Справа № 2а-6231/10/2670
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року м. Київ
К/9991/12992/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі міста Києва

на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 серпня 2010 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 01 березня
2011 року

у справі № 2а-6231/10/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгова Вежа»

до Державної податкової інспекції у
Печерському районі міста Києва

про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торгова Вежа» (далі -
позивач) звернулось до суду з позовом
до Державної податкової інспекції у
Печерському районі міста Києва (далі -
відповідач) про: визнання
протиправними дій ДПІ у Печерському
районі м. Києва щодо невизнання
податкової декларації з податку на
додану вартість за грудень 2009 року;
визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення № /0 від 19
лютого 2010 року (в редакції заяви про
збільшення позовних вимог від 04 червня
2010 року).

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 серпня 2010 року позов задоволено
повністю. Визнано нечинним податкове
повідомлення-рішення ДПІ у Печерському
районі м. Києва від 19 лютого 2010 року №
/0 по податку на додану вартість на
суму 170,00 грн. Визнано дії ДПІ у
Печерському районі м. Києва щодо
невизнання звітних документів
(податкової декларації з податку на
додану вартість за грудень 2009 року) ТОВ
«Торгова Вежа» протиправними.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 01 березня
2011 року постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 серпня 2010 року залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ у Печерському
районі м. Києва, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 серпня 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 01 березня 2011 року і ухвалити нове
судове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

ТОВ «Торгова Вежа» було зареєстроване
Печерською районною у м. Києві
державною адміністрацією 05 травня 2009
року та перебуває на обліку в ДПІ у
Печерському районі м. Києва.

23 червня 2009 року між ТОВ «Торгова Вежа»
(платником податків) та ДПІ у
Печерському районі м. Києва (органом
державної податкової служби) був
укладений договір про визнання
електронних документів № 1033, яким
передбачено визнання податкових
документів (податкової звітності,
реєстрів отриманих та виданих
податкових накладних з податку на
додану вартість та інших звітних
податкових документів), поданих
платником податків в електронному
вигляді із застосуванням електронного
цифрового підпису до органу державної
податкової служби засобами
телекомунікаційного зв'язку або на
електронних носіях, як оригіналу (арк.
справи 29-32).

19 січня 2010 року ТОВ «Торгова Вежа»
направило засобами
телекомунікаційного зв'язку
електронну податкову декларацію з
податку на додану вартість за грудень
2009 року, що підтверджується квитанцією
№ 1 про те, що звіт доставлено до ДПА
України 19 січня 2010 року в 10:40:54. Також,
товариство отримало квитанцію № 2, якою
позивача було повідомлено, що документ
прийнято на районному рівні (арк.
справи 16).

Разом з цим, ДПІ у Печерському районі м.
Києва була проведена невиїзна
документальна перевірка своєчасності
подання ТОВ «Торгова Вежа» податкових
звітів, за результатами якої складений
акт № 1497/15-3 від 19 лютого 2010 року.

За висновками акту перевірки позивачем
були порушені вимоги підпункту 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», які
полягали у неподанні податкової
декларації з податку на додану
вартість за грудень 2009 року.

19 лютого 2010 року ДПІ у Печерському
районі м. Києва на підставі вказаного
акта перевірки прийняла податкове
повідомлення-рішення № /0, яким
згідно з підпунктом «а» підпункту 4.2.2
пункту 4.2 статті 4, підпунктом 17.1.1
пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
застосувала до ТОВ «Торгова Вежа»
штрафні (фінансові) санкції у розмірі
170,00 грн. за платежем: податок на додану
вартість.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що підпунктом 4.1.2 пункту
4.1 статті 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» передбачено
виключний перелік підстав, за яких
податкова звітність може бути не
визнана контролюючим органом як
податкова декларація, тоді як
податковий орган таких підстав не
вказав, з урахуванням того, що подана
позивачем податкова декларація з
податку на додану вартість за липень 2010
року була заповнена у відповідності до
вимог Порядку заповнення та подання
податкової декларації з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
ДПА України від 30 травня 1997 року № 166, та
подана у строк, визначений Законом.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
з огляду на наступне.

Наказом Державної податкової
адміністрації від 10 квітня 2008 року № 233
була затверджена Інструкція з
підготовки і подання податкових
документів в електронному вигляді
засобами телекомунікаційного зв'язку,
яка визначає загальні принципи
організації інформаційного обміну під
час подання платниками податків
податкової звітності до органів
державної податкової служби України в
електронній формі із використанням
електронного цифрового підпису.

За визначеннями, наведеними у пункті 1
розділу 1 Інструкції з підготовки і
подання податкових документів в
електронному вигляді засобами
телекомунікаційного зв'язку,
затвердженої наказом Державної
податкової адміністрації від 10 квітня
2008 року № 233 (в редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин),
квитанція про одержання податкового
документа в електронному вигляді (далі
- перша квитанція) - це електронний
документ, що формується програмним
забезпеченням органів ДПС та засвідчує
факт і час одержання податкового
документа в електронному вигляді;
квитанція про приймання податкового
документа в електронному вигляді (далі
- друга квитанція) - це електронний
документ, що формується програмним
забезпеченням органів ДПС та засвідчує
факт та час приймання (неприймання)
податкового документа в електронному
вигляді у базу даних органів ДПС.

