Справа № 698/859/14-а
Суддя: Кухаренко О. В.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 698/859/14-а
Провадження 2-а/698/23/14
ПОСТАНОВА

іменем України

"09" вересня 2014 р. Катеринопільський
районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді
Кухаренко О.В.

при секретарі
Гончар Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області, третя особа на стороні
відповідача головний державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у Черкаській
області Яжук С.С., третя особа
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області про визнання рішень, дій
державного виконавця протиправними та
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

позивачка звернулася до суду із
вищевказаним позовом на обгрунтування
якого зазначає, що у провадженні
відповідача знаходиться виконавчий
лист № 2-а/698/34/13 виданий 17.12.2013 року
Катеринопільським районним судом
Черкаської області про зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області провести ОСОБА_1
перерахунок та виплату пенсії з

24 листопада 2012 року відповідно до ст.
37-1 Закону України "Про державну
службу" від 16.12.1993 року № 3723-Х11 в розмірі
80% заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді на підставі
довідок Територіального управління
Державної судової адміністрації
України у Черкаській області №
561-04/13,560-04/13, 557-04/13 від 18.04.2013 року з
урахуванням здійснених виплат.

23.12.2014 року постановою головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
у Черкаській області від 23.12.2013 року
Яжук С.С. відкрито виконавче
провадження № 41369150 з виконання
вказаного виконавчого листа.

29.07.2014 року позивачка поштою одержала
постанову головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень УДВС ГУЮ у Черкаській
області від 23.06.2014 року Яжук С.С. про
закінчення виконавчого провадження №
41369150.

З такою постановою позивачка не
погодилася повністю і вважає, що 23.06.2014
року головний державний виконавець
відділу примусового виконання рішень
УДВС ГУЮ у Черкаській області Яжук С.С.
не зважаючи на те, що постанова суду
виконана не повністю умисно не виконав
вимоги Закону України "Про виконавче
провадження", ( далі Закону) всупереч
положень ч.5 ст.124 Конституції України,
виніс незаконну постанову про
закінчення даного виконавчого
провадження на підставі пункту 11 ч.1 ст.
49 , ст.50 цього Закону, безпідставно
посилаючись на неможливість
виконання рішення суду без участі
боржника. Позивачка вважає, що
державний виконавець не вчинив всіх
передбачених законом виконавчих дій,
не з"ясував факт відсутності майна у
боржника, в той час як відповідно до ч.1
ст. 27 Закону у разі не надання
боржником у строки, встановлені
частиною 2 ст. 25 Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення і
відповідно до ч.3 ст.11 Закону має право
накладати арешт на майно боржника,
опечатувати, вилучати, передавати таке
майно на зберігання та реалізовувати
його у встановленому законом порядку,
що відповідачем не вчинялось. В супереч
положенням ст. 31 Закону позивачу, крім
копій постанов про відкриття і
закінчення виконавчого провадження, їй
не надано жодних копій запитів
державного виконавця, актів арешту
майна та грошових коштів боржника та
інших документів виконавчого
провадження. Згідно ст.50 Закону
завершене виконавче провадження не
може бути розпочате знову, крім
випадків передбачених ЗУ " Про
виконавче провадження". Відтак,
позивачка позбавлена права повторно
пред'явити виконавчий лист до
виконання. Отже, закінчення
виконавчого провадження є фактично
відмовою у повному виконанні судового
рішення, при цьому державний
виконавець всупереч вимог Закону
України "Про виконавче провадження" не
здійснив всіх передбачених Законом
виконавчих дій, що передують
поверненню виконавчого листа, а
вчинені ним дії з виконання
зазначеного судового рішення є
формальними та вчиненими з порушенням
вимог цього закону. Таким чином,
позивачка вважає,що головний
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
у Черкаській області Яжук С.С. не
виконавши свої службові обов'язки,
безпідставно, передчасно, всупереч
вимог закону України " Про виконавче
провадження" 23.06.2014 року виніс
незаконну постанову про закінчення
виконавчого провадження за № 41369150, чим
грубо порушив права і законні інтереси
позивачки, що змусило її звернутися до
суду за захистом своїх прав та законних
інтересів.

