Справа № 286/5045/14-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Вачко
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"09" грудня 2014 р.
Справа № 286/5045/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Іваненко Т.В.

суддів:
Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області на
постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від "13" жовтня 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області про зобов'язання вчинити дії
,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2014 ОСОБА_4 звернулася до суду з
позовом, в якому просила зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі провести
нарахування та виплату з 1 січня 2014
року: додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю, як особі,
віднесеній до категорії 1, як інваліду
ІІ-ї групи, щодо якого встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
передбачену ст. 50 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», із
розрахунку 75% мінімальної пенсії за
віком; пенсії, як інваліду ІІ-ї групи,
щодо якого встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою,
передбачену ст. 54 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи
із розрахунку не менше 8 мінімальних
пенсій за віком; підвищення до пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
передбачену ст. 39 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», в розмірі
двох мінімальних заробітних плат,
встановлених Законом України про
Державний бюджет України на
відповідний рік, щомісячно; щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника, передбачену ст.52 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
на кожного непрацездатного члена сім'ї,
який був на його утриманні, в розмірі 50%
мінімальної пенсії, передбаченої
Законом України про Державний бюджет
України на відповідний рік; надбавки до
пенсії згідно ст. 6 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни",
виходячи з розміру 30% мінімальної
пенсії за віком; зобов'язати
відповідача виконати постанову
негайно та подати звіт про виконання
судового рішення протягом одного
місяця з дня набрання постановою
законної сили. Позов мотивовано тим, що
вона є пенсіонером, особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1-ї категорії, являється
інвалідом ІІ-ї групи, і проживає в
м.Овруч Житомирської області. За період
перебування на пенсії виплати, що
встановлені в Законі, виплачувалися їй
не в розмірах, визначених Законом, а в
значно меншому розмірі, що призвело до
порушення її прав.

Постановою Овруцького районного суду
Житомирської області від 13.10.2014 позов
ОСОБА_4 задоволено повністю.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
провести ОСОБА_4 донарахування та
виплату з 1 січня 2014 року:

- додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як особі, віднесеній до
категорії 1, як інваліду ІІ-ї групи, що
на у відповідності до ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розміру 75% мінімальної пенсії за віком,
яка дорівнює прожитковому мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного Законом України про
Державний бюджет України на
відповідний рік, щомісячно;

- пенсії як інваліду ІІ-ї групи, щодо
якого встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, виходячи
із розміру, встановленого ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розміру вісім мінімальних пенсій за
віком, яка дорівнює прожитковому
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного Законом
України про Державний бюджет України
на відповідний рік, щомісячно.

- доплати до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає на території
радіоактивного забруднення щомісячно
у відповідності до ст.39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розміру 2-х мінімальних заробітних
плат, встановлених Законом України про
Державний бюджет України на
відповідний рік, щомісячно.

- щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника, передбачену ст.52
Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" на кожного непрацездатного
члена сім'ї, який був на його утриманні,
в розмірі 50% мінімальної пенсії,
передбаченої Законом України про
Державний бюджет України на
відповідний рік, щомісячно;

- підвищення до пенсії як дитині війни у
відповідності до ст.6 Закону України
„Про соціальний захист дітей війни",
виходячи з розміру 30% мінімальної
пенсії за віком, розмір якої дорівнює
прожитковому мінімуму для осіб, що
втратили працездатність, визначеному
Законом України про Державний бюджет
України на відповідний рік, щомісячно.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
врахувати строки відповідно до ст.99
КАСУ залишити позовну заяву без
розгляду або закрити провадження у
справі.

Колегія суддів, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, дослідивши
доводи апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є пенсіонером, перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Овруцькому районі та
проживає в м.Овруч Житомирської
області, що підтверджується довідками
управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі та копією паспорта.

Переліком населених пунктів
Житомирської і Київської областей,
віднесених до зони радіоактивного
забруднення внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
КМ України № 106 від 23.07.1991 року та
розпорядженням КМ України № 17 від
12.01.1993 року, м.Овруч Житомирської
області відноситься до зони
гарантованого добровільного
відселення.

Згідно з посвідченням особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, позивач віднесена до осіб 1
категорії, є інвалідом ІІ-ї групи, що
підтверджується довідкою №2286/04 від
29.07.2014 року, є дружиною померлого
громадянина із числа ліквідаторів
категорії І, смерть якого пов'язана з
Чорнобильською катастрофою, що
підтверджується посвідченням НОМЕР_1

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
підвищуються у розмірах, встановлених
частиною першою цієї статті у зоні
гарантованого добровільного
відселення - дві мінімальні заробітні
плати.

Згідно з положенням ст.50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", особам,
віднесеним до першої категорії,
інвалідам ІІ групи, додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком.

Статтею 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що державна
пенсія особам, віднесеним до категорії
1, інвалідам ІІ групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчою 8
мінімальних пенсій за віком.

