Справа № 821/1122/14
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 р.м. ХерсонСправа №
821/1122/1411 год. 40 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю: представника позивача -
Шарка С.В.,

представника відповідача -
Предместнікової Д.О.,

представника ТОВ "Рис України" -
Гарасюти М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Тріус" до
реєстраційної служби Каланчацького
районого управління юстиції в
Херсонській області, за участю третіх
осіб - товариства з обмеженою
відповідальністю "Рис України", ОСОБА_4
про скасування рішення про реєстрацію
права оренди земельної ділянки,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агро-Тріус" (далі -
позивача, ТОВ "Агро-Тріус") звернулось
із адміністративним позовом до
реєстраційної служби Каланчацького
районного управління юстиції в
Херсонській області (далі - відповідач),
за участю третіх осіб - товариства з
обмеженою відповідальністю "Рис
України" (далі - третя особа, ТОВ "Рис
України"), ОСОБА_4, в якому просить
скасувати рішення відповідача про
реєстрацію права оренди земельної
ділянки з кадастровим номером
:19:006:0022 за ТОВ "Рис України".

Свої вимоги мотивує тим, що 08.12.2011 р. між
ТОВ "Агро-Тріус" та ОСОБА_4 укладено
договір оренди земельної ділянки, який
зареєстровано відділом Держкомзему в
Каланчацькому районі Херсонської
області 30.12.2011 р., строком на 7 років.
Проте, відповідачем у березні 2013 року
було проведено державну реєстрацію
права оренди земельної ділянки з
кадастровим номером :19:006:0022, яка
належить ОСОБА_4., за ТОВ "Рис України".
Вказані дії суперечать вимогам
земельного законодавства України та
порушують права позивача, як законного
землекористувача вказаної земельної
ділянки.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги.
Суду пояснив, що відповідно до ст. 8-1
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" державний
реєстратор при реєстрації права
оренди на земельну ділянку
зобов'язаний направити до органу, який
здійснював державну реєстрацію прав до
01.01.2013 р., запит на отримання інформації
щодо земельної ділянки з кадастровим
номером :19:006:0022, зокрема щодо
зареєстрованих речових прав на вказану
земельну ділянку. Вважає, що рішення
про реєстрацію права оренди земельної
ділянки з кадастровим номером
:19:006:0022 за ТОВ "Рис України"
прийнято з порушенням законодавства
України, оскільки внаслідок його
прийняття виникла подвійна реєстрація
земельної ділянки, а тому спірне
рішення підлягає скасуванню.

Представник відповідача у судовому
засіданні, заперечуючи проти позову,
зазначила, що ОСОБА_4 та ТОВ "Рис
України" подані всі необхідні
документи для проведення державної
реєстрації права власності та права
оренди земельної ділянки, а тому у
відповідача не існувало підстав для
звернення до органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ та організацій,
які проводили реєстрацію до 01.01.2013 р. із
запитом про надання інформації щодо
вказаної земельної ділянки. Відповідач
зазначає, що з 2013 року земельною
ділянкою з кадастровим номером
:19:006:0022 користується ТОВ "Рис
України" та саме це Товариство сплачує
ОСОБА_4 орендну плату за договором
оренди земельної ділянки.

Представник третьої особи - ТОВ "Рис
України" заперечував проти задоволення
позову та наполягав на залишенні
позовної заяви без розгляду у зв'язку
із пропуском позивачем строку
звернення до суду.

Будучи належним чином повідомленим про
дату, час та місце розгляду справи
третя особа ОСОБА_4 до суду не з'явився,
про причини неявки не повідомив.
Матеріали справи містять
рекомендоване повідомлення про
вручення ОСОБА_4 25.10.2014 р. поштового
відправлення - повістки про виклик до
суду.

Частиною 2 ст. 128 КАС України
передбачено, що неприбуття в судове
засідання без поважних причин
представника сторони або третьої
особи, які прибули в судове засідання,
або неповідомлення ним про причини
неприбуття не є перешкодою для
розгляду справи. Проте за клопотанням
сторони та з урахуванням обставин у
справі суд може відкласти її розгляд.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
справи та оцінивши надані сторонами
докази, суд встановив наступні
обставини.

Розглядаючи даний спір, судом надано
оцінку строкам звернення до суду. Так,
ухвалою від 13.05.2014 р. залишено без
розгляду позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Тріус" до
реєстраційної служби Каланчацького
районого управління юстиції в
Херсонській області, за участю третіх
осіб - товариства з обмеженою
відповідальністю "Рис України", ОСОБА_4
про скасування рішення. Ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 01.10.2014 р.
скасовано ухвалу Херсонського
окружного адміністративного суду від
13.05.2014 р. Справу направлено до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

08 грудня 2011 року між ОСОБА_4 та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Агро-Тріус" укладено
договір оренди землі (далі - Договір).
Відповідно до пункту 1 Договору
орендодавець (ОСОБА_4) надає, а орендар
(ТОВ "Агро-Тріус") приймає в строкове
платне користування земельну ділянку
сільськогосподарського призначення
площею 3,12 га, яка знаходиться у
адміністративних межах Каланчацької
селищної ради Херсонської області.
Договір укладено на 7 років. Після
закінчення строку договору орендар має
переважне право поновлення його на
новий строк. У цьому разі орендар
повинен не пізніше ніж за 30 днів до
закінчення строку дії договору
повідомити письмово орендодавця про
намір продовжити його дію (п. 8
Договору). Вказаний Договір
зареєстровано у відділі Держкомзему у
Каланчацькому районі Херсонської
області 30.12.2011 р., про що в Державному
реєстрі земель вчинено запис №
00322.

На виконання договору оренди земельної
ділянки між сторонами складено акт
прийому-передачі земельної ділянки від
30.12.2011 р. та акт про визначення меж
земельної ділянки в натурі.

06 березня 2012 року між ОСОБА_4 та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Рис України"
укладено договір оренди земельної
ділянки.

06.03.2012 р. ОСОБА_4 звернувся до
реєстраційної служби Каланчацького
районного управління юстиції
Херсонської області із заявою щодо
реєстрації права власності на земельну
ділянку з кадастровим номером
:19:006:0022, яка розташована на
території Каланчацької селищної ради
на підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку Серія ХС
№ 049515, виданого 24.03.2003 р. Каланчацького
селищною радою.

04.02.2013 р. від ТОВ "Рис України" надійшла
заява щодо реєстрації договору оренди
на земельну ділянку, укладеного між ТОВ
"Рис України" та ОСОБА_4 з кадастровим
номером :19:006:0022.

11.04.2013 р. державним реєстратором
реєстраційної служби Каланчацького
районного управління юстиції
Коваленко А.О. винесено рішення за №
1581129 про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень. Відомості про державну
реєстрацію цього речового права (права
оренди земельної ділянки) та про
орендаря ТОВ "Рис України" включені до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

Надаючи оцінку обґрунтованості вимог
позивача щодо незаконності прийняття
відповідачем 11.04.2013 р. рішення про
реєстрацію права користування землею
за ТОВ "Рис України", суд вважає за
необхідне врахувати наступні
обставини та положення законодавства.

Правові, економічні, організаційні
засади проведення державної
реєстрації речових та інших прав, які
підлягають реєстрації за цим Законом,
та їх обтяжень і спрямований на
забезпечення визнання та захисту
державою цих прав, створення умов для
функціонування ринку нерухомого майна
визначено Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" від
01.07.2004 р. № 1952-ІV (далі - Закон № 1952-ІV).

Нерухоме майно, за цим законом
визначається як - земельні ділянки, а
також об'єкти, розташовані на земельній
ділянці, переміщення яких неможливе
без їх знецінення та зміни призначення
(ст. 2 Закону № 1952-ІV).

За змістом ч. 4 ст. 3 Закону № 1952-ІV
права на нерухоме майно та їх
обтяження, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов: якщо реєстрація
прав та їх обтяжень була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав та їх обтяжень
діяло законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-ІV
передбачено, що обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права та
обтяження на нерухоме майно, розміщене
на території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема право оренди земельної
ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 6, ст. 8 Закону №
1952-ІV органи державної реєстрації прав,
утворені Міністерством юстиції
України в установленому
законодавством порядку (далі - органи
державної реєстрації прав) входять до
системи органів державної реєстрації
прав та уповноважені проводити
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмовляти у їх
реєстрації.

Частиною 4 ст. 9 Закону № 1952-ІV
встановлено, що державний реєстратор
самостійно приймає рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмову в такій
реєстрації.

Відповідно до статті 26 Закону № 1952-ІV
записи до Державного реєстру прав
вносяться на підставі прийнятого
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень. У разі скасування на
підставі рішення суду рішення про
державну реєстрацію прав до Державного
реєстру прав вноситься запис про
скасування державної реєстрації прав.

Статтею 28-1 Закону № 1952-ІV передбачено
взаємодію органу державної реєстрації
прав та органу, що здійснює ведення
Державного земельного кадастру.

Так, частиною 2 ст. 28-1 Закону № 1952-ІV
визначено, що орган, який здійснює
ведення Державного земельного
кадастру, надає органу державної
реєстрації прав інформацію про:
державну реєстрацію земельної ділянки
(дату державної реєстрації, орган, що
здійснив таку реєстрацію); кадастровий
номер, площу, місце розташування
земельної ділянки; кадастровий план
зареєстрованої земельної ділянки в
електронній (цифровій) формі.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 118 від 22.02.2012 р. затверджено "Порядок
надання інформації про зареєстровані
земельні ділянки органу державної
реєстрації прав та про зареєстровані
речові права на земельні ділянки
органу, що здійснює ведення Державного
земельного кадастру" та "Порядок
надання органом, що здійснює ведення
Державного земельного кадастру, органу
державної реєстрації прав доступу до
перегляду кадастрових карт (планів)",
норми яких щодо порядку надання
інформації про земельні ділянки
кореспондуються із Законом № 1952-ІV.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-ІV
зазначено, що державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями.

