Справа № 819/1827/13-а
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
Справа № 876/11327/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Монастириської міжрайонної
державної фінансової інспекції в
Тернопільській області на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 14 серпня
2013р. по справі за позовом Бучацького
міжрайонного управління водних
ресурсів до Монастириської
міжрайонної державної фінансової
інспекції в Тернопільській області про
визнання нечинними вимоги, -

В С Т А Н
О В И Л А:

17.07.2013р. позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить визнати
незаконними та скасувати п.2 та 3 вимоги
Монастириської міжрайонної державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області від 25 червня 2013 року №19-20-13-14/746
«Про усунення порушень фінансової
дисципліни» в частині зобов'язання
перерахувати до Державного бюджету
України 21999,58 гривень нарахованої та
виплаченої заробітної плати із
загального фонду працівникам, які
надавали платні послуги, а також
вартість ремонтно-будівельних робіт на
загальну суму 31827,54 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
видатки на заробітну плату
працівників, які знаходяться в штаті
установи, утримуються за рахунок
коштів загального фонду і надають в
межах норм робочого часу платні
послуги, не можуть плануватись і
проводитись за рахунок коштів
спеціального фонду. Оскільки
працівниками позивача, які надавали
платні послуги, покладені на них
державні функції виконано в повному
обсязі, заробітна плата виплачувалась
їм в повному обсязі за рахунок
загального фонду Державного бюджету.
За рахунок спеціального фонду
Державного бюджету здійснювалось
преміювання зазначених працівників за
надання платних послуг на замовлення
юридичних та фізичних осіб.

Крім того, при визначені ціни та
включення в акти виконаних робіт
кошторисного прибутку при визначенні
вартості робіт по розчистці р.Бариш з
метою ліквідації підтоплених
присадибних ділянок частини с.Порохова
Бучацького району та по відновленню
водозахисних дамб та берегоукріплення
на території Устя-Зеленської та
Тростянецької сільських рад
Монастириського району позивач
керувався наказом державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України "Про затвердження
правил визначення вартості
будівництва (ДБН Д.1.1-1-2000)" №174 від 27.08.2000
та Переліком платних послуг, які
надаються бюджетними установами, що
належать до сфери управління
Державного агентства водних ресурсів,
затвердженого постановою КМ України
№1101 від 26.10.2011р.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 14 серпня 2013
року позов задоволено.

Монастириська міжрайонна державна
фінансова інспекція в Тернопільській
області оскаржила дану постанову, з
підстав неповного з'ясування обставин
справи, порушення норм матеріального
права.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що при освоєнні
коштів державного бюджету по КПКВ 5001110
«Комплексний протипаводковий захист у
Прикарпатському регіоні» Бучацьке
МУВГ виступало в якості підрядника, а в
якості замовника Тернопільське
обласне управління водних ресурсів -
розпорядник бюджетних коштів.

Проте, по 4 актах виконаних підрядних
робіт по розчистці р.Бариш з метою
ліквідації підтоплення присадибних
ділянок частини с.Порохова Бучацького
району (ф. КБ-2в) з освоєння бюджетних
коштів при виконанні вказаних робіт,
зокрема і при освоєнні коштів за
вказаною програмою, позивачем був
закладений кошторисний прибуток.
Тобто, внаслідок безпідставного
включення в акти виконаних робіт ф.
КБ-2в кошторисного прибутку за
серпень-жовтень 2010 року, Бучацьким МУВГ
завищено вартість виконаних робіт по
розчистці р.Бариш в с.Порохова на
загальну суму 18937,14 грн., разом з ПДВ.

