Справа № 599/1331/14-а,2-а/599/75/2014
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 р.
Справа № 876/8850/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Зборівському районі Тернопільської
області на постанову Зборівського
районного суду Тернопільської області
від 09.09.2014 р. по справі за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в Зборівському районі Тернопільської
області про зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

01.09.2014 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в
суд із позовом до відповідача -
управління Пенсійного фонду України в
Зборівському районі Тернопільської
області про зобов'язання вчинити дії, а
саме : зарахувати йому період роботи у
1990,1994,1997,1999 роках в СВЗП «Верхостав» до
загального стажу роботи для
нарахування пенсії за віком.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у
1990,1994,1997,1999 роках він працював у СВЗП
«Верхостав». 06.08.2014 року позивач
звернувся в управління Пенсійного
фонду України в Зборівському районі
Тернопільської області із заявою про
призначення пенсії за віком. Однак
вищезазначені роки позивачу до
загального стажу роботи не зараховано,
так як в архіві відсутні документи про
нарахування заробітної плати СВЗП
«Верхостав» за вказані роки.
Відповідач зазначив, що стаж роботи
позивача за 1990,1994,1997,1999 роки не
підтверджений первинними документами
і до загального стажу роботи ці періоди
не включено правомірно.

ОСОБА_1 вважає таку відмову Пенсійного
фонду протиправною, такою, що порушує
його законні права та інтереси,
оскільки стаж його роботи за
вищевказані роки підтверджується
записами у трудовій книжці та може бути
підтверджений показаннями свідків.
Відтак, просить суд задовольнити
позовні вимоги.

Постановою Зборівського районного
суду Тернопільської області від 09.09.2014
р. позов задоволено. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Зборівському районі Тернопільської
області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи
за 1990 рік в колгоспі імені Богдана
Хмельницького та за 1994,1997,1999 роки в
Спілці власників земельних паїв
«Верхостав» до зального стажу роботи,
що дає право на пенсію за віком.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
згідно ст.62 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.Трудова книжка
позивача - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
засвідчує факт того, що позивач з 19
грудня 1987 року по 11 січня 1993 року
працював в колгоспі ім. Богдана
Хмельницького, який було перейменовано
у Спілку власників земельних паїв
«Верхостав». З 11 січня 1993 року по 20
жовтня 1999 року позивач працював у
Спілці власників земельних паїв
«Верхостав». Відтак, позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржив відповідач.
Вважає, що постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин справи, з
порушенням норм матеріального і
процесуального права та підлягає
скасуванню з підстав, викладених в
апеляційній скарзі. Просить скасувати
постанову та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач зазначає, що 06 серпня
2014 року ОСОБА_1 звернувся до Управління
Пенсійного фонду України в
Зборівському районі із заявою про
призначення пенсії за віком.

При розгляді документів наданих ОСОБА_1
для призначення пенсії, було
встановлено, що згідно представленої
довідки № 141 від 23.06.2014 р. виданої
Зборівською міською радою, на
зберіганні якої знаходяться документи
колгоспу ім. Б. Хмельницького, який
11.01.1993р. перейменовано у СВЗГ
"Верхостав", у розрахункових книгах за
1990, 1994, 1997, 1999 рр. записи щодо
нарахування заробітної плати відсутні,
у відомостях про кількість вироблених
трудоднів за вищевказані роки записи
також відсутні.

Довідки про стан роботи за 1990, 1994, 1997, 1999
рр., як це вимагається згідно ст. 56
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", заявником надано не
було.

Тоді ж заявник отримав
розписку-повідомлення, де вказувалось,
яких документів недостатньо для
призначення пенсії, та зазначалось, що
протягом трьох місяців, а саме до 06.11.2014
р., йому надається право подати
зазначену довідку.

Тому, при призначенні пенсії ОСОБА_1
стаж роботи за періоди роботи
1990,1994,1997,1999 рр. до загального стажу не
включався, так як не підтверджений
первинними документами.

В судове засідання сторони не
з'явились, хоча були повідомлені
належним чином про час та місце
розгляду справи у суді, а тому суд
вважає за можливе розглянути справу
без їх участі та відповідно до вимог ч. 1
ст. 41 КАС України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін, з
наступних підстав.

Так, відповідно до ст.12 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991
р. № 1788-XII (із змінами та доповненнями)
право на пенсію за віком мають:
чоловіки - після досягнення 60 років і
при стажі роботи не менше 25 років.

Згідно ч.1 ст.56 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», до стажу
роботи зараховується робота,
виконувана на підставі трудового
договору на підприємствах, в установах,
організаціях і кооперативах, незалежно
від використовуваних форм власності
та господарювання, а також на підставі
членства в колгоспах та інших
кооперативах, незалежно від характеру
й тривалості роботи і тривалості
перерв.

В силу статті 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Враховуючи вищенаведені правові норми,
колегія суддів, як письмовий доказ у
справі, що підтверджує стаж роботи
ОСОБА_1, бере до уваги трудову книжку
позивача. Так, із записів у трудовій
книжці слідує, що ОСОБА_1 (03.08.1954 р.н.) у
період з 19 грудня 1987 року по 11 січня 1993
року працював в колгоспі ім. Богдана
Хмельницького, який було перейменовано
у Спілку власників земельних паїв
«Верхостав». З 11 січня 1993 року по 20
жовтня 1999 року позивач працював у
Спілці власників земельних паїв
«Верхостав» (а.с.8).

Як наслідок, судом першої інстанції
вірно встановлено, що період роботи
ОСОБА_1 у вищевказаних роках в колгоспі
ім. Богдана Хмельницького, який було
перейменовано у Спілку власників
земельних паїв «Верхостав»
підтверджується записами у трудовій
книжці позивача, що є підставою для
зарахування ОСОБА_1 стажу роботи за 1990
рік в колгоспі імені Богдана
Хмельницького та за 1994,1997,1999 роки в
Спілці власників земельних паїв
«Верхостав» до загального стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком.

Колегія суддів також враховує, що
довідка з архівного відділу
Зборівської РДА (а.с.6) та довідка
виконкому Зборівської міської ради
(а.с.7) засвідчують, що документи про
нарахування заробітної плати
працівникам СВЗП «Верхостав» до них не
надходили. Таким чином, позивач не може
отримати таких документів з незалежних
від нього обставин.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав
вказані вимоги процесуального закону,
оскільки до спірних правовідносин
вірно застосував норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
ухвалення законного рішення, яке
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Зборівському районі Тернопільської
області залишити без задоволення, а
постанову Зборівського районного суду
Тернопільської області від 09.09.2014 р. по
справі № 599/1331/14-а (2-а/599/75/2014) - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до
ст. 160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О. Большакова

В.Я. Макарик