Справа № 2а-11177/10/2670
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2010-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 жовтня 2010 року 14:45
№ 2а-11177/10/2670

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Савченко А.І., при
секретарі Череповській Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Альтаїр
+»доКиївської регіональної
митниціпро визнання
протиправними та скасування рішень

за участю представників сторін:

від позивача –ОСОБА_1, ОСОБА_2

від відповідача –ОСОБА_3

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 15 жовтня 2010 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Альтаїр +»(далі по
тексту –позивач, ТОВ «Альтаїр +»)
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Київської регіональної
митниці (далі по тексту –відповідач)
про визнання протиправними дій,
визнання протиправними та скасування
рішень №100000006/2010/012596/1 від 20.05.2010р. та
№100000006//1 від 20.05.2010р. Київської
регіональної митниці.

Позовні вимоги обґрунтовано
безпідставним застосуванням Київською
регіональною митницею митної оцінки
товару за резервним методом, а не за
основним методом №1 (визначення митної
вартості за ціною договору щодо
товарів які імпортуються) за наявності
для того всіх необхідних документів.

Представник Київської регіональної
митниці проти позову заперечував з
огляду на правомірність визначення
митної вартості товарів та
комплектуючих за резервним методом. В
обґрунтування свого заперечення
відповідач зазначив, що позивачем було
подано вантажну митну декларацію,
відповідно до якої митна вартість
визначена на підставі основного
методу, тобто за ціною контракту. За
результатами аналізу електронних
копій вантажних митних декларацій,
відбулося спрацювання системи аналізу
ризиків, що потребувало перевірки
наступних форм контролю –перевірка
правильності визначення митної
вартості товарів з прийняттям
підрозділу контролю митної вартості
митного органу рішення про визначення
митної вартості товару. З метою
перевірки та визначення митної
вартості товару, митним органом було
проведено порівняння рівня заявленої
митної вартості з рівнем митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, що містяться в
мережі Інтернет, оскільки у базі даних
єдиної автоматизованої інформаційної
системи Держмитслужби України взагалі
відсутній такий вид товару, що
ввозиться позивачем. За результатами
перевірки митний орган дійшов до
висновку, що заявлена позивачем митна
вартість нижча митних вартостей
ідентичних або подібних (аналогічних)
товарів, а також прийняв рішення про
неможливість прийняття методу
визначення митної вартості за ціною
угоди щодо товарів, які імпортуються
для цілей митної оцінки.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 29 липня 2010 року
відкрито провадження в
адміністративній справі та призначено
справу до судового розгляду на 9
вересня 2010 року.

У судове засідання, призначене на 9
вересня 2010 року, з’явились
представники позивача. Відповідач або
його уповноважені представники не
з’явились, в зв’язку чим та враховуючи
приписи пункту 3 частини 1 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України суд відклав розгляд даної
справи на 27 вересня 2010 року.

У судовому засіданні, призначеному на 27
вересня 2010 року, оголошувалась перерва
до 15 жовтня 2010 року у зв’язку з
необхідністю отримання додаткових
доказів у справі.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача заперечив
проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з’ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об’єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Альтаїр +»з метою митного
оформлення товару, який переміщувався
через митний кордон України, до
Київської регіональної митниці були
подані вантажні митні декларації
(форма МД-2):

1) №100000011/2010/507410 із доповненням №1 (форма
МД-6);

2) №100000011/2010/507411 із доповненням №1 (форма
МД-6);

та на підтвердження вартості товару
ТОВ «Альтаїр +»було подано Договір від
03.03.2010р. №01/2010 зі специфікаціями від
07.04.2010р. №1 на суму 361 400 руб.; від 07.04.2010р.
№2 на суму 396 200 руб.; від 07.04.2010р. №3 на
суму 396 200 руб.; від 07.04.2010р. №4 на суму 675
800 руб. Митна вартість товару була
визначена позивачем на підставі
основного методу визначення митної
вартості, тобто за ціною контракту 361 400
руб.+ 396 200 руб.+ 396 200 руб. + 675 800 руб. = 1 829 000
руб. (471 542,80 грн. із розрахунку
офіційного курсу НБУ, російських
рублів до гривні –2,5773 грн. за 10
російських рублів).

