Справа № 825/2154/14
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №825/2154/14
інстанції: Соломко І.І.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко
Є.О.

Суддів: Горбань
Н.І.

Земляна Г.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Головного управління Держземагенства
у Чернігівській області на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 30 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Заступника прокурора
Чернігівської області до Головного
управління Держземагенства у
Чернігівській області, за участю
третіх осіб без самостійних вимог на
стороні відповідача - ОСОБА_3,
Управління Держземагенства у
Чернігівському районі Чернігівської
області про визнання протиправними та
скасування наказів, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора
Чернігівської області звернувся до
Чернігівського окружного
адміністративного з позовом до
Головного управління Держземагенства
у Чернігівській області про визнання
протиправним та скасування наказу від
10.10.2013 р. №ЧН/:10:000/00000914, яким ОСОБА_3
надано дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки площею 2,0
га для ведення особистого селянського
господарства на території
Киселівської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області. Визнання протиправним та
скасувати наказу від 25.02.2014 р.
№ЧН/:10:000/00002697, яким затверджено
проект землеустрою та надано у
власність ОСОБА_3 земельну ділянку
площею 2,0 га (кадастровий номер
:10:000:7007) для ведення особистого
селянського господарства із земель
сільськогосподарського призначення
державної власності, розташовану на
території Киселівської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області.

Постановою Чернігівського
окружного адміністративного суду від 30
липня 2014 року позов задоволено.

На вказану постанову Головне
управління Держземагенства у
Чернігівській області подало
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою в задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

У зв'язку з неявкою у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється, та
згідно п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
підлягає розгляду в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи,
11 вересня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
начальника Головного управління
Держземагенства у Чернігівській
області із заявою про надання дозволу
на розроблення документації із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність у межах норм
безоплатної приватизації для ведення
особистого селянського господарства
орієнтованою площею 2,0 га із земель
державної форми власності на території
Киселівської сільської ради
Чернігівського району, яка
зареєстрована за вх. № Г-3670/03-28.

За результатами розгляду заяви
ОСОБА_3, 10 жовтня 2013 року першим
заступником начальника Головного
управління Держземагенства у
Чернігівській області винесено наказ
№ЧН/:10:000:00000914 «Про надання
дозволу на розроблення документації із
землеустрою».

Наказом Головного управління
Держземагенства у Чернігівській
області від 25.02.2014 р. №ЧН/:10:000/00002697
«Про затвердження документації із
землеустрою та надання земельної
ділянки у власність» було затверджено
проект землеустрою та надано у
власність ОСОБА_3, земельну ділянку
площею 2,0 га (кадастровий номер
:10:000:7007) для ведення особистого
селянського господарства із земель
сільськогосподарського призначення,
розташовану на території Киселівської
сільської ради Чернігівського району
Чернігівської області.

Заступником прокурора
Чернігівської області 14 березня 2014
року на підставі інформації із
Публічної кадастрової карти України
винесено постанову про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням та застосуванням законів у
Головному управлінні Держземагенства
у Чернігівській області та його
структурних підрозділах, а саме:
додержання вимог земельного
законодавства при реалізації наданих
повноважень.

Державною інспекцією сільського
господарства в Чернігівській області,
16 травня 2014 року на підставі наказу від
29.04.2014 р. №353, направлення від 29.04.2014 р.
№338 та листа прокуратури Чернігівської
області, проведена позапланова
перевірка дотримання вимог земельного
законодавства, за результатами якої
складено акт №112.

Перевіркою встановлено, що надана
у власність ОСОБА_3 земельна ділянка,
розташована поряд з водним об'єктом,
який згідно листа Згідно листа
управляння Держземагентства у
Чернігівському районі №1064 від 15.05.2014 р.
водний об'єкт відповідно до
картографічних матеріалів значиться
як озеро Кругле). Площа вказаного
водного об'єкту складає понад 3 га і
становить орієнтовно 30-40 га.

Згідно листа Деснянського
басейнового управління водних
ресурсів за №03-01/97-02 від 16.05.2014 р. ширина
прибережної захисної смуги озера
Старуха (Кругле) - 100 м.

За результатами перевірки був
складений акт перевірки дотримання
вимог земельного законодавства від 16
травня 2014 року №112 в якому зазначено, що
при обстеженні спірної земельної
ділянки встановлено, що відстань від
поворотних точок вищевказаної
земельної ділянки до урізу води не
перевищує 54 метри.

Головним управлінням
Держземагенства України у
Чернігівській області при передачі у
власність гр. ОСОБА_3 земельної ділянки
на території Киселівськї сільської
ради порушено вимоги статей 59,60,61,84,186-1
Земельного кодексу України та статті 9
Закону України «Про експертизу
землевпорядної документації».

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 118
Земельного кодексу України громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої
влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 1 Закону України «Про
землеустрій» визначено, що графічні
матеріали повинні відображати
місцезнаходження, зовнішні межі
земельної ділянки та межі земель,
обмежених у використанні і обмежених
(обтяжених) правами інших осіб
(земельних сервітутів), а також
розміщення об'єктів нерухомого майна,
природних ресурсів на земельній
ділянці.

Абзацом 5 ч. 3 ст. 186-1 Земельного
кодексу України передбачено, що проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, зокрема, водного фонду
підлягає погодженню з центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері розвитку
водного господарства, а на території
Автономної Республіки Крим - з органом
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань водного
господарства.

За положеннями частини першої статті 3
Водного кодексу України усі води (водні
об'єкти) на території України
становлять її водний фонд.

