Справа № 826/16827/14
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2014 року 10:25
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кузьменка В.А., суддів Кармазіна О.А.,
Огурцова О.П., за участю секретаря
Калужського Д.О., розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомДепартаменту Державної
автомобільної інспекції Міністерства
внутрішніх справ УкраїнидоДержавної
виконавчої служби Українитретя
особаДержавна фінансова інспекція
Українипровизнання протиправними та
скасування постанови і вимоги
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Департамент Державної автомобільної
інспекції Міністерства внутрішніх
справ України (далі по тексту - позивач,
Департамент ДАІ) звернувся до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративними
позовом до Державної виконавчої служби
України (далі по тексту - відповідач), в
якому просить: 1) визнати протиправною
та скасувати постанову державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Артемчука Т.В. від 21
жовтня 2014 року про стягнення
виконавчого збору; 2) визнати
незаконною та скасувати вимогу
державного виконавця від 22 жовтня 2014
року про зобов'язання Департаменту ДАІ
виконати вимоги виконавчого листа
№2а-8703/12/2670, виданого 05 травня 2014 року
Окружним адміністративним судом міста
Києва, щодо виконання вимоги Державної
фінансової інспекція України від 12
січня 2012 року №08-17/51 шляхом
відшкодування шкоди у розмірі 1 278 000,00
грн. за рахунок винних осіб в порядку,
визначеному статтями 130-136 Кодексу
законів про працю України.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 31 жовтня 2014 року
відкрито провадження в
залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача, Державну
фінансову інспекцію України (далі по
тексту - третя особа), закінчено
підготовче провадження та призначено
справу до судового розгляду.
В судовому засіданні 27 листопада 2014
року представник позивача позовні
вимоги підтримав, представник третьої
особи проти задоволення позовних вимог
заперечив, представник відповідача до
суду не прибув.
Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Враховуючи неприбуття представника
відповідача, беручи до уваги
відсутність потреби заслухати свідка
чи експерта, в судовому засіданні 27
листопада 2014 року суд ухвалив перейти
до розгляду справи в письмовому
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
Відповідно до постанови державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Артемчука Т.В. про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 21 жовтня 2014 року ВП №43981649 при
примусовому виконанні виконавчого
листа Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05 травня 2014 року
№2а-8703/12/2670 про зобов'язання управління
ДАІ виконати вимогу Державної
фінансової інспекція України від 12
січня 2012 року №08-17/51 шляхом
відшкодування шкоди у розмірі 1 278 000,00
грн. за рахунок винних осіб в порядку,
визначеному статтями 130-136 Кодексу
законів про працю України,
постановлено стягнути з боржника -
Департаменту ДАІ виконавчий збір у
розмірі 1 360,00 грн.
Державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Артемчуком Т.В. направлено позивачу
вимогу державного виконавця від 22
жотвня 2014 року №14-0-31-638/2-547/14 (далі по
тексту - вимога державного виконавця), в
якій зобов'язано Департамент ДАІ
виконати вимоги виконавчого листа
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 05 травня 2014 року
№2а-8703/12/2670 про зобов'язання управління
ДАІ виконати вимогу Державної
фінансової інспекція України від 12
січня 2012 року №08-17/51 шляхом
відшкодування шкоди у розмірі 1 278 000,00
грн. за рахунок винних осіб в порядку,
визначеному статтями 130-136 Кодексу
законів про працю України, про що
письмово повідомити державного
виконавця не пізніше п'яти днів з
моменту отримання вимоги.
Позивач вважає, що оскаржувані
постанова та вимога державного
виконавця є протиправними та мають
бути скасовані, оскільки, у зв'язку із
не зовсім коректним рішенням суду,
виконати вимогу Державної фінансової
інспекція України від 12 січня 2012 року
№08-17/51 шляхом відшкодування шкоди у
розмірі 1 278 000,00 грн. за рахунок винних
осіб в порядку, визначеному статтями
130-136 Кодексу законів про працю України,
не виявляється за можливе без
роз'яснення способу та порядку
виконання судового рішення; державний
виконавець повинен був встановити яким
способом і в якому порядку божник має
виконати рішення, а вже після того
роботи висновок про можливість
виконання божником виконавчого листі у
встановлений ним строк для
добровільного виконання.

Відповідач та третя особа проти
задоволення позовних вимог заперечили
з підстав відповідності оскаржуваних
рішень вимогам Закону України "Про
виконавче провадження".

Окружний адміністративний суд міста
Києва не погоджується з позовними
вимогами Департаменту ДАІ, виходячи з
наступних підстав.

Як встановлює частина друга статті 14
Кодексу адміністративного судочинства
України, постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України "Про виконавче
провадження" у разі невиконання
боржником рішення майнового характеру
у строк, встановлений частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
його виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

У свою чергу частина друга статті 25
Закону України "Про виконавче
провадження" визначає, що державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

За правилами частини першої статті 27
Закону України "Про виконавче
провадження" у разі ненадання
боржником у строки, встановлені
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Відповідно до частини першої статті 5
Закону України "Про виконавче
провадження", встановлено, що вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.

