Справа № 822/4581/14
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/4581/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіЛабань Г.В.
при секретаріВересняк А.А. за
участі:прокурора та представника
відповідачарозглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
Прокурора Старосинявського району
до Головного управління
Держземагенства у Хмельницькій
області третя особа на стороні
відповідача ОСОБА_3 про визнання
протиправними та скасування наказів, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Старосинявського району
звернувся з позовом до Головного
управління Держземагенства у
Хмельницькій області, третя особа на
стороні відповідача ОСОБА_3 про
визнання незаконними та скасування
наказів ГУ Держземагенства у
Хмельницькій області від 22.01.2014
№ХМУ:03:017/00000085, №ХМ/:03:017/00000084,
№ХМ/:03:017/00000083, №ХМ/:03:006/00000082,
№ХМ/:05:028/00000081, №ХМ/:05:026/00000080,
№ХМ/:03:002/00000079, №ХМ/:03:012/00000078,
№ХМ/:03:009/0000.0077, №ХМ/:06:039/00000076,
№ХМ/:06:032/00000075, №ХМ/:06:007/00000074.

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що оскаржуваними наказами, якими
ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок для ведення
фермерського господарства орієнтовною
загальною площею 261 га. ріллі, у тому
числі 147 га. ріллі на території
Паплинецької, 35 га. ріллі на території
Сьомаківської, 44 га. ріллі на території
Ожарівської, 35 га. ріллі на території
Заставецької сільських рад за межами
населених пунктів із земель запасу та
резерву. Зазначає, що оскільки ОСОБА_3
не обґрунтовано розмірів земельних
ділянок з урахуванням можливості їх
обробітку і перспектив діяльності
фермерського господарства,
необхідності отримання великих площ
земельних ділянок, не надано
підтвердження наявності необхідної
для обробітку землі техніки та досвіду
роботи в сільському господарстві,
вказані накази є незаконними та
підлягають скасуванню.

В судовому засіданні прокурор
підтримав позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні, проти адміністративного
позову заперечив, вказує, що при
поданні ОСОБА_3 відповідної заяви ним
зазначено необхідні відомості та
надано всі передбачені законодавством
документи, а таму підстав для відмови у
задоволенні такої заяви не було,
оскаржувані накази є правомірними та
прийнятими з дотриманням вимог чинного
законодавства, просить відмовити у
задоволенні позовних вимог. Зазначив,
що надання дозволу на виготовлення
проектної документації не значить, що
саме цій особі будуть надані в оренду
земельні ділянки.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, про час та дату
повідомлений належним чином, про що
свідчить повідомлення про вручення
рекомендованої кореспонденції,
причини неявки суду не повідомив.
Заперечень чи клопотань на адресу суду
не надходило.

Заслухавши пояснення прокурора та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи та надані докази у їх
єдності, взаємному зв'язку та
сукупності, з'ясувавши повно і всебічно
обставини справи, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що наказами першого
заступника начальника Головного
управління Держземагенства
Хмельницької області від 22.01.2014
№ХМУ:03:017/00000085, №ХМ/:03:017/00000084,
№ХМ/:03:017/00000083, №ХМ/:03:006/00000082,
№ХМ/:05:028/00000081, №ХМ/:05:026/00000080,
№ХМ/:03:002/00000079, №ХМ/:03:012/00000078,
№ХМ/:03:009/0000.0077, №ХМ/:06:039/00000076,
№ХМ/:06:032/00000075, №ХМ/:06:007/00000074,
надано дозвола громадянину ОСОБА_3 на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
орієнтовною загальною площею 261 га.
ріллі, у тому числі 147 га. ріллі на
території Паплинецької, 35 га. ріллі на
території Сьомаківської, 44 га. ріллі на
території Ожарівської, 35 га. ріллі на
території Заставецької сільських рад
за межами населених пунктів із земель
запасу та резерву (землі
сільськогосподарського призначення) з
метою надання їх в оренду для ведення
фермерського господарства..

Питання надання земельних ділянок
державної або комунальної власності в
оренду для створення фермерських
господарств регулюються Земельним
кодексом України та Законом України
«Про фермерське господарство».

Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом, або за
результатами аукціону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону
України «Про фермерське господарство»
(далі - Закон) фермерське господарство є
формою підприємницької діяльності
громадян із створенням юридичної
особи, які виявили бажання виробляти
товарну сільськогосподарську
продукцію, займатися її переробкою та
реалізацією з метою отримання прибутку
на земельних ділянках, наданих їм для
ведення фермерського господарства,
відповідно до закону.

Фермерське господарство може бути
створене одним громадянином України
або кількома громадянами України, які є
родичами або членами сім'ї, відповідно
до закону.