Згідно з положеннями ст.52 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" щомісячна
компенсація сім'ям за втрату
годувальника, передбачену ст.52 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
на кожного непрацездатного члена сім'ї,
який був на його утриманні, в розмірі 50%
мінімальної пенсії, передбаченої
Законом України про Державний бюджет
України на відповідний рік.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач отримувала доплату до пенсії
як непрацюючий пенсіонер; щомісячну
компенсацію за втрату годувальника на
кожного непрацездатного члена сім'ї;
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю; пенсію по інвалідності;
підвищення до пенсії як дитина війни,
однак у розмірах, встановлених
постановами Кабінету Міністрів
України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25 січня 2012 року за № 3-рп/2012 дано
тлумачення, що нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України під час
вирішення справ про соціальний захист
підлягають застосуванню тоді, коли
вони видані у межах його компетенції,
на основі і на виконання Бюджетного
кодексу України, закону про Державний
бюджет України на відповідний рік та
інших законів України.

Законом України «Про Державний бюджет
на 2014 рік» від 16 січня 2014 року № 719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п. 1
Прикінцевих положень Закону) обмеження
щодо виплат додаткових пенсій, доплат
особам, постраждалих внаслідок аварії
на ЧАЕС та пенсії по інвалідності, не
встановлені.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону) не
встановлено обмеження щодо
застосування положень Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що при визначенні розміру
вказаних виплат застосуванню
підлягають саме ст. ст. 39,50,52,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Однак суд не врахував таке.

Відповідно до приписів абз. 1 ч.2 ст.99
КАСУ для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Позивач звернулась до суду 01.08.2014.

Таким чином, на думку судової колегії,
відповідач зобов'язаний нарахувати та
виплатити позивачу доплату до пенсії
як непрацюючому пенсіонеру; щомісячну
компенсацію за втрату годувальника на
кожного непрацездатного члена сім'ї;
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю; пенсію по інвалідності;
підвищення до пенсії як дитині війни за
період, починаючи з 01.02.2014.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції безпідставно задовольнив
позов за період з 01.01.2014 по 31.01.2014.

В цій частині рішення слід скасувати
та, з врахуванням положень ст.100 КАСУ
залишити позов без розгляду (частково
задовольнивши вимоги апеляційної
скарги позивача).

П.6-7 Прикінцевих положень Закону
України №1622-VII від 31.07.2014 "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік", який набрав
чинності з 03.08.2014 року, передбачено, що
норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31,
37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", зокрема
ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявних фінансових ресурсів бюджетів
усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Як вже зазначалось вище, позовною
вимогою ОСОБА_4 (що була задоволена
рішенням суду) було зобов'язання
Управління ПФУ в Овруцькому районі
вчинити певні дії за період з 01.01.2014 без
обмеження будь-яким строком.

Фактично позивач просила суд
зобов'язати відповідача вчиняти дії на
майбутнє.

Слід зазначити, що в судовому порядку
може бути захищено лише фактично
порушене право.

Підсумовуючи вищевикладене, як вважає
апеляційний суд, безпідставним є
задоволення позовних вимог ОСОБА_4 за
період після 02.08.2014.

Відповідно до п. 4 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205,
207 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області
задовольнити частково.

Постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від "13" жовтня 2014
р. скасувати в частині задоволення
позовних вимог за період з 01.01.2014 по
31.01.2014 та за період, починаючи з 03.08.2014.

Прийняти нову постанову, виклавши
резолютивну частину в такій редакції.

Позов в частині позовних вимог за
період з 01.01.2014 по 31.01.2014 залишити без
розгляду.

Позов в частині вимог за період з 01.02.2014
задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
провести ОСОБА_4 донарахування та
виплату з 1 лютого 2014 року по 02 серпня 2014
року:

- додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю, як особі, віднесеній до
категорії 1, як інваліду ІІ-ї групи, що
на у відповідності до ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розміру 75% мінімальної пенсії за віком,
яка дорівнює прожитковому мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного Законом України про
Державний бюджет України на
відповідний рік, щомісячно;

- пенсії як інваліду ІІ-ї групи, щодо
якого встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, виходячи
із розміру, встановленого ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розміру вісім мінімальних пенсій за
віком, яка дорівнює прожитковому
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного Законом
України про Державний бюджет України
на відповідний рік, щомісячно.

- доплати до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає на території
радіоактивного забруднення щомісячно
у відповідності до ст.39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розміру 2-х мінімальних заробітних
плат, встановлених Законом України про
Державний бюджет України на
відповідний рік, щомісячно.

- щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника, передбачену ст.52
Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" на кожного непрацездатного
члена сім'ї, який був на його утриманні,
в розмірі 50% мінімальної пенсії,
передбаченої Законом України про
Державний бюджет України на
відповідний рік, щомісячно;

- підвищення до пенсії як дитині війни у
відповідності до ст.6 Закону України
„Про соціальний захист дітей війни",
виходячи з розміру 30% мінімальної
пенсії за віком, розмір якої дорівнює
прожитковому мінімуму для осіб, що
втратили працездатність, визначеному
Законом України про Державний бюджет
України на відповідний рік, щомісячно.

В решті в позові відмовити.

Постанова набирає чинності з моменту
її постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Т.В. Іваненко

судді:
Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу Управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
Житомирської області вул.Леніна, 12,
м.Овруч, Овруцький район, Житомирська
область,11100

- ,