Частина 2 статті 3 Водного кодексу
України визначає, що до водного фонду
України належать: поверхневі води:
природні водойми (озера), водотоки
(річки, струмки), штучні водойми
(водосховища, ставки) і канали; інші
водні об'єкти; підземні води та джерела;
внутрішні морські води та
територіальне море.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 58
Земельного кодексу України та ст. 4
Водного кодексу України до земель
водного фонду належать землі, зайняті
морями, річками, озерами,
водосховищами, іншими водними
об'єктами, болотами, а також островами.

Крім того, до земель водного фонду
України відносяться землі, на яких хоча
і не розташований водний фонд, але за
своїм призначенням вони сприяють
функціонуванню водного фонду.

Згідно ст. 4 Водного кодексу
України, ст. 58 Земельного кодексу
України до таких земель відносяться
землі зайняті прибережними захисними
смугами вздовж морів, річок та навколо
водойм; гідротехнічними, іншими
водогосподарськими спорудами та
каналами, а також землі, виділені під
смуги відведення для них; береговими
смугами водних шляхів.

Крім того, за положеннями ст. 88
Водного кодексу України вздовж річок,
морів і навколо озер, водосховищ та
інших водойм з метою охорони
поверхневих водних об'єктів від
забруднення і засмічення та збереження
їх водності у межах водоохоронних зон
виділяються земельні ділянки під
прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги
встановлюються по берегах річок та
навколо водойм уздовж урізу води (у
меженний період) шириною: для малих
річок, струмків і потічків, а також
ставків площею менш як 3 гектари - 25
метрів; для середніх річок, водосховищ
на них, водойм, а також ставків площею
понад 3 гектари - 50 метрів; для великих
річок, водосховищ на них та озер - 100
метрів.

Розмір та межі прибережної
захисної смуги уздовж морів та навколо
морських заток і лиманів
встановлюються за проектами
землеустрою, а в межах населених
пунктів - з урахуванням містобудівної
документації.

Водночас за змістом пункту 2.9
Порядку визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режиму ведення
господарської діяльності в них, з
урахуванням конкретної ситуації у разі
відсутності землевпорядної
документації та встановлених у натурі
(на місцевості) меж щодо прибережних
захисних смуг водних об'єктів,
природоохоронний орган забезпечує їх
збереження шляхом урахування при
розгляді матеріалів щодо надання цих
земельних ділянок нормативних
розмірів прибережних захисних смуг,
встановлених статтею 88 Водного кодексу
України та орієнтовних розмірів і меж
водоохоронних зон, що визначаються
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України № 486 від 8 травня 1996
року Про затвердження Порядку
визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режиму ведення
господарської діяльності в них, з
урахуванням конкретної ситуації.

Таким чином, землі зайняті
поверхневими водами: природними
водоймами (озера), водотоками (річки,
струмки), штучними водоймами
(водосховища, ставки), каналами і іншими
водними об'єктами та землі прибережних
захисних смуг є землями водного фонду
України, на яких знаходиться водний
фонд України та на який
розповсюджується окремий порядок
надання та використання.

Частиною 1, 2 статті 59 Земельного
кодексу України передбачено, що землі
водного фонду можуть перебувати у
державній, комунальній та приватній
власності.

Громадянам та юридичним особам за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування
можуть безоплатно передаватись у
власність замкнені природні водойми
(загальною площею до 3 гектарів).
Власники на своїх земельних ділянках
можуть у встановленому порядку
створювати рибогосподарські,
протиерозійні та інші штучні водойми.

Згідно ч. 1, 2 ст. 60 Земельного
кодексу України вздовж річок, морів і
навколо озер, водосховищ та інших
водойм з метою охорони поверхневих
водних об'єктів від забруднення і
засмічення та збереження їх водності
встановлюються прибережні захисні
смуги. Прибережні захисні смуги
встановлюються по берегах річок та
навколо водойм уздовж урізу води (у
меженний період) шириною, зокрема, для
великих річок, водосховищ на них та
озер - 100 метрів.

Частинами 1, 2 статті 61 Земельного
кодексу України зазначено, що
прибережні захисні смуги є
природоохоронною територією з режимом
обмеженої господарської діяльності. У
прибережних захисних смугах уздовж
річок, навколо водойм та на островах
забороняється, зокрема, розорювання
земель (крім підготовки ґрунту для
залуження і залісення), а також
садівництво та городництво.

Крім того, згідно ст. 9 Закону
України «Про державну експертизу
землевпорядкованої документації»,
обов'язковій державній експертизі
підлягають проекти землеустрою, щодо
відведення земель водного фонду.

У проекті землеустрою, щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_3
висновок обов'язкової експертизи
відсутній.

Як вбачається з матеріалів
справи, Головним управлінням
Держземагенства України у
Чернігівській області при передачі у
власність гр. ОСОБА_3 земельної ділянки
на території Киселівськї сільської
ради не враховано вимоги та
встановлюваного порядку передачі
земельної ділянки у прибережних
захисних смугах, оскільки ця ділянка
входить до складу земель водного фонду
України та не може, бути передана у
власність громадян.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
задоволення позову, а тому Головного
управління Держземагенства у
Чернігівській області необхідно
залишити без задоволення, а постанову
Київського Чернігівського окружного
адміністративного суду від 30 липня 2014
року - без змін, оскільки вона ухвалена
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 197, 198, 200, 205,
206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного
управління Держземагенства у
Чернігівській області залишити без
задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 30 липня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в порядку та строки
передбачені ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Земляна Г.В.

.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Земляна Г.В.