Справа № П/811/2772/14
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
Кіровоград, вул. Велика Перспективна, 40
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 року

справа № П/811/2772/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі судді
Жука Р.В., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного
товариства "Дельта Банк"до третя
особаЛенінського відділу державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції ОСОБА_1
проскасування постановив частині
звільнення з-під арешту майна боржника,
- В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Дельта
Банк" звернулось до Кіровоградського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - ОСОБА_1, в якому
просить скасувати арешт, накладений
постановою Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції в частині накладення арешту на
майно, що належить ОСОБА_1, а саме:
автомобіль марки CHEVROLET, модель Laccetti NF 486,
2007 р.в., чорного кольору, двигун 1600,
кузов НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1.

В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що автомобіль третьої
особи марки CHEVROLET, державний номер
НОМЕР_1, на який накладено арешт
оскаржуваною постановою, знаходиться в
заставі. З метою забезпечення
зобов'язань між вказаними сторонами
укладено договір застави автомобіля
CHEVROLET, модель Laccetti NF 486, 2007 р.в., чорного
кольору, двигун 1600, кузов НОМЕР_2,
державний номер НОМЕР_1.

Проте, позивачу стало відомо, що
державним виконавцем Ленінського ВДВС
Кіровоградського МУЮ накладено арешт
на все майно ОСОБА_1, в тому числі й на
предмет договору застави, що
перешкоджає добровільній реалізації
предмета застави та погашення
заборгованості за кредитним договором.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, подав заяву про
розгляд справи без його участі в
порядку письмового провадження (а.с.64).

В судове засідання представник
відповідача не з'явився, подав заяву
про розгляд справи без його участі в
порядку письмового провадження (а.с.67).

Третя особа в судове засідання не
з'явилась, повідомлялась належним
чином про дату, час та місце судового
засідання (а.с.79).

Відповідно до ухвали від 16.09.2014 року
подальший розгляд справи проведено у
порядку письмового провадження.

Дослідивши подані документи і
матеріали, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до наступних
висновків.

Судом встановлено, що 05.04.2007 року між
АКІБ "Укрсиббанк", який на підставі
рішення Загальних зборів акціонерів
від 27.10.2009 р. змінив назву на ПАТ
"Укрсиббанк" та є правонаступником всіх
прав та зобов'язань АКІБ "Укрсиббанк" та
ОСОБА_1, було укладено договір про
надання споживчого кредиту №0
(а.с.7-16).

У відповідності до умов зазначеного
договору ОСОБА_2 отримав від позивача
грошові кошти в сумі 15445,00 дол. США, які
зобов'язувався повернути у повному
обсязі в строк до 05.04.2014 року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
позичальником і банком укладено
договір застави від 05.04.2007 року за
умовами якого позичальником передано в
заставу банку автомобіль марки CHEVROLET,
модель Laccetti NF 487, 2007 р.в., чорного
кольору, двигун 1600, кузов НОМЕР_2,
державний номер НОМЕР_1.

В порушення умов договору, позичальник
свої зобов'язання належним чином не
виконав, внаслідок чого виникла
заборгованість.

08 грудня 2011 року ПАТ "Укрсиббанк"
відступило свої права вимоги, зокрема,
за кредитним договором та договором
іпотеки на користь ПАТ "Дельта Банк".
Таким чином, до ПАТ "Дельта Банк"
перейшли всі права первісного
кредитора і право вимоги ПАТ
"Укрсиббанк".

З метою погашення заборгованості за
вищезазначеним кредитним договором,
ПАТ "Дельта Банк" з ОСОБА_2 досягнуто
згоди про добровільний продаж предмету
застави, проте державним виконавцем
постановою від 04.12.2012 року накладено
арешт на все майно ОСОБА_2, в тому числі
і на предмет застави, що перешкоджає
добровільній реалізації предмета
застави та погашенню заборгованості за
кредитним договором.