Аналогічні порушення, пов'язані з
безпідставним включенням в акти
виконаних робіт кошторисного прибутку,
допущенні з освоєння коштів по КПКВ
«Захист від шкідливої дії вод
сільських населених пунктів та
сільськогосподарських угідь» в актах
форми КБ-2в виконаних підрядних робіт з
невідкладних заходів по відновленню
водозахисних дамб та берегоукріплення
на території Устя-Зеленської та
Тростянецької сільських рад
Монастириського району в жовтні-грудні
2011 року. Ревізією встановлено
завищення виконаних робіт по 3 актах на
загальну суму 12890,40 грн., разом з ПДВ,

За рахунок безпідставного включення в
акти виконаних робіт ф. КБ-2в
кошторисного прибутку за 2010-2011 роки,
Бучацьким МУВГ завищено вартість
виконаних меліоративних робіт на
загальну суму 31827,54 грн., разом з ПДВ (за
2010 рік - 18937,14 грн., за 2011 рік - 12890,40 грн.),
що є порушенням п.1 ст.3 та п.8 ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні». Дані
порушення призвели до матеріальної
шкоди (збитків) завданих Державному
бюджету в сумі 31827,54 грн.

Операції з безпідставного включення в
акти виконаних робіт ф. КБ-2в
кошторисного прибутку в
бухгалтерському обліку відображено в
меморіальному ордері № 4
«Накопичувальна відомість за
розрахунками з іншими дебіторами» за
дебетом субрахунку 364.1 «Розрахунки з
іншими дебіторами», кредитом
субрахунку 711 «Доходи за коштами,
отриманими як плата за послуги».
Внаслідок допущених порушень у формі
№4-1д «Звіт про надходження і
використання коштів, отриманих як
плата за послуги, що надаються
бюджетними установами» за КПКВ 2407050
«Експлуатація державного
водогосподарського комплексу та
управління водними ресурсами»
завищено доходи за 2010 рік на 18937,14 грн.,
за 2011 рік - 12890,40 грн., що є порушенням п.1
ст.3 та п.1 ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні».

Статус неприбуткової організації -
позивача, підтверджений належними
доказами, передбачає виконання
позивачем безпосередніх функцій, в
тому числі надання платних послуг,
згідно установчих документів. Проте,
чинним законодавством не передбачено
право на отримання прибутку
неприбутковими організаціями
(позивачем), зокрема, на отримання
кошторисного прибутку як при
визначенні договірної ціни виконання
робіт, так і при оформленні актів
виконаних робіт.

Право надання платних послуг не
включає можливість правомірного
отримання від них прибутку
неприбутковою бюджетною організацією.

Згідно п.3.1.18 Державних будівельних
норм "Правила визначення вартості
будівництва ДБН Д. 1.1-1-2000", затверджених
наказом Держбуду України від 27.08.2000 № 174
(далі - ДБН Д.1.1-1-2000), кошторисний
прибуток - це кошти, що враховують
економічно обґрунтовану величину
прибутку підрядної організації від
виконання будівельних і монтажних
робіт.

п.8.8 Методичних рекомендацій,
затверджених наказом Голов КРУ №39 від
27.02.2009, лист управління
водопровідно-каналізаційного
господарства Мінрегіонбуду України
від 21.05.2013 №8/9-145-13, не є
нормативно-правовими актами та мають
рекомендаційний характер.

Вважає помилковим посилання у
постанові суду на Закон України „Про
оподаткування прибутку підприємств",
Податковий кодекс України, Перелік
платних послуг, які можуть надаватися
бюджетними організаціями, що належить
до сфери управління Державного
комітету по водному господарству, на
замовлення юридичних і фізичних осіб,
затверджений постановою КМУ від 29.07.1999
№1379, Перелік платних послуг, які
надаються бюджетними установами, що
належать до сфери управління
Державного агентства водних ресурсів,
затверджений постановою КМУ від
26.10.2011р. №1101, Порядок надання платних
послуг бюджетними установами й
організаціями, що належать до сфери
управління Державного комітету
України по водному господарству, на
замовлення юридичних і фізичних осіб,
затверджений наказом Держводгоспу,
Мінфіну Мінекономіки України від
21.05.2001р. №92/243/104.