Згідно з пунктом Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02
квітня 2012 року №512/5 (далі по тексту -
Інструкція), визначено, що вимога
державного виконавця є письмовим
документом, який складається у
випадках, передбачених Законом, та є
обов'язковою для виконання органами,
установами, організаціями, посадовими
особами і фізичними особами щодо
надання державному виконавцю
документів або їх копій, необхідних для
здійснення його повноважень, вчинення
інших дій, необхідних для виконання
рішення.

У вимозі зазначаються: а) найменування
органу ДВС; б) дата відкриття та номер
виконавчого провадження; в) реквізити
виконавчого документа, на підставі
якого відкрито виконавче провадження
(його резолютивна частина у разі
потреби); г) прізвище, ім'я та по
батькові державного виконавця; ґ)
перелік дій, які необхідно вчинити; д)
строк виконання вимоги; е) наслідки
невиконання вимоги.

Вимога підписується державним
виконавцем та надсилається поштою чи
іншими засобами зв'язку або вручається
державним виконавцем особі, яка
зобов'язана вчинити дії.

З наведених норм законодавства слідує,
що Закону України "Про виконавче
провадження" вбачається можливість
стягнення з боржника виконавчого збору
та направлення вимоги державного
виконавця у разі невиконання рішення у
строк, встановлений частиною другою
статті 25 цього Закону, тобто у
добровільному порядку до початку
примусового виконання рішення.

Таким чином, у межах спірних
правовідносин необхідно встановити
наявність рішення, обов'язкового для
виконання Департаментом ДАІ, як
боржником, та факт виконання такого
рішення у межах строку, передбаченого
для добровільного виконання.

Матеріали виконавчого провадження ВП
№43981649 підтверджують, що у постанові
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Артемчука Т.В. про відкриття
виконавчого провадження від 14 липня 2014
року ВП №43981649 щодо примусового
виконання виконавчого листа Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 травня 2014 року №2а-8703/12/2670 про
зобов'язання управління ДАІ виконати
вимогу Державної фінансової інспекція
України від 12 січня 2012 року №08-17/51
шляхом відшкодування шкоди у розмірі 1
278 000,00 грн. за рахунок винних осіб в
порядку, визначеному статтями 130-136
Кодексу законів про працю України,
вказано про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення в строк до
суми днів з моменту винесення
(отримання) постанови.

Постанову про відкриття виконавчого
провадження отримано представником
позивача 28 липня 2014 року, про що
свідчить відповідна відмітка на
повідомленні про вручення поштового
відправлення, копія якого міститься в
матеріалах справи. Таким чином,
відраховуючи строк для добровільного
виконання з моменту отримання, позивач
мав виконати рішення до 04 серпня 2014
року (включно).

Разом з тим, суд звертає увагу, що
доказів, які б підтверджували
виконання виконавчого листа Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 травня 2014 року №2а-8703/12/2670 про
зобов'язання управління ДАІ виконати
вимогу Державної фінансової інспекція
України від 12 січня 2012 року №08-17/51
шляхом відшкодування шкоди у розмірі 1
278 000,00 грн. за рахунок винних осіб в
порядку, визначеному статтями 130-136
Кодексу законів про працю України, у
строк семи днів з моменту винесення
(отримання) постанови про відкриття
виконавчого провадження, тобто до 05
серпня 2014 року, матеріали справи не
містять.

Крім того, суд зауважує, що позивач не
заперечує отримання постанови про
відкриття виконавчого провадження та
не оскаржує будь-які дії чи
бездіяльність відповідача щодо їх
направлення сторонам виконавчого
провадження чи неправомірності
встановленого у них строку на
добровільне виконання.

Суд не приймає до уваги посилання
позивача на подання ним 08 серпня 2014
року до Окружного адміністративного
суду міста Києва заяви про
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення, виходячи з
того, що така заява подана після
початку примусового виконання рішення,
а ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 серпня 2014 року в
адміністративній справі №2а-8703/12/2670,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11 листопада 2014 року, в задоволенні
заяви Департаменту ДАІ відмовлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
постанова державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
про стягнення з боржника виконавчого
збору від 21 жовтня 2014 року ВП №43981649 та
вимога державного виконавця від 22
жовтня 2014 року №14-0-31-638/2-547/14 прийняті
правомірно, а позовні вимоги
Департаменту ДАІ нормативно та
документально не підтверджуються.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, відповідачем
доведено правомірність винесення
оскаржуваних постанови та вимоги з
урахуванням вимог, встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов Департаменту ДАІ задоволенню не
підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Департаменту Державної
автомобільної інспекції Міністерства
внутрішніх справ України відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.А. Кузьменко

Судді
О.А. Кармазін

О.П. Огурцов