За ухвалою суду справа розглянута в
порядку встановленому ст. 128 КАС
України, за відсутності сторін та
третьої особи на підставі наявних у ній
доказів. Оскільки вони, будучи
належним чином повідомленими про
дату, час і місце судового розгляду
справи, в судове засідання не з'явилися.
Позивачка надала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутності,
просить позов задовольнити повністю,
представник відповідача та третя особа
про причину неявки суд не повідомили, з
клопотанням про відкладення розгляду
справи до суду не зверталися.

Згідно ч.1 ст.41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
грунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному їх
дослідженні, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають повному
задоволенню з наступних підстав:

судом встановлено, що постановою
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
УДВС ГУЮ у Черкаській області від 23.12.2013
року Яжук С.С. відкрито виконавче
провадження № 41369150 з виконання
виконавчого листа № 2-а/698/34/13 виданого
17.12.2013 року Катеринопільським
районним судом Черкаської області
про зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Звенигородському
районі Черкаської області провести
ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії
з 24 листопада 2012 року відповідно до
ст. 37-1 Закону України "Про
державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-Х11
в розмірі 80% заробітної плати
працюючого на відповідній посаді судді
на підставі довідок Територіального
управління Державної судової
адміністрації України у Черкаській
області № 561-04/13,560-04/13, 557-04/13 від 18.04.2013
року з урахуванням здійснених виплат.

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень УДВС ГУЮ у Черкаській
області від 23.06.2014 року Яжук С.С.
виконавче провадження № 41369150
закінчено на підставі п.11 ч.1 ст.49, ст.50
Закону України "Про виконавче
провадження" з посиланням на
неможливість виконання рішення суду
без участі боржника та застосування до
боржника штрафних санкцій,
передбачених ст. 89 цього Закону.

Вказану постанову позивачка одержала
29.07.2014 року.

Постановою головного державного
виконавця Яжук С.С. від 13.06.2014 року на
боржника - Управління Пенсійного фонду
в Звенигородському районі, за
невиконання рішення суду та
ігнорування законних вимог державного
виконавця накладено штраф в розмірі 680
гривень, постановою від 23.06.2014 року -
штраф в розмірі 1360 гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції
України, судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Ст.129 Конституції України встановлено,
що основними засадами судочинства,
крім інших, є обов'язковість рішень
суду.

Згідно ч.2 ст.14, ч. 1 ст. 255 КАС України
постанова або ухвала суду в
адміністративних справах, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших службових осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Частиною 2 ст.1 Закону України "Про
державну виконавчу службу" від 24.03.1998
року (з наступними змінами і
доповненнями) №202/98-ВР визначено, що
завданням державної виконавчої служби
є своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом.

У відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 2
Закону України «Про виконавче
провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999
року (із змінами та доповненнями))
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці визначені у
вказаному законі.

Цим Законом визначаються умови і
порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону «України "
Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 статті 6 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно ч.1 ст.75 ЗУ "Про виконавче
провадження" після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого ч.2 ст.25 цього
Закону для самостійного виконання
рішення. Якщо рішення підлягає
негайному виконанню, його виконання
перевіряється не пізніше наступного
робочого дня після відкриття
виконавчого провадження.

Судом встановлено, що державним
виконавцем, в порушення вище
зазначеної норми Закону, не перевірено
вчасно ( не пізніше 24.12.2013 року,
оскільки постанова суду підлягає
негайному виконанню) виконання
судового рішення, що підтверджується
матеріалами виконавчого провадження.

Згідно вимог пункту 11 ч.1 ст.49
Закону України " Про виконавче
провадження" виконавче провадження
підлягає закінченню у разі повернення
виконавчого документа до суду чи
іншого органу ( посадової особи), який
його видав, у випадку передбаченому
частиною третьою статті 75 цього
Закону. Відповідно положень ч.3 ст.75
вказаного Закону у разі якщо виконати
рішення без участі боржника неможливо,
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до ст.89 цього
закону та вносить подання (
повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу ( посадової особи), що
його видав.

На думку суду, накладення на
боржника штрафів, передбачених ст. 89
Закону України " Про виконавче
провадження" є формальним, таким, що не
сприяло примусовому виконанню рішенню
суду, оскільки вони накладені всупереч
порядку і строків, встановлених ст. 25,27
Закону України " Про виконавче
провадження" . Так, державний
виконавець застосував штрафи лише
безпосередньо перед закінченням
виконавчого провадження ( постанова
від 13.06.2014 року) і в день закінчення
виконавчого провадження ( постанова
від 23.06.2014 року).

Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України
та ст.36 Закону України " Про виконавче
провадження, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим , державний
виконавець за власною ініціативою чи
за заявою сторін, має право звернутися
до суду, який видав виконавчий
документ, із заявою про відстрочку або
розстрочку виконання, а також
встановлення або зміну способу і
порядку виконання.

Однак державний виконавець не
здійснив усіх необхідних заходів щодо
примусового виконання рішення суду та
передчасно і без достатніх підстав
закінчив виконавче провадження. Такими
діями порушено права стягувача,
оскільки з огляду на положення ст. 50
Закону України " Про виконавче
провадження" завершене відповідно
пункту 11 ч.1 ст.49 цього Закону, з підстав
визначених ч.3 ст. 75 цього Закону
виконавче провадження не може бути
розпочате знову. З огляду на
вищенаведене, закінчення виконавчого
провадження є фактично відмовою у
виконанні судового рішення. Крім того
відповідно до положень ч.3 ст. 49 Закону
України " Про виконавче провадження"
про закінчення виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову з обов'язковим
мотивуванням підстав її винесення.
Державний виконавець, на думку суду, у
постанові «Про закінчення виконавчого
провадження» від 23.06.2014 року не вказав:
які дії були проведені ним з метою
примусового виконання рішення суду, що
зробив боржник для виконання рішення
суду в повному обсязі,з яких причин
рішення суду виконано боржником не в
повному обсязі,на підставі яких саме
висновків, державний виконавець дійшов
висновку про неможливість виконання
рішення без участі боржника та про
можливість закінчення виконавчого
провадження.

Згідно cт. 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" від 23.02.2006 року № 3477-IV, суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію про захист прав людини та
основоположних свобод, практику
Європейського суду з прав людини, які є
джерелами права.

Європейський суд з прав людини в пункті
40 рішення у справі «Горнсбі проти
Греції» зазначив, що право на суд було б
ілюзорним, якби національна правова
система Договірної держави допускала
невиконання остаточного та
обов'язкового судового рішення на
шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий)
орган відмовляється виконувати, не
виконує чи затягує виконання судового
рішення, то передбачені статтею 6
гарантії, які забезпечуються стороні
на етапі судового розгляду справи,
фактично втрачають свій сенс (рішення у
справі «Піалопулос та інші проти
Греції», пункт 68).

Проаналізувавши зібрані в справі
докази суд вважає, що постановою про
закінчення виконавчого провадження №
41369150 від 23.06.2014 року державний
виконавець грубо порушив ч. 5 ст. 124
Конституції України, ч.2 ст.14, ч.1 ст. 255
КАС України, вимоги Закону України " Про
виконавче провадження". Зазначена
постанова є передчасною порушує права
і законні інтереси позивачки, робить
неможливим виконання рішення суду,
тому їх відновлення можливе шляхом
визнання дій державного виконавця
протиправними, визнання незаконною
постанови про закінчення виконавчого
провадження № 41369150 від 23.06.2014 року та
її скасування.

На підставі ст. 19, 124 Конституції
України, ст.17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" від 23.02.2006 року № 3477-ІV, ст.ст. 1, 2,
5-12, 25, 27, 31, 32, 34, 36, 49, 50,75,82 Закону України
«Про виконавче провадження» № 606-XIV від
21 квітня 1999 року (із змінами та
доповненнями), керуючись ст. 4-12,14, 17,
41,158-163,167,181, 255 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області, третя особа на стороні
відповідача головний державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у Черкаській
області Яжук С.С., третя особа
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області про визнання рішень, дій
державного виконавця протиправними та
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження - задовольнити
повністю.

Визнати протиправними дії
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області Яжук С.С., щодо
винесення постанови про закінчення
виконавчого провадження № 41369150 від
23.06.2014 року.

Визнати незаконною та скасувати
постанову винесену головним державним
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області Яжук Сергієм Сергійовичем від
23.06.2014 року про закінчення виконавчого
провадження № 41369150 на підставі ч. 1 п. 11
ст. 49, ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження» з примусового
виконання виконавчого листа №
2-а/698/34/13 виданого

17.12.2013 року Катеринопільським
районним судом Черкаської області.

Копію постанови надіслати особам,
які брали участь у справі
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення протягом трьох днів з дня
її ухвалення.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Катеринопільський районний суд
протягом десяти днів з часу її
проголошення. У разі застосування
судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий
О. В. Кухаренко