Судом встановлено, що на момент
укладення договору застави не існувало
зареєстрованих обтяжень на предмет
застави.

Натомість 04.12.2012 року старшим
державним виконавцем Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції у виконавчому провадженні ВП
№33926734 накладено арешт на все майно
ОСОБА_1 та оголошено заборону на його
відчуження (а.с.73).

Суд вважає що постанова
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції від 04.12.2012
року про накладення арешту на майно, що
є предметом договору застави від 05.04.2007
року, підлягає скасуванню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що на момент
укладення договору іпотеки не існувало
зареєстрованих обтяжень на предмет
застави.

Відповідно до ст.54 Закону №606-XIV
звернення стягнення на заставлене
майно в порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.

У разі якщо коштів, що надійшли від
реалізації заставленого майна,
недостатньо для задоволення вимог
стягувача - заставодержателя за
виконавчим документом, на підставі
якого звернуто стягнення на заставлене
майно, такий документ повертається
стягувачу-заставодержателю в порядку,
встановленому пунктом 8 частини першої
статті 47 цього Закону.

Для задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Про звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

Таким чином, вказана правова норма
передбачає дві обов'язкові умови, за
наявності яких на заставне майно
можливо було б звернути стягнення за
виконавчим листом для задоволення
вимог стягувача, який не є
заставодержателем: 1) право застави
виникло після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; 2)
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

З матеріалів справи вбачається, що у
зв'язку з несвоєчасним виконанням умов
кредитного договору ОСОБА_2 на час
звернення до суду утворилась
заборгованість.

Державним виконавцем при примусовому
виконанні виконавчого листа, накладено
арешт на все майно ОСОБА_2, включаючи
рухоме майно, зокрема автомобіль, який
є предметом застави згідно з умовами
договору застави.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
заставу" від 02.10.1992 року №2654-XII (далі
Закон №2654-XII) застава - це спосіб
забезпечення зобов'язань, якщо інше не
встановлено законом.

В силу застави кредитор
(заставодержатель) має право в разі
невиконання боржником (заставодавцем)
забезпеченого заставою зобов'язання
одержати задоволення з вартості
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами.

Застава виникає на підставі договору,
закону або рішення суду.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону №2654-XII право
застави виникає з моменту укладення
договору застави, а в разі, коли договір
підлягає нотаріальному посвідченню - з
моменту нотаріального посвідчення
цього договору. Якщо предмет застави
відповідно до закону чи договору
повинен знаходитись у
заставодержателя, право застави
виникає в момент передачі йому
предмета застави. Якщо таку передачу
було здійснено до укладення договору, -
то з моменту його укладення.

Реєстрація застави не пов'язується з
моментом виникнення права застави та
не впливає на чинність договору
застави.

За рахунок заставленого майна
заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення, включаючи
проценти, відшкодування збитків,
завданих прострочкою виконання (а у
випадках, передбачених законом чи
договором, - неустойку), необхідні
витрати на утримання заставленого
майна, а також витрати на здійснення
забезпеченої заставою вимоги, якщо
інше не передбачено договором застави.
(ст.19 Закону №2654-XII ).

Статтею 28 Закону №2654-XII визначено
підстави припинення застави.

Згідно ст.58 Закону №2654-XII, якщо в
результаті видання органом державної
виконавчої влади чи органом місцевого
і регіонального самоврядування акта,
який не відповідає чинному
законодавству, і порушуються права
заставодержателя або інших осіб щодо
володіння, користування та
розпорядження предметом застави, такий
акт визнається недійсним судом.

У ході судового розгляду справи не було
спростовано того, що на момент
винесення постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони його
відчуження, вказане право
заставодержателя на це майно на
визначених законом підставах та в
установленому порядку припинено, а
договори застави визнано недійсними.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", обтяження
рухомого майна реєструються в
Державному реєстрі в порядку,
встановленому цим Законом.

