Справа № 552/7211/14-а
Суддя: Самсонова О. А.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№552/7211/14-а
Провадження № 2-а/552/241/14
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 грудня 2014 року Київський
районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Самсонової О.А.

при секретарі Куліш О.Г.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Даценко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Полтаві в приміщенні
суду адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Держземагентства
у м.Полтаві Полтавської області,
Реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції про
визнання не чинним та скасування
запису в поземельній книзі,
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду
з позовом до відповідачів про визнання
не чинним та скасування запису в
поземельній книзі, зобов'язання
вчинити певні дії.

В поданій до суду заяві посилалась на
те, що вона є власником 1/2 частини
будинку за адресою АДРЕСА_1. Іншими
співвласниками зазначеного будинку є
ОСОБА_4, частка якої складає 1/8, ОСОБА_5,
частка якого - 3/16, ОСОБА_6 - 3/16 частина.
Рішенням Київського районного суду
м.Полтави від 17 грудня 2012 року
визначено частки співвласників у праві
спільної власності на земельну
ділянку, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, кадастровий номер
:14:007:0223, площею 0,1000 га, цільове
призначення - для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, у
наступних розмірах: ОСОБА_1 - 412/1000,
ОСОБА_4 - 196/1000, ОСОБА_5 - 196/1000, ОСОБА_6 -
196/1000. Право власності співвласників
домоволодіння та земельної ділянки у
встановленому законом порядку
зареєстровано у вказаних частках.

Але одержавши витяг з Державного
земельного кадастру про свою земельну
ділянку, позивач з'ясувала, що до нього
внесено недостовірну інформацію про
частку у спільній власності на
земельну ділянку, а саме замість її
частки « 412/1000» помилково вказано « 41».
Неодноразові звернення до
відповідачів позитивного результату
не дали, в Державному земельному
кадастрі за нею значиться частка
вказаної земельної ділянки у розмірі «
412/1000» та частка « 41».

Тому позивач просила суд визнати не
чинним та скасувати запис у
поземельній книзі про реєстрацію
відомостей у Державному земельному
кадастрі щодо частки « 41» на право
часткової власності на земельну
ділянку по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1,
зобов'язати відповідачів скасувати
вказаний запис у поземельній книзі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
повністю підтримала позовні вимоги,
посилаючись на викладені в заяві
обставини. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача реєстраційної
служби Полтавського міського
управління юстиції Даценко Л.В. в
судовому засіданні проти позову в
частині вимог до реєстраційної служби
заперечувала, посилаючись на його
безпідставність. В задоволенні
позовних вимог до реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції просила відмовити.

Відповідач Управління
Держземагентства у м.Полтаві
Полтавської області в судове засідання
свого представника не направив, хоча
був повідомлений про час та місце
розгляду справи належним чином.

Враховуючи наявність у справі
достатніх матеріалів про права та
правовідносини сторін, суд вважає за
можливе справу розглянути за
відсутності осіб, що в засідання не
з'явились.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
зібрані по справі докази, приходить до
наступних висновків.

Як встановлено судом, згідно
державного акта про право власності на
земельну ділянку серії ЯМ №024003,
виданого на підставі рішення виконкому
Київської районної у м.Полтаві ради від
26.01.2012 року, земельна ділянка
кадастровий номер :14:007:0223, площею
0,1000 га, цільове призначення - для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд за адресою: АДРЕСА_1, на праві
спільної сумісної власності належить
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 без
визначення часток співвласників
(а.с.10-11).

Рішенням Київського районного суду
м.Полтави від 17 грудня 2012 року, яке
набрало законної сили 28 грудня 2012 року,
визначені частки співвласників у праві
спільної власності на земельну
ділянку, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, кадастровий номер
:14:007:0223, площею 0,1000 га, цільове
призначення - для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, у
наступних розмірах: ОСОБА_1 - 412/1000,
ОСОБА_4 - 196/1000, ОСОБА_5 - 196/1000, ОСОБА_6 -
196/1000 (а.с.12).

Право власності ОСОБА_1 у визначеній
частці у встановленому законом порядку
зареєстровано реєстраційною службою
Полтавського міського управління
юстиції (а.с.32).

Але, як вбачається з витягу з
Державного земельного кадастру від 16
жовтня 2014 року, частки співвласників
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер :14:007:0223, площею
0,1000 га, зареєстровані у наступних
розмірах:

ОСОБА_1 - 41,

ОСОБА_4 - 196/1000,

ОСОБА_5 - 196/1000,

ОСОБА_6 - 196/1000,

ОСОБА_1 - 412/1000 (а.с.42-43).

Відповідно до статті 30 Закону України
«Про Державний земельний кадастр» та
статті 28-1 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
від 22.02.2012 року № 118 «Про інформаційну
взаємодію органу, що здійснює ведення
Державного земельного кадастру та
органу державної реєстрації прав».

