Справа № 345/6059/13-а 2а/345/380/13
Суддя: Савицька Н.В.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року м. Львів
№ 876/15742/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді:
Савицької Н.В.

суддів:
Костіва М.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового
засідання: Керод Х.І.

позивача:
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Калуші та Калуському районі
Івано-Франківської області на
постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від
10.12.2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Калуші та Калуському районі
Івано-Франківської області про
стягнення коштів -

В С Т А Н О В И В:

31.10.2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся в
суд з позовом до Управління Пенсійного
фонду України в м. Калуші та Калуському
районі Івано-Франківської області про
стягнення безпідставно утриманих з
пенсії коштів за період з квітня 2012 р.
по жовтень 2013 р. в розмірі - 7470 грн. 75 коп.

Постановою Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від
10.12.2013 року позов задоволено. Суд
визнав протиправною відмову
пенсійного органу від 24.10.2013 року
№268/с-15 у поверненні позивачу коштів,
які утримані з пенсії на підставі
визнаного незаконним та скасованого
рішення «Міжвідомчої комісії з
інвентаризації пенсійних справ та
особових рахунків і списання сум
переплати грошової допомоги» від 23.03.2012
року №3.

Крім того, суд стягнув з пенсійного
органу в користь позивача 7470 грн. 75 коп.
безпідставно утриманих сум з пенсії за
період з квітня 2012 року по жовтень 2013
року.

Також, суд зобов'язав Державну
казначейську службу України стягнути в
користь позивача суму в розмірі - 1644
грн. судових витрат із Державного
бюджету України шляхом їх безспірного
списання із рахунку Управління
Пенсійного фонду України в м. Калуші та
Калуському районі.

Не погоджуючись з вказаною постановою
апелянт Управління Пенсійного фонду
України в м. Калуші та Калуському
районі Івано-Франківської області
подав апеляційну скаргу, покликаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову
Калуського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 10.12.2013
року скасувати та прийняти нову якою в
задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
просив суд, апеляційну скаргу залишити
без задоволення а постанову суду без
змін.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання на виклик суду не
з'явились хоча, належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності відповідно до
ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника
процесу, дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, законність
і обґрунтованість постанови суду,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення виходячи з
наступних підстав.

Постановою Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від
15.05.2013 рок яка набрала законної сили
визнано незаконним та скасовано
рішення міжвідомчої комісії з
інвентаризації пенсійних справ та
особових рахунків і списання сум
переплати пенсій та грошової допомоги
від 23.03.2012 року №3 в частині стягнення з
ОСОБА_1 переплати пенсії в сумі - 33 656
грн. 63 коп.

Як видно з довідки про доходи яка
видана пенсійним органом з пенсії
позивача за період з квітня 2012 по
жовтень 2013 р. утримано - 7470 грн. 75 коп.
(а.с.39 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

ч. 2 ст. 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховані суми пенсії,
не отримані з вини органу, що призначає
і виплачує пенсію, виплачуються за
минулий час без обмеження будь-яким
строком.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до правильного висновку про визнання
дій пенсійного органу протиправними та
стягнення безпідставно утриманих з
пенсії коштів в розмірі - 7470 грн. 75 коп.

Разом з тим, колегія суддів не
погоджується із висновками суду першої
інстанції в частині стягнення витрат
на правову допомогу адвоката виходячи
із наступних підстав.

Витрати на правову допомогу - це
витрати сторін та третіх осіб, які вони
несуть у зв'язку із оплатою допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, котрі беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 33 Правил адвокатської
етики, схвалених Вищою кваліфікаційною
комісією адвокатури при Кабінеті
Міністрів України від 01 жовтня 1999 р.
(далі Правила адвокатської етики),
єдиною допустимою формою отримання
адвокатом винагороди за надання
правової допомоги клієнту є гонорар.

Розмір гонорару та порядок його
внесення мають бути чітко визначені в
угоді про надання правової допомоги.
Засади обчислення гонорару (фіксована
сума, погодинна оплата, доплата
гонорару за позитивний результат по
справі тощо) визначаються за
домовленістю між адвокатом та клієнтом
і також мають бути закріплені в угоді.