Статтею 12 цього Закону передбачено, що
на підставі реєстрації встановлюється
пріоритет обтяження, якщо інші
підстави для виникнення пріоритету не
визначені цим Законом. Задоволення
прав чи вимог декількох обтяжувачів, на
користь яких встановлено обтяження
одного й того ж рухомого майна,
здійснюється згідно з пріоритетом,
який визначається в порядку,
встановленому цим Законом.

В силу ст.14 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", якщо інше не
встановлено цим Законом, зареєстроване
обтяження має вищий пріоритет над
незареєстрованими обтяженнями.
Пріоритет зареєстрованих обтяжень
визначається у черговості їх
реєстрації, за винятками,
встановленими цим Законом. Обтяжувачі,
які зареєстрували обтяження одного і
того ж рухомого майна одночасно, мають
рівні права на задоволення своїх вимог.
Обтяжувач з вищим пріоритетом має
переважне право на звернення стягнення
на предмет обтяження.

Так, судом встановлено, що право
застави рухомого майна, виникло у
позивача раніше ніж прийнято
Ленінським районним судом м.
Кіровограда рішення про стягнення з
боржника - ОСОБА_2 заборгованості.

До того ж, майно, яке арештоване
державним виконавцем є зареєстрованим
позивачем обтяженням в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна, а
відтак, позивач має переважне право на
задоволення своїх вимог із
заставленого майна, порівняно з іншими
стягувачами, які не є
заставодержателями.

Враховуючи викладене, зважаючи на
черговість реєстрації зазначених вище
обтяжень, суд дійшов до висновку, що
позивач, як обтяжувач з вищим
пріоритетом, володіє переважним правом
на отримання задоволення своїх вимог
щодо одного й того ж майна.

На думку Кіровоградського окружного
адміністративного суду враховуючи те,
що інших підстав передбачених
законодавством для звернення
стягнення на заставлене майно особою,
яка не являється заставодержателем
судом не встановлено, відповідачем не
спростовано доводів позивача, тому суд
дійшов висновку про те, що у державного
виконавця були відсутні правові
підстави для накладення арешту на
рухоме майно, а саме автомобіль CHEVROLET,
модель Laccetti NF 486, 2007 р.в., чорного
кольору, двигун 1600, кузов НОМЕР_2,
державний номер НОМЕР_1, які передані
позивачу в заставу, оскільки вказані
дії унеможливлюють реалізацію
позивачем першочергового права
задоволення вимог до боржника за
рахунок предмету застави на користь
інших кредиторів, що не є
заставодержателями.

Відповідно до ст.60 Закону №606-XIV особа,
яка вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Копія постанови про зняття
арешту з майна надсилається боржнику
та органу (установі), якому була
надіслана для виконання постанова про
накладення арешту на майно боржника.

У всіх інших випадках незавершеного
виконавчого провадження арешт з майна
чи коштів може бути знятий за рішенням
суду.

На підставі викладеного та
встановлених обставин, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача про
звільнення майна з-під арешту, є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Керуючись статтями 17, 86, 94, 158, 163-165
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції в частині
накладення арешту на майно, що належить
ОСОБА_1, а саме: автомобіль марки CHEVROLET,
модель Laccetti NF 486, 2007 р.в., чорного
кольору, двигун 1600, кузов НОМЕР_2,
державний номер НОМЕР_1.

Присудити на користь Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк",
код () з Державного бюджету
України судові витрати в сумі 73,08 грн.,
зобов'язавши Державне казначейство
України в Кіровоградській області
стягнути 73,08 грн. з Державного бюджету
України шляхом їх безспірного списання
із рахунку Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції (код 34977816).

Постанова суду набирає законної сили в
порядку, передбаченому статтею 254 КАС
України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі,
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови суду,
апеляційної скарги через
Кіровоградській окружний
адміністративний суд, з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови
виготовлений 21.09.2014 року.

Суддя
Р.В.
Жук