Справа № 826/5612/14
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 11/132
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 грудня 2014 року 14:04
№ 826/5612/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Клочкової Н.В., при
секретарі судового засідання Легейді
Я.А., розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства обмеженою
відповідальністю "АТ Каргілл" до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 27.02.2014 №
, за участі представників сторін:

представників позивача Хоменко М.М.,
Сверлова Я.А.,

представника відповідача Шило М.Ю.,

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 02.12.2014 проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "АТ Каргілл" (далі -
позивач) звернулось до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовною заявою до Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників (далі - відповідач)
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень № , №
від 27.02.2014 року, № від 02.04.2014 року.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20.03.2014 відкрито
провадження в адміністративній справі
№ 826/3398/14.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17.04.2014 роз'єднано у
самостійні провадження наступні
позовні вимоги:

- про скасування податкового
повідомлення-рішення від 27.02.2014 року №
;

- про скасування податкових
повідомлень-рішень від 27.02.2014 року №
, від 02.04.2014 року № .

Продовжено розгляд справи № 826/3398/14 в
частині вимог ТОВ "АТ Каргілл" щодо
скасування податкових
повідомлень-рішень від 27.02.2014 року №
, від 02.04.2014 року № , а
провадження в частині вимог ТОВ "АТ
Каргілл" щодо скасування податкового
повідомлення-рішення від 27.02.2014 року №
передано на автоматичний
розподіл між суддями та присвоєно №
826/5612/14.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30.04.2014 року
прийнято справу до провадження в
частині позовних вимог про скасування
податкового повідомлення-рішення від
27.02.2014 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 29.05.2014 року
зупинено провадження у справі № 826/5612/14
за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "АТ Каргілл" до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
27.02.2014 року № до набрання
законної сили рішенням по справі №
826/1722/14.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від поновлено
провадження по справі № 826/5612/14 за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "АТ Каргілл" до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
27.02.2014 року № .

В судовому засіданні 02.12.2014
представники позивача підтримали
позовні вимоги з підстав, викладених у
позовній заяві та враховуючи постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 01.07.2014 № 826/1722/14, яка
залишена без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29.10.2014, та просили задовольнити
позов у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення позовних вимог та
просив відмовити у задоволенні позову
повністю.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва, встановив.

На підставі п. 200.10 ст. 200 Податкового
кодексу України (далі - ПК України) була
проведена камеральна перевірка даних
ТОВ "АТ Каргілл" ()
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість щодо
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту та щодо суми
бюджетного відшкодування на
розрахунковий рахунок за грудень 2013
року, за результатом якої складено акт
перевірки від 08.02.2014 № 126/28-10-37-10/20010397 (т.1,
арк. 46-54).

Відповідачем за результатами
перевірки встановлені наступні
порушення податкового законодавства:

- п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3 ст.
200, п. 201.10 ст. 201, п. 202.1 ст. 202 ПК України, в
результаті чого завищено податковий
кредит та від'ємне значення різниці між
сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту за грудень
2013 року на суму ПДВ 6946947 грн.;

- п. 200.4 ст. 200 ПК України, що призвело до
завищення бюджетного відшкодування
ПДВ за грудень 2013 року в розмірі 2076102,00
грн.

На підставі складеного акту перевірки
від 08.02.2014 № 126/28-10-37-10/20010397 податковим
органом винесене податкове
повідомлення-рішення від 27.02.2014:

- № , яким зменшено суму
бюджетного відшкодування в розмірі
3114153,00 грн. з якої: за основним платежем
- 2076102,00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 1038051,00 грн. (т. 1, арк. 27).

Як вбачається з акту перевірки,
підставою для прийняття відповідачем
оскаржуваного податкового
повідомлення - рішення став:

- акт перевірки від 09.01.2014 № 3/40-50/37-10/20010397
«Про результати перевірки камеральних
даних ТОВ "АТ Каргілл" ()
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість щодо
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту та щодо суми
бюджетного відшкодування на
розрахунковий рахунок за листопад 2013
року» (т. 1, арк. 47, 13-26), згідно якого
податковий орган встановив, що
перевіркою додатка 8 «Заяви про відмову
постачальника надати податкову
накладну (порушення ним порядку
заповнення та/або порядку реєстрації в
Єдиному реєстрі податкових накладних)»
до податкової декларації за листопад
2013 року встановлено включення до
складу податкового кредиту
незареєстровану в ЄДР податкову
накладну від постачальників та
несвоєчасно надано скаргу на цих
постачальників (т. 1, арк. 48).

Крім того, в акті зазначено, що у разі
порушення платником податку -
продавцем товарів/послуг порядку
реєстрації податкової накладної в
Єдиному реєстрі податкових накладних,
платник податку - покупець таких
товарів/послуг має право додати
заяву із скаргою на постачальника до
податкової декларації за звітний
податковий період, у якому складено
таку податкову накладну, водночас
платник податку втрачає право на
включення до складу податкового
кредиту звітного податкового періоду
сум ПДВ, включених на підставі наданої
заяви зі скаргою на постачальника, що
відмовився у наданні податкової
накладної та/або надано неналежним
чином оформлений документ (відсутні
чи помилково заповненні обов'язкові
реквізити податкової накладної,
передбаченні чинним законодавством), у
разі наданні такої заяви до звітної
декларації по операціях перша подія по
яких сталася в періоді іншому ніж
звітний.