ст. 34 Правил адвокатської етики
передбачено, що адвокат має право,
окрім гонорару, стягувати з клієнта
кошти, необхідні для покриття
фактичних витрат, пов'язаних з
виконанням доручення, якщо обов'язок
клієнта з погашення цих витрат
визначено угодою. В угоді про надання
правової допомоги мають бути визначені
види передбачуваних фактичних витрат,
пов'язаних з виконанням доручення
(оплата роботи фахівців, чиї висновки
запитуються адвокатом, транспортні
витрати, оплата друкарських,
копіювальних та інших технічних робіт,
перекладу та нотаріального
посвідчення документів, телефонних
розмов тощо), порядок їх погашення
(авансування, оплата по факту в певний
строк і т. ін.) та може бути визначений
їх обсяг.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з
оплатою правової допомоги, входить до
предмету доказування по справі. На
підтвердження цих обставин суду
повинні бути надані договір про
надання правової допомоги (договір
доручення, договір про надання
юридичних послуг та ін.), документи, що
свідчать про оплату гонорару та інших
витрат, пов'язаних із наданням правової
допомоги, оформлені у встановленому
законом порядку (наприклад, квитанція
до прибуткового касового ордеру,
платіжне доручення з відміткою банку
або інший банківський документ, касові
чеки, посвідчення про відрядження). При
цьому недопустимими є документи, які не
відповідають встановленим вимогам
(наприклад, особисті розписки адвоката
про одержання авансу).

До складу витрат включаються лише
фактично сплачені стороною або її
представником (а не будь-ким) витрати. В
постанові від 01 жовтня 2002 року по
справі № 30/63 Верховний Суд України
звернув увагу, що судові витрати за
участь адвоката при розгляді справи
підлягають сплаті лише в тому випадку,
якщо вони сплачені адвокату стороною,
котрій такі послуги надавались, та їх
сплата підтверджується відповідними
фінансовими документами.

В наданій суду квитанція № 444364 від
29.10.2013 р., відсутня інформація яка
свідчить про те по якій конкретній
справі надавалась позивачу правова
допомога.

Будь-яких передбачених процесуальним
законом доказів на підтвердження того,
що ОСОБА_2 є адвокатом чи в контексті
ст. 57-59 КАС України фахівцем в галузі
права, а також, що він надавав позивачу
правову допомогу по оформленню
позовної заяви чи під час проведення
судового засідання в даній справі, в
матеріалах справи немає.

В квитанції № 230524 від 12.11.2013 р. не
вказано, за ведення якої справи кошти в
розмірі 800 грн. сплачені.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що ув'язку із відсутністю в
матеріалах справи належних та
допустимих доказів які свідчать про
оплату гонорару та інших витрат,
пов'язаних із наданням правової
допомоги та які відповідають вище
встановленим вимогам відсутні
підстави для стягнення вказаних
витрат.

Апеляційний суд не приймає до уваги
доводи апелянта про те, що позивач
пропустила строк звернення з позовом
до суду оскільки, остання дізналась
про порушення своїх прав 24.10.2013 р.
отримавши від пенсійного органу
письмову відмову про задоволення заяви
а з позовом звернулась 31.10.2013 р.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце,
зокрема, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи чи питання.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційних скарг є суттєвими і
складають підстави для висновку про
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи тому,
колегія суддів приходить до висновку
що постанову слід скасувати в частині
стягнення витрат на правову допомогу
адвоката. В решті постанову суду
залишити без змін.

Керуючись ст.160, ст.195, ст.198, ст.202, ст.207,
ст.212, ст.254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Калуші та
Калуському районі Івано-Франківської
області задовольнити частково.

Постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від
10.12.2013 року у справі за № 345/6059/13-а -
скасувати в частині стягнення сум в
розмірі 1294 (одна тисяча двісті
дев'яносто чотири) грн. 00 коп. понесених
витрат на правову допомогу адвоката та
прийняти нове рішення яким в стягненні
витрат на правову допомогу відмовити.

В решті постанову суду залишити без
змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів після
набрання постановою законної сили.

Головуючий:
Н.В. Савицька

Судді:
М.В. Костів

Р.М. Шавель