Як передбачено ч. 1 ст. 7 Закону, для
отримання (придбання) у власність або в
оренду земельної ділянки державної
власності з метою ведення фермерського
господарства громадяни звертаються до
відповідної районної державної
адміністрації. У заяві зазначаються:
бажаний розмір і місце розташування
ділянки, кількість членів фермерського
господарства та наявність у них права
на безоплатне одержання земельних
ділянок у власність, обґрунтування
розмірів земельної ділянки з
урахуванням перспектив діяльності
фермерського господарства. До заяви
додаються документи, що підтверджують
досвід роботи у сільському
господарстві або наявність освіти,
здобутої в аграрному навчальному
закладі. Перелік документів, що
підтверджують досвід роботи у
сільському господарстві,
затверджується Кабінетом Міністрів
України за поданням центрального
органу виконавчої влади, що забезпечує
формування державної аграрної
політики.

На виконання вказаних вимог, ОСОБА_3
звернувся до ГУ Держземагенства у
Хмельницькій області з відповідними
заявами, в яких зазначено необхідні
реквізити, а також додано необхідні
документи, а саме: копії паспорту,
ідентифікаційного коду, диплома, що
підтверджує наявність здобутої в
аграрному навчальному закладі освіти.

Копії вказаних заяв та документів
знаходяться в матеріалах справи.

Суд вважає безпідставним посилання
прокурора на відсутність у ОСОБА_3
досвіду роботи у сільському
господарстві, оскільки приписами ч. 1
ст. 7 Закону передбачено альтернативу
надання відповідних документів, а саме
документів, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі. Як зазначалось
вище, до заяви ОСОБА_3, додано копію
диплома, що підтверджує наявність
здобутої в аграрному навчальному
закладі освіти.

Заяви про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою
можуть подаватись без обмежень. Після
виготовлення проектів, вони проходять
процедуру іх затвердження.

Виходячи із аналізу наданих документів
ОСОБА_3 підстав для відмови у наданні
дозволу на розробку проекту
землеустрою були вісутні.

З приводу доводів позивача щодо
надання ОСОБА_3 земельних ділянок в
оренду, які розташовані не єдиним
масивом, суд враховує наступне.

Отже, згідно ч. 7 ст. 7 Закону земельні
ділянки надаються громадянам для
ведення фермерського господарства
єдиним масивом з розташованими на них
водними джерелами та лісовими
угіддями, наближеними до існуючих
шляхів, електро- і радіотелефонних
мереж, газо- і водопостачальних систем
та інших видів інженерної
інфраструктури.

Термін "єдиний земельний масив"
введений до законодавства України
Законом «Про порядок виділення в
натурі (на місцевості) земельних
ділянок власникам земельних часток
(паїв)», однак його зміст чітко не
визначений.

Разом з тим, вказаний Закон передбачає
виділення земельних часток (паїв) у
натурі (на місцевості) єдиними
земельними масивами двох видів. Перший
з них являє собою сукупність суміжно
розташованих індивідуальних земельних
ділянок в одному полі чи групі
компактно розташованих полів. Другий
вид єдиного земельного масиву - це одна
земельна ділянка, яка передається у
спільну власність групі власників
земельних часток (паїв).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
ринок земель» земельний масив -
сукупність земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
(сільськогосподарських угідь)
придатних для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
особистого селянського господарства
та несільськогосподарських угідь,
необхідних для їх обслуговування
(зокрема, земель під польовими
дорогами, меліоративними системами,
господарськими шляхами, прогонами), що
мають спільні межі та обмежені
природними та/або штучними елементами
рельєфу (автомобільними дорогами
загального користування,
полезахисними лісовими смугами та
іншими захисними насадженнями, водними
об'єктами тощо).

Виходячи з загального аналізу вказаних
вище понять, а також враховуючи
відсутність у чинному земельному
законодавстві чіткого визначення
поняття "єдиного земельного масиву",
суд приходить до висновку, що надані
ОСОБА_3 в оренду земельні ділянки для
ведення фермерського господарства
становлять сукупність індивідуальних
земельних ділянок в групі компактно
розташованих полів, а тому є єдиним
земельним масивом.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України "Про
прокуратуру" представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

Підставою представництва в суді
інтересів держави є наявність порушень
або загрози порушень інтересів
держави.

Згідно ч. 2 ст. 60 Кодексу
адміністративного судочинства України
прокурор, який звертається до
адміністративного суду в інтересах
держави, в позовній заяві (поданні)
самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави, та
обґрунтовує необхідність їх захисту.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З врахуванням вищевикладеного, суд
вважає, що позивачем не доведено
наявність порушень або загрози
порушень інтересів держави з боку
відповідача, не визначено в чому вони
полягають, натомість оскаржувані
розпорядження прийняті відповідачем в
межах повноважень та у відповідності
до вимог чинного земельного
законодавства, в зв'язку з чим позовні
вимоги є необґрунтованими та не
доведеними, а тому задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 71, 158 - 163 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні адміністративного
позову прокурора Старосинявського
району до Головного управління
Держземагенства у Хмельницькій
області, третя особа на стороні
відповідача - ОСОБА_3 про визнання
незаконними та скасування наказів -
відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 04
грудня 2014 року

Суддя/підпис/Г.В. Лабань"Згідно з
оригіналом" Суддя Г.В. Лабань