У зв'язку з чим, податковий орган дійшов
висновку, що ТОВ «AT Каргілл» по
декларації з ПДВ за листопад 2013 року
завищено податковий кредит на суму ПДВ
2076102,00 грн., а тому за результатами
перевірки від 09.01.2014 № 3/40-50/37-10/20010397
винесене податкове
повідомлення-рішення від 24.01.2014 №
на зменшення від'ємного значення за
листопад 2013 року в розмірі 2076102,00 грн. (т.
1, арк. 49).

У зв'язку з чим, відповідач на підставі
акту перевірки від 09.01.2014 № 3/40-50/37-10/20010397
та податкового повідомлення-рішення
від 24.01.2014 № дійшов висновку, що
ТОВ «AT Каргілл» завищено суму
бюджетного відшкодування ПДВ за
грудень 2013 року в розмірі 2076102,00 грн.,
яка підлягає зменшенню (т. 1, арк. 49).

Проте, позивач зазначає, що чинним
законодавством передбачено можливість
подання платником податків у межах 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної відповідної
заяви зі скаргою на недобросовісного
платника податків, що порушує порядок
реєстрації податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних,
лише з податковою декларацією за той
звітний (податковий) період, в якому
платник податків включив суму податку
на додану вартість до складу
податкового кредиту.

Відтак, ТОВ «AT Каргілл» не погоджується
з такою позицією податкового органу та
прийнятим податковим повідомленням -
рішенням від 27.02.2014 № , а тому
звернулося з відповідним позовом до
суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, та враховуючи,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
суд прийшов до переконання про
задоволення позовних вимог виходячи з
наступних міркувань.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

За змістом пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК
України податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

З аналізу вказаних положень випливає,
що право платника на податковий кредит
підтверджується податковими
накладними, отриманими після
закінчення податкових періодів, у яких
фактично відбулись операції, суми ПДВ,
вказані у таких податкових періодах
можуть бути включені до складу
податкового кредиту в податковому
періоді, в якому такі податкові
накладні отримані, однак протягом 365
днів з дати їх виписки.

При цьому в разі порушення продавцем
товару/послуг вимог 201.10 статті
201 Податкового кодексу України
щодо реєстрації податкових накладних,
скарга на такого продавця подається в
тому звітному періоді, в якому суми
податку на додану вартість по вказаних
податкових накладних включені до
складу податкового кредиту.

Наведені норми щодо подання скарги
позивачем дотримано, а відтак висновки
відповідача про безпідставне
включення позивачем до складу
податкового кредиту сум податку на
додану вартість не ґрунтуються на
положеннях чинного законодавства.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частин першої та третьої
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України постанова або
ухвала суду першої інстанції, якщо інше
не встановлено цим Кодексом, набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01.04.2014 у справі № 826/1722/14 за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "АТ Каргілл" до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень №
від 24.01.2014 та № від 24.01.2014,
залишеною без змін

ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 29.10.2014,
позов задоволено повністю та скасовані
податкові повідомлення - рішення
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників №
від 24.01.2014 та № від 24.01.2014.

Зазначеними судовими рішеннями
встановлено, що позивачем включено до
складу податкового кредиту за листопад
2013 року суму податку на додану вартість
у розмірі 2076102,00 грн. по податковим
накладним, які виписані постачальником
до спливу 365 днів, та при цьому скарга на
постачальників, які порушили порядок
заповнення та/або порядок реєстрації
податкових накладних в Єдиному
реєстрі, подана позивачем в тому
звітному періоді, в якому суми податку
на додану вартість по податкових
накладних включені до складу
податкового кредиту, а тому суд по
справі № 826/1722/14 дійшов висновку про
правомірність декларування позивачем
зазначеної суми у складі від'ємного
значення з податку на додану вартість
за листопад 2013 року.

Таким чином є рішення суду, яке набрало
законної сили, яким встановлено факт
правомірності декларування позивачем
суми податку на додану вартість у
розмірі 2076102,00 грн. у складі
від'ємного значення з податку на додану
вартість за листопад 2013 року та
скасовано податкове повідомлення -
рішення, яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за листопад 2013 року на
2076102,00 грн.

Пунктами 200.1 та 200.4 статті 200
Податкового кодексу України
встановлено, що сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. Якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то:
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг; залишок від'ємного
значення попередніх податкових
періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про необґрунтованість
висновку відповідача про порушення
позивачем пункту 200.4 статті 200
Податкового кодексу України та
завищення бюджетного відшкодування
ПДВ за грудень 2013 року на суму 2076102,00
грн.

Відтак, наявні підстави для скасування
податкового повідомлення - рішення від
27.02.2014 № .

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
17.07.2014 № К/800/57203/13 (колегія суддів:
Блажівська Н.Є., Сірош М.В., Юрченко В.П.),
постанові Вищого адміністративного
суду України 13.08.2014 № К/800/41354/13 (колегія
суддів: Костенко М.І., Сірош М.В.,
Маринчак Н.Є.).

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною 1 ст. 71 КАС України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 72 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, а, відтак, такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 2, 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов товариства з обмеженою
відповідальністю "АТ Каргілл"
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників від
27.02.2014 № .

3. Присудити з Державного бюджету
України на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "АТ
Каргілл" () понесені
судові витрати в розмірі 487,20 грн.
(чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, після закінчення
строку на апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо постанова не оскаржена в
апеляційному порядку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
Н.В. Клочкова

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 05 грудня 2014 року.