Київською регіональною митницею були
прийняті зазначені вище документи та
здійснено митну оцінку товару із
застосуванням резервного (метод номер
6), про що у Деклараціях митної вартості
(форма ДМВ-2) були проставлені
відповідні відмітки. В графах 8
«Обґрунтуваннях нового методу
визначення митної вартості із
зазначенням причини незастосування
попереднього методу
(методів)»відповідачем було зазначено:

Метод 1 неприйнятний для застосування,
оскільки у митного органу є довідкова
інформація про ціни на товар;

Метод 2 неприйнятний для застосування,
через відсутність інформації про
ідентичні товари;

Метод 3 неприйнятний для застосування,
через відсутність у митного органу та
декларанта інформації про подібні
товари;

Метод 4 неприйнятний для застосування,
через відсутність основи для
віднімання вартості;

Метод 5 неприйнятний для застосування,
через відсутність основи для додавання
вартості.

В графах 9 «Джерела інформації, що
використовувались для обґрунтування
правильності визначення митної
вартості»зазначено: консультація з
ВКВМ, база цінової інформації ДМСУ.

Окрім цього, позивачу були надані
рішення про визначення митної вартості
товарів (здійснення митної оцінки):

- від 20.05.2010р. №100000006/2010/012596/1
відповідно до якої вартість катеру Silver
Fox складає 385 000 руб., а Silver Shark –740 000 руб.,
де у колонці 33 «Джерела інформації, що
використовувалися митним органом для
визначення митної вартості»зазначено,
зокрема, цінова база ЄІАС
Держмитслужби; всесвітня мережа
Інтернет.

- від 20.05.2010р. №100000006/2010/012595/1
відповідно до якої вартість катеру Silver
Hawk складає 476 000 руб., де у колонці 33
«Джерела інформації, що
використовувалися митним органом для
визначення митної вартості»зазначено,
зокрема, цінова база ЄІАС
Держмитслужби.

Позивачем у травні 2010 року було
здійснено митне оформлення товару за
вантажними митними деклараціями, із
розрахунку митної вартості товарів
згідно рішень відповідача про
визначення митної вартості товарів
(здійснення митної оцінки) від 20.05.2010р.
№100000006/2010/012596/1 та від 20.05.2010р.
№100000006/2010/012595/1.

Згідно зі статтею 259 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України є їх ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, обчислена відповідно до
положень цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 262 Митного
кодексу України митна вартість товарів
і метод її визначення заявляються
(декларуються) митному органу
декларантом під час переміщення
товарів через митний кордон України
шляхом подання декларації митної
вартості.

Порядок та умови декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України,
встановлюються Кабінетом Міністрів
України, а порядок заповнення
декларацій митної вартості -
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
митної справи.

Порядком здійснення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 09.04.2008 №339 (далі за текстом
–Порядок) встановлено процедуру
здійснення митними органами контролю
за правильністю визначення митної
вартості товарів під час проведення і
після закінчення операцій їх митного
контролю, митного оформлення та
пропуску через митний кордон України, а
також донарахування обов’язкових
платежів.

Згідно пункту 2 Порядку контроль за
правильністю визначення митної
вартості товарів під час проведення
операцій їх митного контролю і митного
оформлення здійснюється митним
органом відповідно до статті 41 Митного
кодексу України шляхом, зокрема:

- проведення перевірки документів,
поданих для підтвердження заявленої
митної вартості товарів, і відомостей,
що необхідні для здійснення митного
контролю, згідно з Порядком
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.12.2006р. №1766; усного опитування
посадових осіб підприємств і громадян,
а також консультацій з декларантом з
метою обміну інформацією, що
стосується певної
зовнішньоекономічної операції та
впливає на вартість товарів; митного
огляду товарів для визначення
характеристик, які впливають на рівень
їх митної вартості;

- порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з рівнем митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено та наявною у митного
органу інформацією про рівень цін на
такі товари або вартість прямих витрат
на їх виробництво, у тому числі
сировини, матеріалів та/або
комплектувальних виробів, які входять
до складу товарів.

Послідовність дій посадових осіб
митного органу під час здійснення
передбаченого цим пунктом контролю
визначається Держмитслужбою.

Відповідно пункту 7 Порядку у разі коли
в результаті здійснення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів після закінчення
операцій їх митного контролю, митного
оформлення та пропуску через митний
кордон України виявлено обставини, що
вплинули на рівень задекларованої
митної вартості таких товарів, митний
орган приймає рішення про визначення
їх митної вартості за встановленою
Держмитслужбою формою.

