Справа № 2а-13877/12/2670
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа №
Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин
Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко
Я.Б.,

суддів:
Безименної Н.В., Пилипенко О.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хелстур» до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Хелстур»
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 15
вересня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Хелстур» звернулося у суд із
позовом до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві, в якому просило визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення №1 від
01.10.2012.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 27
грудня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 травня 2013
року, адміністративний позов
задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 22 липня 2014 року скасовано
рішення судів попередніх інстанцій та
направлено справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 15
вересня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню, з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
зазначені позивачем у додатку 2 до
декларації з податку на додану
вартість за липень 2012 року дані не
відповідають даним його податкового
обліку, і що така невідповідність є
достатньою підставою для винесення
спірного податкового
повідомлення-рішення.

Проте, з такими висновками суду не
можна погодитися.

Колегією суддів установлено, що
відповідачем проведено камеральну
перевірку даних, задекларованих у
податковій декларації позивача за
липень 2012 року (подана 17.08.2012 і
зареєстрована за №), за
підсумками якої складено акт від 27.09.2012
№126/15-575 та виявлено порушення пункту
200.4 статті 200 Податкового кодексу
України, пункту 9 розділу І та пункту 8
розділу 4 Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
20.11.2011 №1492, - арифметичну
(методологічну) помилку (порушення), що
не вплинула на розрахунки з бюджетом.

Зі змісту акту слідує, що суть помилки
(порушення) полягає в наступному.

У рядку 22 податкової декларації з ПДВ
за липень 2012 року від 17 серпня 2012 року №
«Залишок від'ємного значення
попереднього звітного (податкового)
періоду, за вирахуванням суми податку,
яка підлягає сплаті до бюджету за
підсумками поточного звітного
(податкового) періоду» відображено
залишок від'ємного значення
попереднього звітного (податкового)
періоду у розмірі 7370866,00 грн, в рядку 24
«Залишок від'ємного значення, який
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду» декларації відображено
залишок від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду, у
розмірі 7370866,00 грн.

У додатку 2 до декларації відображено
залишок від'ємного значення
попереднього звітного (податкового)
періоду, за вирахуванням суми податку,
яка підлягає сплаті до бюджету за
підсумками поточного звітного
(податкового) періоду за липень 2012 року,
у розмірі 7370866,00 грн.

У той же час, відповідно до даних
податкового обліку, позивачем
задекларовано від'ємне значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду у розмірі 139448,00
грн (рядок 19 декларації).

Із викладеного слідує, що суть
виявленого порушення полягає в тому, що
зазначений позивачем у додатку 2 до
податкової декларації з податку на
додану вартість показник залишку
від'ємного значення попереднього
звітного (податкового) періоду, за
вирахуванням суми податку, яка
підлягає сплаті до бюджету за
підсумками поточного звітного періоду
(рядок 22 декларації звітного
(податкового) періоду) у розмірі 7370866,00
грн, який, згідно цього додатку, виник у
липні 2012 року, не відповідає показнику
задекларованого позивачем податкового
кредиту за липень 2012 року - 139448,00 грн. У
зв'язку із чим, контролюючим органом, як
убачається з таблиці 3 акту камеральної
перевірки, були зменшені задекларовані
позивачем показники рядків 21, 22, 24 та
даних додатку 2 до декларації з ПДВ за
липень 2012 року до 0 (замість 7370866,00 грн).

За наслідками вказаної камеральної
перевірки відповідачем прийняте
податкове повідомлення-рішення від
01.10.2012 №1, яким позивачу зменшено
розмір від'ємного значення з податку на
додану вартість на загальну суму 7370866,00
грн.

Обговорюючи правомірність таких дій
податкового органу, колегія суддів
зважає на таке.

Враховуючи викладене, колегія суддів
зазначає, що відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1
ст. 14 ПК України грошове зобов'язання
платника податків - це сума коштів, яку
платник податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Згідно приписів пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
зменшення від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбаченого цим Кодексом
або іншим законодавством, зокрема, якщо
дані перевірок результатів діяльності
платника податків свідчать про
завищення суми від'ємного значення
суми податку на додану вартість
платника податків, заявленого у
податковій декларації, уточнюючому
розрахунку.