Також, ревізією встановлено, що при
наданні позивачем окремих платних
послуг за рахунок коштів спеціального
фонду, заробітна плата працівників, що
були задіяні при виконанні зазначених
послуг та нарахування на заробітну
плату в ревізійному періоді
планувались і проводились за рахунок
коштів загального фонду кошторису, що
суперечить ст.13 і ч.4 ст.23 Бюджетного
кодексу, п.19, п.23, та п.49 Порядку
складання, розгляду, затвердження та
основні вимоги до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.02.2002 №228 (далі - Порядок №228).

На кожну платну послугу позивачем
складено окрему калькуляцію із
зазначенням фактичних витрат часу
працівників, які здійснювали виконання
платних послуг (консультації з питань
підготовки матеріалів по договорах
оренди землі), розмір заробітної плати
і нарахувань не неї, витрат матеріалів
чи інших ресурсів.

Згідно звіту ф. №-2д, №2-м «Звіт про
надходження та використання коштів
загального фонду» за 2010-2012 роки за КЕКВ
1110 «Оплата праці працівників бюджетних
установ» та КЕКВ 1120 «Нарахування на
заробітну плату» фактичні видатки
відповідають касовим видаткам і
бюджетним асигнуванням, затвердженим в
кошторисі, отже, зайво заплановані
кошти використано в повній мірі.

Таким чином, Державному бюджету
нанесено матеріальної шкоди (збитків)
на суму 21999,58 гривень.

У постанові суд першої інстанції
посилається на лист Мінфіну України
від 14.09.2011, яким, як вказано у постанові
суду, керувався позивач при виплаті
заробітної плати. При цьому, не
враховано, що даний лист не є
нормативно-правовим актом та має
рекомендаційний характер і стосується
оплати праці працівників закладів
охорони здоров'я, до яких позивач не
відноситься, та містить посилання на
спільний наказ Мінпраці та Мінохорони
здоров'я від 05.10.2005 №308/519 дія якого на
позивача не розповсюджується.

Просить скасувати постанову та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до часткового задоволення, а постанова
суду зміні, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачем проведено планову
ревізію фінансово-господарської
діяльності Бучацького міжрайонного
управління водних ресурсів за період з
01.07.2010р. по 01.01.2013р., результати якої
відображено в акті ревізії №07-22/59 від
24.05.2013р.

Ревізією встановлено, що за надання
позивачем окремих платних послуг,
пов'язаних із оцінкою земель водного
фонду, заробітна плата працівників, що
були задіяні при виконанні зазначених
послуг, нарахування на заробітну плату,
та інші витрати в ревізійному періоді
планувались і проводились за рахунок
коштів загального фонду кошторису, що
суперечить ст.13, ч.4 ст.23 Бюджетного
кодексу України, п.п.19, 23, 49 Порядку
складання, затвердження та основних
вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою КМ України №228 від 28.02.2002р.,
що призвело до затвердження
необгрунтованих бюджетних асигнувань
загального фонду кошторису на суму
21999,58 гривень, чим Бучацьке МУВР
нанесено державному бюджету
матеріальної шкоди (збитків) на
аналогічну суму.

25 червня 2013 року Монастириською
міжрайонною державною фінансовою
інспекцією на адресу Бучацького МУВР
направлено лист "Про усунення порушень
фінансової дисципліни" №19-20-13-14/746,
пунктом 2 якого позивачу пред'явлено
вимоги: перерахувати в дохід
державного бюджету кошти в сумі 21999,58
грн., в зв»язку з порушенням п.п.19, 23, 49
Порядку складання, розгляду,
затвердження та основні вимоги до
виконання кошторисів бюджетних
установ, ст.13, п.4 ст.23 Бюджетного
кодексу України, а пунктом 3 -
перерахувати в дохід державного
бюджету суму завищених витрат коштів
державного бюджету в сумі 31827,54 грн., в
зв»язку з порушенням ст.3.1.18 ДБН Д.1.1-1-2000,
а також вимог Податкового кодексу
України.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
Бучацьке МУВГ мало право як
неприбуткова організація надавати
платні послуги по виконанню робіт по
розчистці р.Бариш з метою ліквідації
підтоплених присадибних ділянок
частини с.Порохова Бучацького району
та по відновленню водозахисних дамб та
берегоукріплення на території
Устя-Зеленської та Тростянецької
сільських рад Монастириського району з
урахуванням положень ДБН Д.1.1-1-2000 щодо
визначенні вартості будівельних робіт,
а також при виплаті заробітної плати
працівникам позивача за рахунок коштів
загального фонду кошторису, Бучацьким
МУВГ не було порушено вимог чинного
законодавства, зокрема Бюджетного
кодексу України, а тому п.2 і 3 вимоги
Монастириської міжрайонної державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області від 25 червня 2013 року № 19-20-13-14/746
є не законними.