Зазначене рішення декларант має право
оскаржити до митного органу вищого
рівня та/або до суду.

Перелік документів, які декларант
зобов’язаний подати для підтвердження
заявлених відомостей про митну
вартість товарів зазначено у пункті 7
Порядку декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.12.2006р. №1766, а
саме, для підтвердження заявлених
відомостей про митну вартість товарів
декларант зобов'язаний подати:
зовнішньоекономічний договір
(контракт) і додатки до нього;
рахунок-фактуру (інвойс) або
рахунок-проформу; банківські платіжні
документи (якщо рахунок сплачено), а
також інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
рішення митного органу про визначення
митної вартості раніше ввезених
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів, якщо воно
прийнято за одним договором
(контрактом); пакувальні листи; копію
ліцензії на ввезення (вивезення)
товарів, імпорт (експорт) яких підлягає
ліцензуванню.

Судом встановлено, що у травні 2010 року
позивачем було подано до Київської
регіональної митниці вантажні митні
декларації (форма МД-2):

1) №100000011/2010/507410 із доповненням №1 (форма
МД-6) декларацію митної вартості від
21.04.2010р. №/2010/507410 імпортованого
ним товару, а саме: Прогулянкові катери
для відпочинку з корпусом з
алюмінієвого сплаву, не укомплектовані
двигуном, 2010 року випуску: катер Silver Havk
540 DC (дві одиниці) в комплекті кожного:
тент ходовий Hawk 540 DC (з установкою) 1 шт.;
накладка на сидіння Hawk 540 DC (з
установкою) 1 шт.

Заявлена позивачем митна вартість
товару 204 225,25 грн. була визначена шляхом
застосування основного методу оцінки
за ціною контракту щодо товару, який
імпортується, відповідно до статті 267
Митного кодексу України (із розрахунку
офіційного курсу НБУ, російських
рублів до гривні –2,5773 грн. за 10
російських рублів).

2) №100000011/2010/507411 із доповненням №1 (форма
МД-6) декларацію митної вартості від
21.04.2010р. №/2010/507411 імпортованого
ним товару, а саме: Прогулянкові катери
для відпочинку з корпусом з
алюмінієвого сплаву, не укомплектовані
двигуном, 2010 року випуску: катер Silver Shark
605 WA 1 шт. в комплекті: тент ходовий
повний Silver Shark WA (з установкою) 1 шт.;
накладки на сидіння Shark WA (з установкою)
1 к-кт., чохол транспортувальний Shark WA;
катер Silver Fox DC 485 1шт., в комплекті тент
ходовий Fox DC.

Заявлена позивачем митна вартість
товару 267 317,56 грн. була визначена шляхом
застосування основного методу оцінки
за ціною контракту щодо товару, який
імпортується, відповідно до статті 267
Митного кодексу України (із розрахунку
офіційного курсу НБУ, російських
рублів до гривні –2,5773 грн. за 10
російських рублів).

Як вбачається із матеріалів справи, на
підтвердження заявлених відомостей
про митну вартість товару декларант
подав відповідачу
зовнішньоекономічний договір №01/2010
від 03.03.2010р. зі специфікаціями від
07.04.2010р. №1 на суму 361 400 руб.; від 07.04.2010р.
№2 на суму 396 200 руб.; від 07.04.2010р. №3 на
суму 396 200 руб.; від 07.04.2010р. №4 на суму 675
800 руб.; рахунки-фактури; банківські
платіжні документи (на підтвердження
того, що рахунки сплачено у повному
обсязі). На першій зворотній сторінці
договору стоїть відмітка банку про
сплату 1 829 000 руб., окрім того наявна
копія документу прийняття по системі
«Клієнт-Банк»від 19.04.2010р. на суму 1 829 000
руб. (471 542,80 грн.).

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов’язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб’єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З урахуванням вищезазначених вимог,
Окружний адміністративний суд міста
Києва звертає увагу на наступне.

Базовою категорією в системі митного
оподаткування товарів є їх митна
вартість. Статтею 265 Митного кодексу
України обов’язок контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів покладено на митні
органи.