Таким чином, підставою для зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість є
встановлення в ході перевірки
результатів діяльності платника
податків безпідставного завищення
відповідного показника.

Пунктами 200.1, 200.3, 200.4 статті 200
Податкового кодексу України (у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) передбачено, що
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Приведеним нормам кореспондують
приписи Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, розділом V якого
визначено порядок заповнення
податкової декларації.

Пунктом 4.6 цього розділу Порядку
встановлено правила заповнення
розділу ІІІ податкової декларації з
податку на додану вартість «Розрахунки
з бюджетом за звітний період».

Відповідно до положень цього пункту
якщо в результаті розрахунку значення
різниці між сумою податкових
зобов'язань і податкового кредиту
отримано від'ємне значення, то
заповнюється рядок 19 декларації.

Якщо за результатами поточного
звітного (податкового) періоду
платником податку визначено від'ємне
значення різниці між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту (заповнено рядок 19 декларації),
така сума враховується у зменшення
суми податкового боргу за попередні
звітні (податкові) періоди з податку на
додану вартість, у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до Кодексу (що значиться на
особовому рахунку платника на перше
число звітного (податкового) періоду
(відображається у рядку 20.1 декларації)),
а решта зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (відображається у
рядку 20.2 декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.1 декларації наступного
звітного (податкового) періоду).

Якщо в наступному звітному податковому
періоді різниця між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту з урахуванням залишку такого
від'ємного значення минулого звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду, має від'ємне значення (рядок 22
декларації), подається (Д2) (додаток 2).

Відповідно до пункту 14.2 ІІІ розділу
цього Порядку додатком 2 (Д2) до
декларації з податку на додану
вартість є довідка щодо залишку суми
від'ємного значення попередніх
податкових періодів, що залишається
непогашеним після бюджетного
відшкодування, отриманого у звітному
податковому періоді, та підлягає
включенню до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (Д2) (додаток 2).

Зі змісту затвердженого цим Порядку
додатку 2 слідує, що у ньому платникам
слід вказувати залишок від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду, за вирахуванням
суми податку, яка підлягає сплаті до
бюджету за підсумками поточного
звітного періоду (рядок 22 декларації
звітного (податкового) періоду). При
цьому, вказана сума такого залишку має
зазначатись як загалом, так і частково -
по попереднім періодам, у яких вона
виникала, із зазначенням відповідних
сум.

Як убачається із матеріалів справи,
позивачем допущено помилку в
заповненні вказаного додатку 2, а саме:
вказано лише загальний розмір залишку
суми від'ємного значення попередніх
податкових періодів, що залишається
непогашеним після бюджетного
відшкодування, отриманого у звітному
податковому періоді, та підлягає
включенню до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду, який сформовано станом на
липень 2012 року, без уточнень звітних
періодів, за які сформована його сума,
та вказівок на відповідні суми.

Таким чином, посадовою особою ТОВ
«Хелстур» допущено порушення порядку
ведення податкового обліку, що,
відповідно до статті 163-1 КУпАП, може
бути підставою для притягнення цієї
особи до адміністративної
відповідальності.

Разом з тим, апеляційний суд наголошує,
що допущення вищеописаного порушення
не може бути підставою для визначення
позивачу грошових зобов'язань спірним
податковим повідомлення-рішенням, з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового
кодексу України податкова декларація,
розрахунок - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Додатки до податкової декларації є її
невід'ємною частиною.

Згідно п. 48.1 ст. 48 Податкового кодексу
України податкова декларація
складається за формою, затвердженою в
порядку, визначеному положеннями
пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та
чинному на час її подання.

Колегією суддів установлено, що в
податковій декларації з податку на
додану вартість за липень 2012 року,
поданій до податкового органу 17.08.2012
року, позивачем у рядку 22 декларації
задекларовано залишок від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду, за вирахуванням
суми податку, яка підлягає сплаті до
бюджету за підсумками поточного
звітного періоду в сумі 7370866,00 грн, яка
розрахована шляхом додавання значень
рядків 21.1, 21.2 такої, у яких відображено
значення рядків 20.2 (301020,00 грн) та 24
(7069846,00 грн) податкової декларації з
податку на додану вартість за червень
2012 року, а також за відсутності
збільшення/зменшення залишку
від'ємного значення за результатами
перевірок податкових органів (р. 21.3).