Вказаною постановою затверджено
Порядок надання інформації про
зареєстровані земельні ділянки органу
державної реєстрації прав та про
зареєстровані речові права на земельні
ділянки органу, що здійснює ведення
Державного земельного кадастру, та
Порядок надання органом, що здійснює
ведення Державного земельного
кадастру, органу державної реєстрації
прав доступу до перегляду кадастрових
карт (планів).

Відповідно до Порядку надання
інформації про зареєстровані земельні
ділянки органу державної реєстрації
прав та про зареєстровані речові права
на земельні ділянки органу, що здійснює
ведення Державного земельного
кадастру розроблено Регламент надання
інформації про зареєстровані земельні
ділянки органу державної реєстрації
прав та про зареєстровані права на
земельні ділянки органу, що здійснює
ведення Державного земельного
кадастру, та Регламент надання на
запити державного реєстратора прав на
нерухоме майно інформації про земельні
ділянки.

Відповідно до п. 3 постанови від 22.02.2012
року № 118 «Про інформаційну взаємодію
органу, що здійснює ведення Державного
земельного кадастру та органу
державної реєстрації прав» надання
інформації про зареєстровані земельні
ділянки та про зареєстровані права
здійснюється на центральному рівні
Укрдержреєстром та Держземагентством
в електронному вигляді
телекомунікаційними каналами зв'язку
із застосуванням криптографічного
захисту інформації та з використанням
електронного цифрового підпису.
Технічна підтримка надання зазначеної
інформації забезпечується
адміністраторами Державного
земельного кадастру та Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Порядок та процедура інформаційної
взаємодії при наданні Укрдержреєстром
інформації про зареєстровані речові
права на земельні ділянки
Держземагентству України та наданні
Держземагентством України до
Укрдержреєстру інформації про
зареєстровані земельні ділянки, форми
журналів обліку переданих та отриманих
інформаційних файлів встановлюється
Регламентом надання інформації про
зареєстровані земельні ділянки органу
державної реєстрації прав та про
зареєстровані права на земельні
ділянки органу, що здійснює ведення
Державного земельного кадастру,
затвердженим наказом Міністерства
юстиції України, Міністерства аграрної
політики та продовольства України
03.12.2012 № 1779/5/748.

Як встановлено судом, реєстраційною
службою Полтавського міського
управління юстиції належним чином
зареєстровано право власності
позивача у визначеній частці на
земельну ділянку, після чого із
застосуванням наведених вище процедур
інформаційного обміну інформація щодо
права власності позивача направлена до
Державного земельного кадастру.

Але Державний земельний кадастр
містить помилку щодо розмірів часток
співвласників земельної ділянки по
АДРЕСА_1. Так, частка ОСОБА_1 вказана у
розмірах 412/1000, що відповідає дійсності,
та 41, що є помилкою.

Відповідно до пунктів 3 та 4 Порядку
ведення Державного земельного
кадастру, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17
жовтня 2012 року № 1051 (надалі в тексті
рішення - Порядок), Державний земельний
кадастр ведеться на електронних та
паперових носіях.

Документи в паперовій формі, які
створюються під час ведення Державного
земельного кадастру, витяги з
Державного земельного кадастру про
об'єкт Державного земельного кадастру,
довідки, що містять узагальнену
інформацію про землі (території),
викопіювання з кадастрової карти
(плану) та іншої картографічної
документації Державного земельного
кадастру, кадастрові плани земельних
ділянок та інші документи створюються
шляхом роздрукування їх електронної
(цифрової) форми за допомогою
програмного забезпечення Державного
земельного кадастру

Як передбачено п.49-50 вказаного Порядку,
поземельна книга ведеться за формою
згідно з додатком 8 під час державної
реєстрації земельної ділянки, внесення
до Державного земельного кадастру
відомостей (змін до них) про
зареєстровані земельні ділянки (в тому
числі у разі їх поділу чи об'єднання, а
також відновлення їх меж).

Поземельна книга в електронній
(цифровій) формі відкривається шляхом
її формування за допомогою програмного
забезпечення Державного земельного
кадастру з використанням даних
електронного документа.

Таким чином встановлено, що поземельна
книга формується під час державної
реєстрації земельної ділянки, внесення
до Державного земельного кадастру
відомостей (змін до них) про
зареєстровані земельні ділянки.

