовки документів для її виплати;
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплату пенсій.
Пунктом 1.1 Положення про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002 №8-2
управління Пенсійного фонду України у
районах, містах і районах у містах є
органами Пенсійного фонду України,
підвідомчими відповідно головним
управлінням цього фонду в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, що разом з цими
управліннями утворюють систему
органів Пенсійного фонду України та
мають завданням - забезпечення
призначення та виплати пенсії.

Отже, обов'язок по нарахуванню та
виплати доплати до пенсії, яка
передбачена Законом України "Про
соціальний захист дітей війни",
покладено саме на органи Пенсійного
фонду України.

14.06.2011 Верховною Радою України прийнято
Закон України №3491-VI "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік", який набрав чинності
19.06.2011. Пунктом 7 ч.1 цього Закону
Прикінцеві положення Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено п. 4, яким установлено, що у 2011
році норми і положення ст. 39, 50, 51, 52, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", ст. 14, 22, 37 та ч.3 ст.43
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Як зазначається в рішенні
Конституційного суду України від 26.12.2011
№20-рп/2011 у справі №1-42/2011, Верховна Рада
України, доповнивши п. 4 розділ VII
„Прикінцеві положення" Закону України
„Про Державний бюджет України на 2011
рік", визначила Кабінет Міністрів
України державним органом, який має
забезпечувати реалізацію встановлених
законами України соціальних прав
громадян, тобто надала право Кабінету
Міністрів України визначати порядок та
розміри соціальних виплат виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України, що
узгоджується з функціями Уряду
України, визначеними в п. 2, 3 ст. 116
Конституції України. При цьому згідно
рішення Конституційного суду України
від 25.01.2012 №3-рп/2012 у справі №1-11/2012
виключно законом про Державний бюджет
України визначаються будь-які видатки
держави на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове спрямування цих
видатків, та саме Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

На виконання вимог Закону України від
14.06.2011 № 3491-VI "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" 06.07.2011 Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
№ 745 "Про встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", яка набрала
чинності 23.07.2011.

З огляду на викладене до набрання
чинності зазначеною постановою
Кабінету Міністрів України, тобто до
23.07.2011, застосуванню підлягають
положення ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", ст. 14, 22, 37 та ч.3 ст. 43 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб".

З 23.07.2011 правомірність дій суб'єктів
владних повноважень у зазначених
категоріях справ необхідно перевіряти
на відповідність вимогам Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік" та постанови Кабінету
Міністрів України від 06.07.2011 № 745.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Пленуму Вищого
адміністративного суду України №8 від
19.12.2011.

На підставі викладеного, висновок суду
першої інстанції про часткове
задоволення позовних вимог є
правомірним.

Правова оцінка, яку суд першої
інстанції дав обставинам справи, не
суперечить вимогам процесуального і
матеріального права, а доводи
апеляційної скарги щодо їх
неправильного застосування є
необґрунтованими.

Все вищеперелічене дає судовій колегії
право для висновку, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у Совєтському
районі АР Крим - залишити без
задоволення.

Постанову Совєтського районного суду
Автономної Республіки Крим від 27.09.2011 у
справі № 2а-2268/11/0119 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя підпис
О.А.Щепанська

Судді підпис
Н.П.Горошко

підпис Н.Й. Кондрак

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
О.А.Щепанська