Згідно пунктів 10-11 та 14 Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.12.2006р. № 1766 відомості, на підставі
яких декларантом визначено та заявлено
(задекларовано) митну вартість товарів,
повинні базуватися на об'єктивних
даних, що підлягають обчисленню та
перевірці відповідно до вимог Митного
кодексу України. Декларант має право на
доведення у передбачений
законодавством строк митному органові
правильності визначення ним митної
вартості товарів.

Для підтвердження митної вартості
товарів на вимогу митного органу
декларант зобов'язаний подати
додаткові документи.

Посадова особа митного органу у графі
"Для відміток митниці" декларації
митної вартості робить запис про
необхідність подання додаткових
документів, що підтверджують митну
вартість товарів, із складенням
переліку, зазначає дату і прізвище та
ставить свій підпис. Декларант
ознайомлюється з таким записом,
зазначає під ним дату, прізвище та
ставить свій підпис.

Посадова особа митного органу не має
права вимагати від декларанта
документи, не зазначені у графі "Для
відміток митного органу".

Якщо декларантом не подано в
установлений строк додаткові
документи або якщо він відмовився від
їх подання, митну вартість товарів
визначає митний орган на підставі
наявних відомостей згідно із
законодавством.

Так, позивачем у відповідності із
пунктом 7 Порядку декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.12.2006р. №1766 було
подано вичерпний пакет документів для
підтвердження заявлених відомостей
про митну вартість товарів.

У матеріалах справи відсутні
документи, що підтверджували б
звернення відповідача до позивача,
щодо необхідності надання додаткових
документів для підтвердження
заявлених відомостей про митну
вартість товарів, зокрема, у графі "Для
відміток митниці" поданих позивачем
декларацій ї митної вартості відсутній
запис про необхідність подання
додаткових документів.

Згідно письмових заперечень
відповідача, за результатами аналізу
електронних копій вантажних митних
декларацій, відбулося спрацювання
системи аналізу ризиків, що
потребувало перевірки наступних форм
контролю –перевірка правильності
визначення митної вартості товарів з
прийняттям підрозділу контролю митної
вартості митного органу рішення про
визначення митної вартості товару.

З метою перевірки та визначення митної
вартості товару, митним органом було
проведено порівняння рівня заявленої
митної вартості з рівнем митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, що містяться в
мережі Інтернет, оскільки у базі даних
єдиної автоматизованої інформаційної
системи (ЄІАС) Держмитслужби України
взагалі відсутній такий вид товару. За
результатами перевірки митний орган
дійшов до висновку, що заявлена
позивачем митна вартість нижча митних
вартостей ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, а також прийняв
рішення про неможливість прийняття
методу визначення митної вартості за
ціною угоди щодо товарів, які
імпортуються для цілей митної оцінки.

Суд зауважує, що згідно рішень про
визначення митної вартості товарів
(здійснення митної оцінки): від 20.05.2010р.
№100000006/2010/012595/1 митним органом для
визначення митної вартості
використовувались наступні джерела,
зокрема, щодо катеру Silver Hawk - цінова
база ЄІАС Держмитслужби, а для катеру
Silver Fox та Silver Shark - цінова база ЄІАС
Держмитслужби; всесвітня мережа
Інтернет. При цьому в своїх письмових
запереченнях відповідач зазначає
прямо протилежне,- що у базі даних ЄІАС
Держмитслужби України взагалі
відсутній такий вид товару, та у всіх
випадках митним органом для визначення
митної вартості використовувались
лише всесвітня мережа Інтернет.

Послідовність дій посадових осіб
митного органу, що здійснюють контроль
за правильністю визначення митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України чітко
регламентована Порядком роботи
посадових осіб митного органу при
здійсненні контролю за правильністю
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України затвердженим Наказом
Державної митної служби України від
24.06.2009р. за № 602 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 21.07.2009р.
за № 669/16685.