Як встановлено судом, помилка щодо
розміру частки позивача у праві
власності на земельну ділянку виникла
саме у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ст.138 наведеного вище
Порядку помилками у Державному
земельному кадастрі є:

1) технічна помилка (описка, друкарська,
граматична, арифметична чи інша
помилка), допущена органом, що здійснює
ведення Державного земельного
кадастру;

2) технічна помилка (описка, друкарська,
граматична, арифметична чи інша
помилка), допущена не з вини органу, що
здійснює ведення Державного
земельного кадастру (в тому числі
технічна помилка у документах, на
підставі яких внесені відомості до
Державного земельного кадастру);

3) помилка, допущена у відомостях
Державного земельного кадастру
внаслідок помилки у документації із
землеустрою та оцінки земель (в тому
числі виявлена після перенесення
інформації про земельні ділянки з
державного реєстру земель та
відомостей про інші об'єкти Державного
земельного кадастру, що містяться в
документації із землеустрою та оцінки
земель, затвердженій та переданій до 1
січня 2013 р. до Державного фонду
документації із землеустрою);

4) помилка, допущена у відомостях
Державного земельного кадастру,
внесених до нього з інших кадастрів та
інформаційних систем у порядку
інформаційної взаємодії.

Процедура виправлення помилок
Державного земельного кадастру також
чітко передбачена даним Порядком.

Зокрема, п.139 передбачено, що у разі
виявлення фізичною або юридичною
особою у витязі, довідці з Державного
земельного кадастру, викопіюванні з
картографічних матеріалів Державного
земельного кадастру технічної помилки
(описки, друкарської, граматичної,
арифметичної чи іншої помилки)
заінтересована особа письмово
повідомляє про це за формою згідно з
додатком 29 територіальному органові
Держземагентства у районі (місті) за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
повідомленні викладається суть
виявлених помилок. До повідомлення
додаються документи, що містять
зазначені у повідомленні технічні
помилки, та документи, що підтверджують
такі помилки і містять правильну
редакцію відповідних відомостей.

Позивач неодноразово зверталась до
Управління Держземагентства у
м.Полтаві Полтавської області з
заявами про виправлення помилки
Державного земельного кадастру
(а.с.27-29).

Але на час розгляду справи судом
зазначена помилка відповідачем не
виправлена.

Згідно п. 146 Порядку виправлення
технічної помилки здійснюється
Державним кадастровим реєстратором у
Державному земельному кадастрі,
витязі, довідці з Державного
земельного кадастру, викопіюванні з
картографічних матеріалів Державного
земельного кадастру та всіх
документах, які створюються під час
ведення Державного земельного
кадастру (в електронній та паперовій
формі) та містять відповідні відомості,
шляхом повторного виготовлення (в
електронній та паперовій формі)
відповідних документів (їх аркушів).

Суд не бере до уваги посилання
відповідача в листі від 03.09.2014 року
№Б-25101 на п.158 Порядку, згідно якого
помилки, допущені у відомостях
Державного земельного кадастру,
внесених до нього з інших кадастрів та
інформаційних систем у порядку
інформаційної взаємодії, підлягають
виправленню у Державному земельному
кадастрі після їх виправлення у
відповідних кадастрах та
інформаційних системах (а.с.31).

Як встановлено, в Державному реєстрі
речових прав право власності ОСОБА_1
зареєстровано відповідно до
правовстановлюючих документів в
розмірі 412/1000 (а.с.32).

В іншій відповіді на звернення
позивача відповідач послався на
необхідність виправлення помилки в
поземельній книзі на підставі рішення
суду.

Будь-які дані, з яких би вбачалось, що
поземельна книга також містить вказану
помилку, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, як встановлено судом, в
поземельну книгу відомості вносяться
при формуванні Державного земельного
кадастру.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Оскільки судом встановлено, що позивач
невірно обрала спосіб захисту свого
права, тому з метою повного захисту
права позивача Управління
Держземагентства у Полтавській
області необхідно зобов'язати внести
виправлення до Державного земельного
кадастру, вірно зазначивши частку
ОСОБА_1 у праві власності на земельну
ділянку за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер :14:007:0223, площею
0,1000 га, як 412/1000, та виключивши з нього
відомості про частку ОСОБА_1 на дану
земельну ділянку у розмірі 41.

В задоволенні позовних вимог про
визнання нечинним та скасування
запису, виправлення помилки в
поземельній книзі необхідно відмовити.

Вирішуючи позовні вимоги до
реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції, суд
виходить з наступного.

Статтею 9 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» визначено,
виключну компетенцію державного
реєстратора: державна реєстрація права
власності, встановлення відповідності
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, прийняття рішення про
державну реєстрацію обтяжень, про
відмову в державній
реєстрації,внесення змін до Державного
реєстру прав.

Але до компетенції реєстраційної
служби не входить внесення змін до
Державного земельного кадастру,
формування та надання витягу з нього.

Тому в задоволенні позовних вимог до
реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції необхідно
відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати Управління
Держземагентства у м.Полтаві
Полтавської області внести
виправлення до Державного земельного
кадастру, вірно зазначивши частку
ОСОБА_1 у праві власності на земельну
ділянку за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер :14:007:0223, площею
0,1000 га, як 412/1000, та виключивши з нього
відомості про частку ОСОБА_1 на дану
земельну ділянку у розмірі 41.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
через Київський районний суд м. Полтави
апеляційної скарги протягом 10 днів.

Головуючий
О.А.Самсонова

03.12.2014