Відповідно до п.1.1. Положення про
Бучацьке міжрайонне управління водних
ресурсів, затвердженого наказом
Державного агентства водних ресурсів
затвердженого 26 березня 2012 року
Бучацьке МУВР є бюджетною
неприбутковою організацією і належить
до сфери управління центрального
органу виконавчої влади у галузі
водного господарства і меліорації
земель, управління, використання та
відтворення поверхневих водних
ресурсів - Державного агентства водних
ресурсів України.

Перелік платних послуг, які можуть
надаватися бюджетними установами та
організаціями, що належать до сфери
управління Державного комітету по
водному господарству, на замовлення
юридичних і фізичних осіб, затверджено
постановою КМ України №1379 від 29.07.1999 (в
редакції постанови КМ України №1743 від
16.11.2002) та Перелік платних послуг, які
надаються бюджетними установами, що
належать до сфери управління
Державного агентства водних ресурсів,
затверджено постановою КМ України №1101
від 26.10.2011р.

Відповідно до пп.7.11.8 п.7.11 ст.7 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» доходи неприбуткових
організацій, які утримуються за
рахунок бюджету, зараховуються до
складу кошторисів (на спеціальний
рахунок) на утримання таких
неприбуткових організацій і
використовуються виключно на
фінансування видатків такого
кошторису (включаючи фінансування
виробничої діяльності згідно з їх
статутами), розрахованого та
затвердженого у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 8 статті 10 Закону України від 26
січня 1993 року № 2939-ХІІ "Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні" (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин; далі - Закон № 2939-II)
передбачено право органу державного
фінансового контролю у судовому
порядку стягувати у дохід держави
кошти, одержані підконтрольними
установами, за незаконними угодами, без
встановлених законом підстав та з
порушенням чинного законодавства.

З наведеного випливає, що вищезгадане
право державної фінансової інспекції
стягувати в дохід держави кошти, має
реалізовуватись шляхом пред'явлення
позову до суду.

Згідно ч.1, 2 ст.15 Закону №2939-II службові
особи органу державного фінансового
контролю є представниками органів
виконавчої влади. Законні вимоги
службових осіб органу державного
фінансового контролю є обов'язковими
для виконання службовими особами
об'єктів, що контролюються.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що органи
державного фінансового контролю,
пред'являючи серед вимог про усунення
порушень фінансової дисципліни і
вимогу щодо стягнення зайво
запланованих і витрачених коштів за
загальним фондом кошторису в сумі
21999,58грн. та завищеної вартості
виконаних робіт на суму 31827,54грн.,
перевищило свої повноваження та діяло
не у спосіб, передбачений
законодавством, а тому позов підлягає
задоволенню з вищевикладених підстав,
а постанова суду - зміні.

Правова позиція стверджується
практикою Верховного суду України від
12.11.2013р. по аналогічному спору.

Керуючись ст.ст.160, 195-197, п.2 ч.1 ст.198, п.1
ст.201, 205, 207, 254 КАС України, колегія
суддів, -

П О С Т А Н О В И
Л А:

Апеляційну скаргу Монастириської
міжрайонної державної фінансової
інспекції в Тернопільській області -
задовольнити частково.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 14 серпня
2013р. по справі №819/1827/13-а - про
задоволення позову змінити з підстав
викладених в мотивувальній частині
постанови.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя:
М.П.Кушнерик

Судді:
О.І.Мікула

А.Р.Курилець