Таким чином, показник залишку
від'ємного значення попереднього
звітного (податкового) періоду, за
вирахуванням суми податку, яка
підлягає сплаті до бюджету за
підсумками поточного звітного періоду
(рядок 22 декларації звітного
(податкового) періоду) за липень 2012 року
визначений позивачем у відповідності
до приписів пунктів 200.1, 200.3, 200.4 статті
200 та положень пункту 4.6 розділу V
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість.

Окрім того, судом встановлено, що
задеклароване позивачем значення
залишку від'ємного значення, яке після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду, в сумі
7370866,00 грн перенесене в рядок 21.2
податкової декларації з ПДВ за серпень
2012 року, що також відповідає положенням
приведених вище норм.

Колегія суддів зауважує, що висновок
податкового органу, з яким погодився
суд першої інстанції, про те, що дані,
наведені у додатку 2 до декларації з ПДВ
за липень 2012 року, не відповідають
даним податкового обліку платника
податку, спростовується
вищевикладеним дослідженням звітної
(податкової) декларації з цього податку
за попередній місяць, правильність
показників, задекларованих у якій, не
ставились під сумнів відповідачем, а
також за наступний звітний період.

Апеляційний суд зазначає, що протягом
розгляду даної справи відповідачем
також не заперечувалась правильність
визначення позивачем об'єкта
оподаткування з податку на додану
вартість, а також податкового кредиту,
сформованого станом на липень 2012 року,
зокрема, податковим органом не
висловлювалось будь-яких зауважень
щодо реальності та товарності
господарських операцій, на підставі
яких виникло задеклароване позивачем
від'ємне значення об'єкта
оподаткування. До того ж, відповідні
обставини не могли бути встановлені за
наслідками камеральної перевірки, адже
така проводиться лише на основі
дослідження податкової звітності, а не
первинних облікових документів.

Попри наведене, матеріали справи
свідчать про те, що позивачем надано
суду копії податкових накладних, на
підставі яких ним сформовано показники
податкового кредиту за спірний період.

Зважаючи на висновки і мотиви, з яких
було скасовано рішення судів першої та
апеляційної інстанцій Вищим
адміністративним судом України, судом
з'ясовано, що уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань з ПДВ за липень
2012 року у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок (копія
якого наявна в матеріалах справи), яким
позивачем уточнено показник
податкового кредиту, який виник у
поточному місяці - липні 2012 року, шляхом
зменшення такого на 11552,00 грн
(виправлено суму 139448,00 грн на суму 127896,00
грн у рядках 10.1, 17, 19, 20.2), подано
податковому органу 18 вересня 2012 року, в
той час як спірна камеральна перевірка
проведена 07 вересня 2012 року.

Таким чином, згаданим розрахунком не
виправлялись показники залишку
від'ємного значення попереднього
звітного (податкового) періоду, за
вирахуванням суми податку, яка
підлягає сплаті до бюджету за
підсумками поточного звітного періоду
та не вносились зміни до рядка 22
декларації позивача з ПДВ за липень 2012
року, а тому такий уточнюючий
розрахунок не впливає на спірні
правовідносини, які склались у зв'язку
із порушеннями, встановленими
відповідачем що до його подання.

Враховуючи викладене, колегія суддів
доходить висновку, що спірне податкове
повідомлення-рішення винесене
необґрунтовано, а застосовані ним
наслідки порушують справедливий
баланс між допущеним посадовою особою
позивача порушенням правил заповнення
додатку до податкової декларації з ПДВ,
які не призвели до втрат державного
бюджету, а також наслідками
застосованих до нього заходів у
вигляді визначення грошового
зобов'язання.

Отже, доводи апеляційної скарги
знайшли підтвердження в ході
апеляційного розгляду справи, а
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню як така, що
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до її неправильного
вирішення.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Хелстур»
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 15 вересня 2014 року
скасувати.

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Хелстур»
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
№1 від 01.10.2012.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя Н.В. Безименна
суддяО.Є. Пилипенко

Головуючий суддя

Глущенко Я.Б.

Судді:

Безименна Н.В.

Пилипенко О.Є.