Справа № 804/13942/13-а
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2014 рокусправа № 804/13942/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Іванова С.М.

суддів: Чабаненко
С.В., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового
засідання:Кязимової Д. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
20 листопада 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області про
визнання дій відповідача незаконними
та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2013 р. гр. ОСОБА_2 звернулася з
позовом до управління Пенсійного
фонду України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області та, з
урахуванням уточненого
адміністративного позову від 06.11.2013 р.,
просила:

- визнати дії, а саме - розрахунки
відповідача по нарахуванню позивачеві
до сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період
2011-жовтень 2013 р. - незаконними;

- зобов'язати відповідача повернути
позивачеві примусово стягнені з
позивача грошові кошти в 2013 р. на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

В обґрунтування позовних вимог
посилалась на те, що з 1996 р. позивач є
приватним підприємцем, з 2010 р.
перебуває на спрощеній системі
оподаткування, з 2005 р. позивач також є
пенсіонером і отримує пенсію за
вислугу років та згідно ч. 4 ст. 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" фізичні-особи
підприємці, які є пенсіонерами
звільняються від сплати єдиного
внеску. В порушення вказаного,
відповідач з 2011 р. незаконно нараховує
позивачеві до сплати єдині внески та
виконавча служба почала відраховувати
20 % з її пенсії, а тому позивач просив
визнати такі дії по нарахуванню
єдиного внеску за період 2011-жовтень 2013
р. незаконними та зобов'язати
відповідача повернути стягнуті з неї
грошові кошти в 2013 р. на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
20 листопада 2013 року
адміністративний позов ОСОБА_2
задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління
Пенсійного Фонду України в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області по
нарахуванню за
квітень-жовтень 2013 р. ОСОБА_2 до сплати
сум єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

В частині позовних вимог про визнання
дій відповідача незаконними щодо
нарахування позивачеві сум єдиного
внеску за 2011 - І квартал 2013 р. - залишено
без

розгляду.

В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати по
справі.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що представником
відповідача не доведено належними та
допустимими доказами правомірність
нарахування позивачеві сум єдиного
внеску у вищевказаний період з
урахуванням того, що позивач є
пенсіонером за віком. Щодо позовних
вимог про зобов'язання відповідача
повернути позивачеві грошові кошти
стягнуті з позивача в 2013 р. на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, то в цій частині
позовних вимог відмовлено, виходячи з
того, що позивачем не надано доказів, в
якій сумі були стягнуті з неї кошти, а
тому дані позовні вимоги є
необґрунтованими.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, у поданій
апеляційній скарзі відповідач, вказує
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
позивачу призначена пенсія за вислугу
років у віці 47 років згідно п.п. "е" ст. 55
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", тоді як згідно ст. 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
звільнені від сплати єдиного внеску
фізичні особи-підприємці, які є
пенсіонерами за віком, однак позивач не
досягла відповідного віку з якого
призначається пенсія за віком, а тому
не звільнена від сплати єдиного внеску.
У зв'язку з наявністю у позивача боргу
зі сплати єдиного внеску за 2012 та 1
квартал 2013 р., відповідачем була
сформована вимога № Ф835 від 14.05.2013 р. на
суму 5766,45 грн., яка не була оскаржена
позивачем у встановленому
законодавством порядку, а тому
направлена до органу державної
виконавчої служби на примусове
виконання.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та
ст. 41 КАС України не
перешкоджає розгляду справи без
фіксування судового засідання
технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
останньої, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 зареєстрована як фізична
особа-підприємець 02.10.1996 р. виконавчим
комітетом Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області за адресою:
АДРЕСА_1, є платником єдиного податку,
що підтверджується копією свідоцтва
про державну реєстрацію серії НОМЕР_1
та копією свідоцтва платника податку
(а.с. 7-8).

Окрім того, позивач є пенсіонером з
08.11.2005 р., що підтверджується копією
пенсійного посвідчення від 08.11.2005 р.
НОМЕР_2 (а.с. 9).

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач знаходиться на обліку у
пенсійному фонді як платник єдиного
внеску та має заборгованість у
загальній сумі 5766,45 грн. :

- за 2012 р. в розмірі 4572,42 грн.
(січень-березень по 372,33 грн.,
квітень-червень по 379,62 грн.,
липень-вересень по 389,39 грн.,
жовтень-листопад по 387,95 грн., грудень
393,50 грн.);

- за 1 квартал 2013 р. в розмірі 1194 грн. 03
коп. (січень-березень 2013 р. по
398,01 грн.), що підтверджується наявними у
справі копіями розрахунків (а.с.26).

На підставі даних особового рахунку
позивача відповідачем була сформована
та направлена на адресу позивача
Вимога про сплату боргу № Ф835 від 14.05.2013
р., яка була вручена позивачеві 24.05.2013 р.,
та в подальшому не була оскаржена
позивачем у зв'язку з чим направлена до
примусового виконання до органів
державної виконавчої служби у порядку,
визначеному ст. 25 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" № 2464-УІ ( далі -
Закон № 2464).

Позивач вважає такі дії відповідача по
нарахуванню їй до сплати єдиного
внеску за 2011- жовтень 2013 р. незаконними,
оскільки вона є пенсіонером та
звільнена від сплати єдиного внеску у
відповідності до вимог ч. 4 ст. 4 Закону
№ 2464.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення,
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Статтею 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Правові та організаційні засади
забезпечення та обліку єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови і порядок
його нарахування і сплати визначає
Закон України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від
08.07.2010 р. № 2464-УІ.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464
платником єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування.

Частиною 4 статті 3 Закону № 2464
визначено, що особи, зазначені у п. 4 ч. 1
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є пенсіонером за віком, що
підтверджується копією відповідного
посвідчення, наявного у справі з 08.11.2005
р.(а.с. 9).

При цьому, статус пенсіонера за віком
позивач набув на умовах, визначених
п.п. "е" ст. 55 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" пенсіонер - це
особа, яка відповідно до цього Закону
отримує пенсію.

З огляду на викладене та те, що позивач
є пенсіонером за віком на пільгових
умовах та отримує пенсію за вислугу
років, а ч. 4 ст. 4 Закону № 2464 не містить
застережень щодо її незастосування до
осіб, яким пенсію призначено на
підставі п.п. "е" ст. 55 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку,
що позивач не повинен сплачувати за
себе єдиний внесок.

Відповідної правової позиції
дотримується і Вищий адміністративний
Суд України в ухвалі від 16.10.2012 р. №
К/9991/45542/12, від 12.11.2013 р. № К/800/43927/13.

За таких обставин дії відповідача щодо
нарахування позивачеві сум єдиного
внеску суд першої інстанції вірно
визнав протиправними в межах строків
звернення до суду з даним позовом,
встановлених ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, тобто за період з квітня по
жовтень 2013 р.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції і не дають
підстав для висновку про помилкове
застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального
права, яке призвело б до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
залишення оскаржуваного рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
20 листопада 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області про
визнання дій відповідача незаконними
та зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів
відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС
України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С. В. Чабаненко

Суддя:
А. В. Шлай