Відповідно до п. 8-1 ч. 2 ст. 9 Закону №
1952-ІV державний реєстратор під час
проведення державної реєстрації прав,
які виникли та зареєстровані в
установленому порядку до 1 січня 2013 р.,
запитує від органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ та організацій,
які відповідно до чинного на момент
реєстрації законодавства проводили
таку реєстрацію, інформацію (довідки,
копії документів тощо), необхідну для
реєстрації прав та їх обтяжень, якщо
такі документи не були подані
заявником або якщо документи, подані
заявником, не містять передбачених цим
Законом відомостей про правонабувача
або про нерухоме майно. Органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, підприємства, установи
та організації, до яких надійшов запит,
зобов'язані безоплатно в установленому
законодавством порядку протягом трьох
робочих днів надати державному
реєстратору відповідну інформацію,
зокрема щодо зареєстрованих речових
прав на нерухоме майно, у тому числі
земельні ділянки.

Аналіз положень наведених вище
нормативно-правових актів дає підстави
вважати, що з метою недопущення
одночасного існування державної
реєстрації декількох прав оренди на
одну земельну ділянку, у випадку
проведення державної реєстрації права
оренди на земельну ділянку, сформовану
у результаті виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв),
державному реєстратору слід
запитувати інформацію про наявність
або відсутність зареєстрованих
договорів у органів, що здійснювали
таку реєстрацію до 01.01.2013 р.

Судом встановлено, що державний
реєстратор прав на нерухоме майно,
приймаючи спірне рішення, не
скористався наданим йому правом щодо
перевірки інформації про наявність або
відсутність зареєстрованих договорів
оренди на земельну ділянку із
кадастровим номером :19:006:0022,
здійснену до 01.01.2013 р., чим допустив
подвійну реєстрацію прав оренди на
вказану земельну ділянку.

У судовому засіданні представник
відповідача зазначила, що про
існування іншого договору оренди
земельної ділянки, укладеного між
ОСОБА_4 та ТОВ "Агро-Тріус", державному
реєстратору стало відомо лише з
матеріалів адміністративної справи.

Статтею 125 Земельного кодексу України
визначено, що право власності та право
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки
виникає після укладення договору
оренди і його державної реєстрації.

Із дослідженого судом оригіналу
договору оренди землі, укладеного між
ОСОБА_4 та ТОВ "Агро-Тріус" 08.12.2011 р.
слідує, що строк дії договору 7 років,
тобто до грудня 2018 р., а право
користування земельною ділянкою у
орендаря виникає після державної
реєстрації такого права, тобто після
30.12.2011 р.

Статтею 69 КАС України визначено, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Матеріали справи не містять доказів
того, що договір оренди землі,
укладений 08.12.2011 р. між ОСОБА_4 та ТОВ
"Агро-Тріус" розірвано у передбачений
законодавством спосіб чи визнано
недійсним у судовому порядку та
доказів скасування чи визнання
протиправною державну реєстрацію
цього договору. Не надано таких доказів
суду також ні відповідачем, ні третіми
особами.

Отже, на час розгляду даного спору
відсутні належні докази припинення у
визначений законодавством спосіб
права користування земельною ділянкою
з кадастровим номером :19:006:0022,
набуте ТОВ "Агро-Тріус" у грудні 2011 р. за
договором оренди від 08.12.2011 р.

Тобто, станом на 06.11.2014 р. власником
земельної ділянки з кадастровим
номером :19:006:0022 є ОСОБА_4, а
законним правонабувачем - ТОВ
"Агро-Тріус".

Беручи до уваги те, що право
користування земельною ділянкою за ТОВ
"Агро-Тріус" не припинено та не
скасовано у визначений законодавством
спосіб, суд вважає, що прийняття
відповідачем 11.04.2013 р. рішення про
реєстрацію права оренди на земельну
ділянку, яка перебуває у користуванні
ТОВ "Агро-Тріус" за ТОВ "Рис України",
порушує законні права позивача, що дає
підстави для скасування спірного
рішення.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

За таких обставин суд дійшов висновку
про обгрунтованість позовних вимог, а
відтак - про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 128, 158-163, 167 КАС України,
суд, -

постановив:

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Тріус" до
реєстраційної служби Каланчацького
районного управління юстиції в
Херсонській області, за участю третіх
осіб - товариства з обмеженою
відповідальністю "Рис України", ОСОБА_4
про скасування рішення про реєстрацію
права оренди земельної ділянки
задовольнити.

Скасувати рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
ОСОБА_5 від 11 квітня 2013 року № 1581129 про
державну реєстрацію права оренди
земельної ділянки з кадастровим
номером :19:006:0022, розташованої
Херсонська область, Каланчацький
район, Каланчацька селищна рада.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 11 листопада 2014 р.

Суддя

Кисильова О.Й.

кат. 6.3