Справа № К/9991/8335/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/8335/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління праці
та соціального захисту населення
Дунаєвецької районної державної
адміністрації Хмельницької області
про отримання недоплаченої разової
щорічної грошової допомоги як вдові
загиблого, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 22 листопада 2010 року, -

встановив:

У лютому 2009 року ОСОБА_4
звернулася в суд з позовом, у якому
просила визнати неправомірними дії
Управління праці та соціального
захисту населення Дунаєвецької
районної державної адміністрації
Хмельницької області та стягнути з
відповідача на її користь недоплачену
суму щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня за 2008 рік у розмірі
2235 гривень.

Позовні вимоги мотивувала
тим, що у 2008 році їй як вдові інваліда
війни виплачено щорічну разову грошову
допомогу у розмірі меншому, ніж це
визначено частиною 5 статті 15 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від 22
жовтня 1993 року № 3551-XII (далі -
Закон № 3551-XII)

Постановою Дунаєвецького
районного суду Хмельницької області
від 14 квітня 2009 року позов
задоволено. Визнано неправомірними дії
Управління праці та соціального
захисту населення Дунаєвецької
районної державної адміністрації
Хмельницької області щодо невиплати
ОСОБА_4 разової щорічної грошової
допомоги як вдові загиблого за 2008 рік у
розмірі, визначеному статтею 15 Закону
№ 3551-XII. Зобов'язано відповідача
нарахувати та виплатити ОСОБА_4 як
вдові загиблого за 2008 рік кошти в сумі
2235 гривень.

Постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 22 листопада 2010 року
постанову Дунаєвецького районного
суду Хмельницької області від 14 квітня
2009 року скасовано, прийнято нову
постанову, якою відмовлено у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2010 року та залишити в силі постанову
Дунаєвецького районного суду
Хмельницької області від 14 квітня 2009
року.

Касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до частини 1
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За змістом частини 2 статті
220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення в
межах касаційної скарги.

Судами попередніх
інстанцій встановлено, і це відповідає
матеріалам справи, що позивач ОСОБА_4 є
дружиною загиблого (померлого)
ветерана війни і має відповідний
статус, визначений Законом № 3551-XII.
Позивачеві разова грошова допомога за
2008 рік була виплачена до 5 травня у
розмірі

170 гривень згідно постанови Кабінету
Міністрів України «Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується в 2008
році відповідно до Законів України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань» від 12
березня 2008 року № 183.

Відповідно до вимог частини
1 статті 17 Закону № 3551-XII фінансування
витрат, пов'язаних з введенням в дію
цього Закону, здійснюється за рахунок
коштів державного та місцевих
бюджетів.

Згідно частини 1 статті 171 Закону
№ 3551-XII щорічну виплату разової
грошової допомоги до 5 травня в
розмірах, передбачених статтями 12-16
цього Закону, здійснюють органи праці
та соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи
банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача)
пенсіонерам - за місцем отримання
пенсії, а особам, які не є пенсіонерами,
- за місцем їх проживання чи одержання
грошового утримання.

Частиною 5 статті 15 Закону № 3551-XII
було передбачено, що щорічно до 5 травня
членам сімей, зазначеним у пункті 1
статті 10 цього Закону, а також дружинам
(чоловікам) померлих інвалідів війни,
які не одружилися вдруге, виплачується
разова грошова допомога у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом «б» підпункту 4
пункту 20 розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року № 107-VI частину 5 статті 15
Закону № 3551-XII викладено в новій
редакції, відповідно до якої щорічно до
5 травня членам сімей, зазначеним у
пункті 1 статті 10 цього Закону, а також
дружинам (чоловікам) померлих
інвалідів війни, які не одружилися
вдруге, та дружинам (чоловікам)
померлих учасників бойових дій,
учасників війни, визнаних за життя
інвалідами від загального
захворювання, трудового каліцтва та з
інших причин, які не одружилися вдруге,
виплачується разова грошова допомога у
розмірах, які визначаються Кабінетом
Міністрів України в межах бюджетних
призначень, встановлених законом про
Державний бюджет України.

Кабінет Міністрів України у
постанові «Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується в 2008
році відповідно до Законів України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань» від 12
березня 2008 року № 183 установив, що у 2008
році виплата разової грошової
допомоги, передбаченої Законами
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» та
«Про жертви нацистських
переслідувань», зокрема, дружинам
(чоловікам) померлих інвалідів війни,
які не одружилися вдруге, здійснюється
у розмірі 170 гривень (пункт 1 постанови
№ 183).

Рішенням Конституційного Суду
України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
положення підпункту «б» підпункту 4
пункту 20 розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними).

Зазначене рішення
Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на території
України, остаточним і не може бути
оскаржене, крім того, воно має
преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей зазначеного закону, що визнані
неконституційними.

Відповідно до частини 2
статті 152 Конституції України, закони,
інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, положення підпункту
«б» підпункту 4 пункту 20 розділу ІІ
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
визнані неконституційними та втратили
чинність з 22 травня 2008 року - дня
ухвалення Конституційним Судом
України рішення № 10-рп/2008, яке
відповідно до положень частини 1 статті
58 Конституції України не має зворотної
дії в часі. Якщо суб'єкт владних
повноважень виплатив грошову допомогу
під час дії зазначеної норми Закону, то
після прийняття рішення
Конституційним Судом України у нього
не виникло додаткових зобов'язань щодо
перерахунку раніше виплаченої
позивачеві щорічної разової грошової
допомоги.

Згідно частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Виплата щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня за 2008 рік
позивачеві здійснювалася в період,
коли наведені норми Закону були
чинними, а їх виконання обов'язковим, а
тому дії Управління праці та
соціального захисту населення
Дунаєвецької районної державної
адміністрації Хмельницької області на
час виплати позивачеві зазначеної
щорічної разової грошової допомоги у
2008 році були правомірними.

Таким чином, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_4

Доводи, викладені в
касаційній скарзі, не спростовують
висновків суду та встановлених
обставин справи.

Відповідно до частини 1
статті 224 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223,
224, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без
задоволення.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22
листопада 2010 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління праці та
соціального захисту населення
Дунаєвецької районної державної
адміністрації Хмельницької області
про отримання недоплаченої разової
щорічної грошової допомоги як вдові
загиблого - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ( )
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

)
Стародуб О.П.