Підпунктом 3 пункту 3 вищезазначеного
Порядку затверджено вичерпний перелік
джерел інформації які повинні
використовуватись митним органом під
час здійснення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів та прийнятті Рішень, а
саме: спеціалізовані
програмно-інформаційні комплекси
Єдиної автоматизованої системи
Державної митної служби України;
спеціалізовані видання, які містять
інформацію про ціни, сформовані на
світовому ринку; інформація, отримана
від Державної митної служби України,
про ціни на товари та/або сировину,
матеріали, комплектуючі, які входять до
складу товарів; інформація, отримана
від митних органів іноземних держав за
результатами перевірки автентичності
документів, які подавалися під час
митного контролю та митного оформлення
товару; інформація, отримана від
державних органів, установ та
організацій на запити митних органів
та/або Державної митної служби України;
цінова інформація, отримана в рамках
домовленостей, укладених між Державною
митною службою України та асоціаціями,
спілками та іншими об'єднаннями
імпортерів та виробників; висновки про
якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, що мають відповідні
повноваження згідно із законодавством.

Відповідно до частини першої статті 265
Митного Кодексу України на митний
орган покладено контроль правильності
визначення митної вартості товарів
згідно з положеннями цього Кодексу.

Частиною другою зазначеної статті
визначено, що митний орган має право
упевнитися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
декларації, поданої для цілей
визначення митної вартості.

Митна вартість товарів, що ввозяться
(імпортуються) підприємствами на митну
територію України, визначається шляхом
відповідного застосування методів,
передбачених статтями 266-273 Митного
кодексу України.

Частиною першою статті 266 Митного
Кодексу України передбачено, що
визначення митної вартості товарів, що
ввозяться на митну територію України,
здійснюється шляхом застосування
таких методів: оцінки за ціною угоди
щодо товарів, які імпортуються (метод 1);
оцінки за ціною угоди щодо ідентичних
товарів (метод 2); оцінки за ціною угоди
щодо подібних (аналогічних) товарів
(метод 3); оцінки на основі віднімання
вартості (метод 4); оцінки на основі
додавання вартості (метод 5); резервного
(метод 6).

Відповідно до частини п’ятої та сьомої
статті 266 Митного Кодексу України у
випадку, якщо основний метод при
визначені митної вартості товару не
можна використати, застосовується
послідовно кожний із зазначених
методів. У разі якщо неможливо
застосувати жоден із зазначених
методів, митна вартість визначається
за резервним методом відповідно до
вимог, установлених статтею 273 цього
Кодексу.

За таких обставин, митний орган, з
урахуванням визначальних критеріїв
для застосування кожного з
встановлених законодавством методів
визначення митної вартості товару та
виходячи з контролюючої функції, якою
останній наділений згідно з
законодавством, неправомірно визначив
митну вартість товару із застосуванням
резервного методу 6 згідно з статтею 273
Митного кодексу України, оскільки у
нього не було об’єктивних підстав до
неприйняття митної вартості товарів,
що була визначена позивачем на
підставі основного методу визначення
митної вартості, тобто за ціною
контракту; відповідачем не було надано
документів, доказів та вмотивованих
пояснень щодо неможливості
послідовного застосування кожного із
зазначеного у частині першій статті 266
Митного Кодексу України методів; таке
джерело інформації як всесвітня мережа
Інтернет не передбачене Порядком
роботи посадових осіб митного органу
при здійсненні контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, а тому
його використання є неправомірним;
використання відповідачем цінової
бази ЄІАС Держмитслужби на що є
посилання у рішеннях про визначення
митної вартості товарів (здійснення
митної оцінки) №100000006/2010/012596/1 від
20.05.2010р. та №100000006//1 від 20.05.2010р.
Київської регіональної митниці
документально відповідачем
підтверджено не було, а навпаки
спростовано.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Доказів, які б спростовували доводи
позивача відповідач суду не надав.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об’єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає, що законодавець під час
розробки та прийняття вищезазначених
нормативно-правових актів чітко
встановив процедуру та порядок
визначення митної вартості товару, а
отже прийняті Київською регіональною
митницею рішення №100000006/2010/012596/1 від
20.05.2010р. та №100000006//1 від 20.05.2010р. є
таким, що суперечить вимогам чинного
законодавства та підлягають
скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Київської
регіональної митниці щодо визначення
митної вартості товарів та рішення
№100000006/2010/012596/1 від 20.05.2010р. та
№100000006//1 від 20.05.2010р.

3. Скасувати рішення Київської
регіональної митниці №100000006/2010/012596/1
від 20.05.2010р. та №100000006//1 від 20.05.2010р.
щодо визначення митної вартості
товарів.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя

А.І. Савченко

Дата виготовлення та підписання
повного тексту постанови –1 листопада
2010 року.