Справа № 2-а-462/2010
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року м.
Львів Справа № 876/13816/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Качмара В.Я., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Рівненської
районної державної адміністрації
Рівненської області на постанову
Рівненського районного суду
Рівненської області від 22 січня 2010 року
по справі № 2-а-462/10 за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Рівненської
районної державної адміністрації
Рівненської області про визнання дій
протиправними та стягнення допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2009 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Рівненської районної державної
адміністрації Рівненської області, в
якому просила визнати неправомірними
дії відповідача щодо ненарахування та
невиплати їй допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років та стягнути з відповідача в
її користь недоплачену щомісячну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 09 липня 2007 року по 31 березня 2009
року в сумі 7893.08 грн.

Позов обґрунтувала посиланням на норми
статті 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». Зазначала, що має право на
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, однак, відповідач
неправомірно виплачував їй таку
допомогу в значно меншому розмірі, аніж
передбачено чинним законодавством.

Постановою Рівненського районного
суду Рівненської області від 22 січня 2010
року вказаний позов задоволено
частково. Визнано протиправними дії
відповідача щодо виплати позивачу
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за періоди з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31
грудня 2008 року в меншому розмірі, ніж це
встановлено Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». Зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок, нарахувати та
виплатити позивачу зазначену допомогу
за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня
2007 року відповідно до статті 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», в розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» для дітей віком до 6 років, та
за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня
2008 року відповідно до статті 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», в розмірі, що обчислюється
з урахуванням встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, відповідно до статті 58
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України».
В решті позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить оскаржувану
постанову скасувати та залишити
позовну заяву без розгляду або закрити
провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що суд першої
інстанції при ухваленні рішення не
врахував встановлені законами України
про Державний бюджет на 2007 - 2009 роки
особливості виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Також вказує на
безпідставне незастосування судом
першої інстанції при вирішенні даної
справи наслідків пропущення строку
звернення до адміністративного суду.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час та місце судового засідання,
що у відповідності до частини 4 статті
196 Кодексу адміністративного
судочинства України не перешкоджає
апеляційному розгляду справи у їх
відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційну скаргу
відповідача слід задовольнити
частково з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_1 має на утриманні малолітню
дитину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває
на обліку в управлінні праці та
соціального захисту населення
Рівненської районної державної
адміністрації Рівненської області та
отримує допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку як
особа, застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до частини 1 статті 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» допомога по догляду за
дитиною надається застрахованій особі
у розмірі, що встановлюється
правлінням Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

На підставі пункту 7 частини 1 статті 71
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» на 2007 рік зупинено
дію статті 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», що визначала розмір
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Разом з тим, рішенням Конституційного
Суду України від 09 липня 2007 року №
6-рп/2007 зупинення дії статті 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» на 2007 рік щодо
встановлення розміру допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, визнано таким, що не
відповідає Конституції України (є
неконституційним).

Отже, після прийняття Конституційним
Судом України вказаного рішення знову
почали діяти положення статті 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням». Тобто, з часу прийняття
цього рішення у одержувачів допомоги
по догляду за дитиною відновилось
право на отримання допомоги в розмірі
не меншому за розмір прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Разом з тим, пунктами 23, 25 розділу ІІ
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
були внесені зміни до Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». Зокрема, змінами до статті
13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» його дію
поширено на застрахованих осіб, а із
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України Рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
в тому числі й пункт 25 розділу ІІ
зазначеного Закону щодо виключення
статей 40-44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Таким чином, з моменту проголошення
Конституційним Судом України Рішення
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 відновили
свою дію вищезазначені положення
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 року № 835-VІ «Про Державний бюджет
України на 2009 рік» передбачено, що у 2009
році допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» на виконання Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2009 рік» Кабінетом Міністрів України
не визначалися.

Викладене дає підстави для висновку, що
в періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня
2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня
2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 березня
2009 року застраховані особи мали право
на отримання допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі, встановленому статтею 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Отже, суд першої інстанції зробив
вірний висновок про наявність в
позивача права на отримання допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі,
встановленому статтею 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» в періоди з 09 липня 2007 року
по 31 грудня 2007 року, з 22 травня
2008 року по 31 грудня 2008 року.

Також вірним є висновок суду першої
інстанції про необхідність
задоволення позову шляхом зобов'язання
відповідача здійснити позивачу
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, а не шляхом стягнення
певної суми, як просила позивач,
оскільки нарахування і виплата
позивачу вказаної допомоги здійснює
саме відповідач, і суд не вправі
перебирати на себе повноваження, які
законом покладені на управління праці
та соціального захисту населення
райдержадміністрації.

Разом з тим, помилковим є висновок суду
першої інстанції про відсутність у
позивача права на отримання такої
допомоги в розмірі, визначеному
статтею 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» за період з 01 січня 2009 року
по 31 березня 2009 року.

Також слід зазначити, що заявлені
позивачем вимоги стосувались виплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 09 липня 2007 року по 31 березня 2009
року, частина з яких була заявлена з
пропуском строку звернення до
адміністративного суду.

Згідно з частиною 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(в редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) для звернення
до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислюється
з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин та
розгляду справи судом) пропущення
строку звернення до адміністративного
суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову
за умови, якщо на цьому наполягає одна
із сторін.

Оскільки позивач звернулась до суду 28
квітня 2009 року та не навела поважних
причин пропуску строку звернення до
суду, а відповідач наполягав на його
застосуванні, про що зазначив в
письмових запереченнях наданих суду,
суд першої інстанції повинен був
відмовити в задоволенні позовних вимог
за період до 27 квітня 2008 року, чого ним
зроблено не було.

За наведених обставин, суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
допущено порушення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що
відповідно до пункту 4 частини 1 статті
202 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
скасування оскаржуваної постанови та
ухвалення нового рішення.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207,
254, 256 Кодексу адміністративного
судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Рівненської районної державної
адміністрації Рівненської області
задовольнити частково.

Постанову Рівненського районного суду
Рівненської області від 22 січня 2010 року
по справі № 2-а-462/10 - скасувати та
прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Рівненської
районної державної адміністрації
Рівненської області про визнання дій
протиправними та стягнення допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління
праці та соціального захисту населення
Рівненської районної державної
адміністрації Рівненської області
щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
передбаченої статтею 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років за
період з 22 травня 2008 року по 31 березня
2009 року.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Рівненської районної державної
адміністрації Рівненської області
здійснити нарахування та виплату
ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років відповідно до
статті 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» за період з 22 травня 2008
року по 31 березня 2009 року із
врахуванням виплачених сум.

В решті позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів після набрання нею
законної сили, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.Я. Качмар

Д.М. Старунський