Справа № 2-а-3421/11/2107
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2013-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2013 р.Справа № 2-а-3421/11/2107

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Крапівіна О.П.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді:
Домусчі С.Д.

суддів: Кравця
О.О., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Генічеському районі Херсонської
області на постанову Генічеського
районного суду Херсонської області від
16 серпня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Генічеському районі Херсонської
області про зобов'язання провести
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії як дитині війни,-

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2011 року позивач
звернувшись до суду з позовом до
відповідача, просила визнати
протиправною бездіяльність
відповідача, зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплату
підвищення до пенсії як дитині війни за
2009-2011 роки.

Постановою від 16 серпня 2011 року
Генічеський районний суд Херсонської
області задовольнив адміністративний
позов в частково, визнав протиправною
бездіяльність відповідача, зобов'язав
відповідача нарахувати та виплатити
позивачу підвищення до пенсії як
дитині війни за період з 26 січня по 16
серпня 2011 року з урахуванням
проведених нарахувань.

Не погоджуючись з постановою суду
відповідач подав апеляційну скаргу в
якій просить скасувати оскаржену
постанову та ухвалити нову, якою
відмовити у задоволення позовних вимог
в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт
обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Ухвалюючи постанову про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
встановив, що позивач є дитиною війни
та має право на отримання підвищення до
пенсії як дитина війни відповідно до
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 26 січня
по 16 серпня 2011 року.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
дійшов висновку про наявність підстав
для часткового задоволення
апеляційної скарги.

Позивач є дитиною війни, перебуває на
пенсійному обліку у відповідача, що
підтверджено матеріалами справи (а.с. 3,
4).

Апелянт не заперечує свого обов'язку
вплачувати позивачу підвищення до
пенсії як дитині війни. Спір стосується
лише розміру підвищення до пенсії як
дитині війни, який має виплачуватись
позивачу.

Необґрунтованими є твердження
апелянта про те, що розмір мінімальної
пенсії за віком, встановлений Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
застосовується для розрахунку
підвищення до пенсії позивача,
оскільки іншого розміру мінімальної
пенсії за віком чинним законодавством
не визначено.

В період з 22 травня 2008 року по 22 липня 2011
року дітям війни було передбачене
підвищення до пенсії відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», в розмірі 30 відсотків
мінімального розміру пенсії за віком.

Положення Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 травня 2008 року
№530, які суперечать ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», та
на які посилається апелянт, не можуть
бути застосовані, оскільки мають меншу
юридичну силу ніж норми Закону.

Із 23 липня 2011 року відповідач діяв у
відповідності з вимогами Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» та постанови КМУ від 6 липня
2011 року № 745 «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету».

Вимоги щодо визнання неправомірними
дій не підлягають задоволенню оскільки
відповідач виплачував позивачу
підвищення до пенсії як дитині війни у
розмірах та в межах наданих асигнувань,
і не має встановлених законом прав чи
обов'язків змінювати цільове
призначення наявних у його
розпорядженні коштів, оскільки
фінансове забезпечення виконання
положень ст. 6 Закону України
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Враховуючи все вищевикладене,
апеляційний суд дійшов висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, у зв'язку з чим,
апеляційна скарга має бути задоволена
частково, оскаржена постанова
скасована та ухвалена нова постанова,
про часткове задоволення позовних
вимог за період з 26 січня по 22 липня 2011
року та відмову у задоволені позовних
вимог починаючи з 23 липня 2011 року.

Керуючись ч.10 ст. 183-2, ст.ст. 195, 197, п.3 ч.1
ст. 198, п. 4 ч. 1ст. 202, п.3 ч.1 ст. 205, ст. 207, ст.
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Генічеському районі Херсонської
області задовольнити частково.

Скасувати постанову Генічеського
районного суду Херсонської області від
16 серпня 2011 року та ухвалити нову
постанову, якою часткової задовольнити
адміністративний позов ОСОБА_1

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Генічеському районі
Херсонської області перерахувати та
виплатити підвищення до пенсії як
дитині війни ОСОБА_1 виходячи з розміру
30 відсотків мінімального розміру
пенсії за віком з розрахунку за період
з 26 січня по 22 липня 2011 року, з
урахуванням виплачених сум за цей час.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя
С.Д Домусчі

суддя
О.О. Кравець

суддя
Л.П. Шеметенко