Відповідно до пункту 7.4 розділу 3
Інструкції з підготовки і подання
податкових документів в електронному
вигляді засобами телекомунікаційного
зв'язку, затвердженої наказом
Державної податкової адміністрації
від 10 квітня 2008 року № 233 (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин), перша квитанція є
підтвердженням платнику податків
передачі його податкових документів в
електронному вигляді до органу ДПС
засобами телекомунікаційного зв'язку.
Ця квитанція надсилається органами ДПС
на електронну адресу платника
податків, з якої було надіслано
податкову звітність. Другий примірник
першої квитанції в електронному
вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо
на електронну адресу платника податків
не надійшла перша квитанція, то
податковий документ вважається
неодержаним.

Згідно з пунктом 7.5 розділу 3 Інструкції
з підготовки і подання податкових
документів в електронному вигляді
засобами телекомунікаційного зв'язку,
затвердженої наказом Державної
податкової адміністрації від 10 квітня
2008 року № 233 (в редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин),
підтвердженням платнику податків
прийняття його податкових документів
до бази даних ДПС є друга квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі, в якій визначаються реквізити
прийнятого податкового документа в
електронній формі, відповідність
податкового документа в електронній
формі затвердженому формату
(стандарту) електронного документа,
результати перевірки ЕЦП, інформація
про платника податків, дата та час
приймання, реєстраційний номер,
податковий період, за який подається
податкова звітність, та дані про
відправника квитанції. На цю квитанцію
накладається ЕЦП органу ДПС,
здійснюється її шифрування та
надсилання платнику податків засобами
телекомунікаційнго зв'язку. Другий
примірник другої квитанції в
електронному вигляді зберігається в
органі ДПС

Пунктом 7.6 розділу 3 Інструкції з
підготовки і подання податкових
документів в електронному вигляді
засобами телекомунікаційного зв'язку,
затвердженої наказом Державної
податкової адміністрації від 10 квітня
2008 року № 233 (в редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин),
передбачено, що якщо надіслані
податкові документи сформовано з
помилкою, то платнику податків
надсилається друга квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття податкових
документів в електронному вигляді із
зазначенням причин.

Відповідно до пункту 7 розділу 1
Інструкції з підготовки і подання
податкових документів в електронному
вигляді засобами телекомунікаційного
зв'язку, затвердженої наказом
Державної податкової адміністрації
від 10 квітня 2008 року № 233 (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин), підставою для прийняття
податкового документа в електронному
вигляді є: його відповідність
затвердженому формату (стандарту);
підтвердження ЕЦП платника податків та
його посадових осіб, підписи яких є
обов'язковими для звітів в паперовій
формі за умов, встановлених в статтею 3
Закону України «Про електронний
цифровий підпис»; чинність
відповідного посиленого сертифіката
ключа під час накладання ЕЦП
(підтверджується за допомогою позначки
часу, отриманої від акредитованого
центру сертифікації ключів, або якщо до
моменту одержання електронного
документа строк дії відповідного
сертифіката не був закінчений або
відповідний сертифікат не був
скасований/ блокований).

Згідно з підпунктом 4.1.2 пункту 4.1
статті 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (в редакції, чинній
на час виникнення спірних відносин)
податкова звітність, отримана
контролюючим органом від платника
податків як податкова декларація, що
заповнена ним всупереч правилам,
зазначеним у затвердженому порядку її
заповнення, може бути не визнана таким
контролюючим органом як податкова
декларація, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, ТОВ «Торгова Вежа»
надіслало податковому органу
податкову декларацію з податку на
додану вартість за грудень 2009 року в
електронному вигляді, яка була
доставлена 19 січня 2010 року в 10:40:54, що
підтверджується квитанцією № 1 з
позначкою «Документ збережено на
центральному рівні» та квитанцєю № 2 з
позначкою: «Документ прийнято на
районному рівні».

З огляду на те, що ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва не було доведено
обставин, які є підставою для
неприйняття податкового документа в
електронному вигляді та/або невизнання
податкової декларації з податку на
додану вартість за грудень 2009 року
податковою звітністю, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про
обґрунтованість позовних вимог та
наявність підстав для їх задоволення.

Посилання ДПІ у Шевченківському районі
м. Києва на лист від 28 січня 2010 року
№3272/10/15-3 «Про невизнання звітних
документів» правомірно були відхилені
судами попередніх інстанцій як
безпідставні, оскільки належних та
допустимих доказів направлення цього
листа позивачу податковим органом
надано не було, з урахуванням того, що
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення № 51597 не може бути таким
доказом з огляду на те, що воно було
надіслане лише 15 березня 2010 року (тобто
майже місяць після проведення
перевірки) та вручене платнику
податків 30 березня 2010 року, а також
зважаючи на те, що за відсутності опису
вкладення у цінний лист вказане
повідомлення не може підтверджувати
надіслання позивачу саме листа ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва на лист
від 28 січня 2010 року № 3272/10/15-3 «Про
невизнання звітних документів».

Доводи касаційної скарги
вищевикладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга ДПІ у Печерському районі м.
Києва підлягає залишенню без
задоволення, а постанова Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 серпня 2010 року та ухвала Київського
апеляційного адміністративного суду
від 01 березня 2011 року підлягають
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Печерському районі міста
Києва залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 серпня 2010 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 01 березня
2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна