Справа № 826/16804/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2014 року 15:45
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Барвінок Інвест»
доДержавної податкової інспекції у
Дарницькому районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
провизнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень, ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Барвінок Інвест»
(далі по тексту - позивач) звернулось з
позовом до Державної податкової
інспекції у Дарницькому районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (далі по тексту - відповідач) про
визнання недійсними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що оскаржувані рішення
прийняті протиправно, а тому
підлягають скасуванню.
В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити позов в
Відповідач в судове засідання не
з'явився, заперечень проти позову суду
В судовому засіданні 11.11.2014р. суд по
справі перейшов в письмове провадження
на підставі статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
У зв'язку з тим, що відповідачем не
надано суду заперечень з доказами
правомірності прийняття оскаржуваних
рішень, суд розглядає справу на
підставі наявних в матеріалах справи
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
Відповідачем проведено перевірку ТОВ
«Барвінок Інвест» за результатами якої
05.09.2014р. складено акт №6676/26-51-22-01/36683522
про результати планової виїзної
перевірки з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.07.2011р. по 31.12.2013р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2011р. по
31.12.2013р. (далі по тексту - Акт перевірки).
Актом перевірки встановлено порушення
п.п. 14.1.71, п.п. 135.4.1 статті 135 ПК України,
що призвело до заниження податку на
прибуток на загальну суму 296436грн., в
за 4 квартал 2011 року - 7405грн., 1 квартал 2012
202309грн.; п. 187.1 статті 187, п. 188.1 статті 188,
п. 198.6 статті 198 ПК України, що призвело
числі по періодам: серпень 2011 року -
5107грн., вересень 2011 року - 9839грн.,
листопаді 2011 року - 6419грн., вересні 2012
року - 1982грн., травень 2013 року - 1092грн., що
підлягає сплаті до бюджету по періодам:
вересні 2011 року 5107грн., жовтень 2011 року -
9839грн., грудні 2011 року - 6419грн., вересні
2012 року - 1982грн., травень 2013 року - 1092грн.
На підставі встановлених порушень
відповідачем 21.10.2014р. прийняті
податкові повідомлення - рішення
187, п. 188.1 статті 188, п. 198.6 статті 198 ПК
України позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі
24 341,25грн., у тому числі основний платіж -
19 337грн. та штрафні санкції - 5 004,25грн. та
135.4.1 статті 135 ПК України позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток у розмірі 364
402,50грн., у тому числі основний платіж -
296 436грн. та штрафні санкції - 67 966,50грн.
Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, основними видами
діяльності ТОВ «БАРВІНОК ІНВЕСТ»,
згідно КВЕД є виробництво м'яса (10.11),
розведення свиней (01.46), допоміжна
діяльність у тваринництві (01.62),
діяльність посередників у торгівлі
сільськогосподарською сировиною,
живими тваринами, текстильною
сировиною та напівфабрикатами (46.11),
оптова торгівля м'ясом і м'ясними
продуктами (46.32), неспеціалізована
оптова торгівля (46.90).

ТОВ „БАРВІНОК ІНВЕСТ" здійснює
заготівлю великої рогатої худоби (ВРХ)
та свиней у живій вазі від
сільськогосподарських виробників -
юридичних осіб, що займаються її
вирощуванням та вигодовуванням, а
також здійснює забій худоби, переробку
м'яса та оптову торгівлю м'ясом,
м'ясними продуктами і субпродуктами
юридичним та фізичним особам.

Відповідальними за
фінансово-господарську діяльність
суб'єкта господарювання у перевіряємий
період є: Директор - ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
призначений згідно протоколу
загальних зборів засновників №1 від
12.10.2009 по день підписання Акту
перевірки та головний бухгалтер ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
призначений згідно наказу №2 від 23.10.2009
року по день підписання Акту перевірки.

ТОВ «БАРВІНОК ІНВЕСТ» 15.10.2009 за
№0012677 зареєстроване Дарницькою
районною у місті Києві державною
адміністрацією. Код за .

26.05.2010 за №2012677 зареєстрована
Дарницькою районною у місті Києві
державною адміністрацією нова
редакція Статуту ТОВ «БАРВІНОК
ІНВЕСТ».

Місцезнаходження Товариства та
податкова адреса: 02099, м. Київ, вул.
Зрошувальна, буд. 16.

З 19.10.2009 ТОВ «БАРВІНОК ІНВЕСТ» взято на
податковий облік в ДПІ у Дарницькому
району м. Києва Свідоцтво № 720-09, а
платником ПДВ зареєстровано
відповідно до Свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість
від 04.11.2009 №100252956. Індивідуальний
податковий номер платника ПДВ 12.

Товариством орендуються нежитлові
приміщення для здійснення
господарської діяльності, зокрема:
офісне приміщення орендується у ВК
«КОНТРАКТ» згідно до договору №1/2011 від
01.01.2011, №1/2012 від 01.01.2012 та №4/2012 від 01.04.2012
загальною площею 36 кв.м; виробничі
приміщення у ПП «Господар», що
підтверджено договором №1 від 11.01.2010
загальною площею 439,8 кв.м та складські
приміщення у ПП «Господар», що
підтверджено договором №2 від 03.01.2012
загальною площею 72 кв.м за адресою:
Київська обл., м. Миронівка, вул.
Степова, 1а. Крім того, для перевезення
продукції Товариство орендує
відповідний транспорт, в кількості 5
одиниць , що підтверджено договором №33
від 26.07.2010

Відповідно до штатного розпису на
підприємстві окрім директора та
головного бухгалтера у перевіряє мий
період працювало станом на 01.07.2011р.
загальна чисельність працюючих
складає 23 особи, у т.ч. за сумісництвом 1
особа, станом на 31.12.2013р. - 30 осіб, у т.ч.
за сумісництвом 1 особа.

При проведенні перевірки Відповідачем
були використані:

- реєстраційні документи Позивача;

- оборотно-сальдові відомості по всім
рахункам, договори, угоди, Баланс за
формою Ф1;

- первинні банківські документи,
виписки банку, платіжні доручення;

- первинні касові документи: відомості
на заробітну плату;

- прибуткові та видаткові накладні,
акти виконаних робіт, податкові
накладні за період перевірки;

- реєстри обліку придбання товарів
(робіт, послуг) та продажу товарів за
той же період;

- звіти та декларації, подані до ДПІ у
Дарницькому районі м. Києва.

- комп'ютерні автоматизовані
інформаційні системи ДПІ у Дарницькому
р-ні м. Києва: АС Аудит, АРМ Бест Звіт,
АІС Реєстр платників податків, АІС
Облік податків та платежів,
Пошукова-довідкова система ЦБД ДПА
України, автоматизована система
«Податковий блок», а також
бухгалтерська програма « 1-С»;
інформація про перевірки інших
суб'єктів господарювання з питань
правових відносин з платником податків
на підтвердження задекларованих ним
показників, проведені за період, що
перевірявся.

Крім цього, як зазначено у Акті
перевірки, в ході перевірки були
направлені запити до інших ДПІ щодо
проведення зустрічних звірок, а також:
запит до Товариства про надання
пояснень та їх документальних
підтверджень щодо придбання свиней та
ВРХ в живій вазі (по головам) в розрізі
постачальників. При цьому ДПІ було
зосереджено увагу, що після отримання
повної інформації від постачальників
та ТОВ «БАРВІНОК ІНВЕСТ», в разі
необхідності висновки по акту
перевірки можуть бути переглянуті.

В обґрунтування висновків Акту
перевірки, відповідач посилається на
наступне.

По-перше: проведеною перевіркою, на
підставі рах.361, 28, 90 видаткових
накладних, оборотно-сальдових
відомостей поквартально, інформації,
отриманої з інших джерел
(інтернетсайти, інформація, отримана з
підприємств, які реалізують даний вид
продукції, а також інформації з
Державної митної служби), встановлено
заниження показника р.02 Декларацій
„дохід від операційної діяльності
(дохід від реалізації товарів (робіт,
послуг)" на суму 571123,67 грн., в т.ч. по
періодам: 3 кв. 2011р. - 74730,08 грн.;4 кв. 2011р. -
32096,0 гри., 1 кв. 2012р. - 57716,85 грн., 3 кв. 2012р. -
77481,24 грн., 4 кв. 2012р. - 160114,5 грн., 2013 рік
-168985,00 грн.

Зокрема в Акті зазначено, що згідно
наданих до перевірки документів, а саме
видаткових накладних було встановлено,
що реалізації підлягає не тільки
напівтушки свинини та яловичини,
субпродукти, але і шкіра великої
рогатої худоби (ВРХ), яка лише в 2011 році
була реалізована по звичайній ціні ПАТ
«Чинбар» (код 307856), основним видом
діяльності якого є дублення і
оздоблення шкур; вичинка та фарбування
хутра.

Відповідачем вказано, що після забою
худоби, продукція оприбутковується в
бухгалтерському обліку на 28 рахунку. До
перевірки Товариством було надано Звіт
про партію товарів (рах.28), по якому
обліковуються шкіри яловичі:
надходження по ціні 1,2 грн. за кг в
одному найменуванні, без визначення
сортності: просто зазначено Шкіри
яловичі (кг). В видаткових накладних на
реалізацію шкір ВРХ зазначено лише:
шкіра яловича н/с, тобто без сортності.
Крім того, ДПІ в Акті перевірки
зазначає, що « ...з метою визначення
звичайної ціни на ринку України шкіри
ВРХ, був проведений моніторинг
середньостатистичної ціни за кг в
періоді 2011 - 2013 роки (інтернетсайти,
інформація, отримана з підприємств, які
закуповують даний вид продукції, а
також інформації з Державної митної
служби) встановлено, що звичайна ціна
на реалізацію шкіри ВРХ в періоді з
01.07.2011 по 31.12.2013 встановлена на рівні 12-18
грн. з ПДВ. Отже, ціна за реалізацію кг
шкіри в розмірі 15 грн. без ПДВ була
прийнята як звичайна ціна».

Так, відповідачем здійснено наступний
розрахунок нарахування до звичайної
ціни при реалізації шкір фізичним та
юридичним особам по ціні нижче
звичайної, а саме:

№ з/пНайменування покупцяВидаткова
накладнаОд. вим.Кількість, кгЦіна
реалізації грн. Звичайна ціна
грн./кгВідхиленняНарахування ДО
звичайної ціни, грн. дата№ без
пдвПДВбез пдвПДВбез
пдвпдвВД1ОСОБА_429.08.20111737кг1905,501,60,3215313,42,68
25533,702ОСОБА_409.09.20111836кг1905,502,30,4515312,82,5524295,13
3ОСОБА_528.09.20112003кг18111,30,2515313,82,7524901,25Всьог
о за 3 кв. 2011
року74730,084ОСОБА_618.11.20112456кг23601,40,2815313,62,72320
96,00Всього за 4 кв. 2011 року32096,005ТОВ
"Оптова база
"Чай-Агропродукт"08.01.201252кг370,501,50,315313,52,7500
1,756ОСОБА_729.03.2012577кг1989,201,80,3515313,32,6526356,907ОС
ОБА_830.03.2012579кг1967,031,60,3215313,42,6826358,20Всього
за 1 кв. 2012
року57716,858ОСОБА_916.07.20121284кг43561,50,315313,52,758806
,009ОСОБА_1018.07.20121307кг1556,2730,6153122,418675,24Всьог
о за 3 кв. 2012 року
77481,2410ОСОБА_1115.11.20122106кг6285,601,30,2515313,82,7586427,
0011ОСОБА_1218Д2.20112278кг33302,500,515312,52,541625,0012ОСО
БА_1318.12.20122279кг25652,500,515312,52,532062,50Всього за
4 кв. 2012
року160114,5013ОСОБА_1407.02.2013198кг16832,500,515312,52,521
037,5014ОСОБА_1510.04.2013605кг13502,500,515312,52,516875,0015О
СОБА_1610.04.2013607кг30652,500,515312,52,538312,5016ТОВ"Сіт
алія"22.07.20131227кг752461,215391,867716,0017ТОВ
"Сіталія"30.09.20131871кг208730,6153122,425044,00Всього
за 2013 рік - 168985,00грн.

По-друге: у Акті перевірки зазначено, що
перевіркою показників, відображених у
рядку 06.2 Декларацій «Витрати на збут»
за період з 01.07.2011 по 31.12.2013 встановлено,
що на формування цих показників мало
вплив здійснення операцій, пов'язаних з
витратами у т.ч. на маркетингові
послуги, що виконував для Товариства
ТОВ «НОВУС Україна». Суми по актам
приймання-передачі послуг в розмірі
895797 грн. віднесені до р.06.2 Декларацій
«Витрати на збут» в 2013р., що
підтверджується оборотно-сальдовою
відомістю за 2013 рік. Проте, на думку ДПІ,
в ході перевірки не було надано жодних
первинних документів на паперових
носіях (звіти, висновки, розрахунки), що
підтверджують виконання таких робіт.

Таким чином, відповідач стверджує, що
проведеною вибірковою перевіркою
відображеного показника за
перевіряємий період, в порушення пп.
139.1.9 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу
України встановлено завищення
задекларованих суб'єктом
господарювання показників у рядку 06.2
Декларацій «Витрати на збут» на
загальну суму 895797 грн., в т.ч. за 2013 рік в
сумі 895797 грн.

Проте, з даними висновками податкового
органу суд не погоджується з наступних
підстав.

Відповідачем в наслідок не дотримання
встановленої процедури проведення
перевірки не було вжито відповідних
заходів для з'ясування рівня звичайних
цін з реалізації шкір ВРХ, які діяли на
ринку на момент виникнення
правовідносин ТОВ «БАРВІНОК ІНВЕСТ» із
контрагентами - покупцями з приводу
купівлі-продажу вказаного товару, а
саме: чи були ці товари ідентичними,
умови платежів та інші об'єктивні
умови, що впливали на формування ціни
товару, тобто не виконано обов'язку
доведення того, що ціна договору не
відповідає рівню звичайної ціни, як то
передбачено вимогами податкового
законодавства. Адже з 01.07.2011 по 31.12.2013
(період охоплений перевіркою ДПІ
дорівнює 2,5 роки), при цьому динаміка
цін не була статичною.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму. Предметом договору
купівлі-продажу може бути товар, який є
у продавця на момент укладення
договору або буде створений (придбаний,
набутий) продавцем у майбутньому (ст. 656
ЦК України).

За ст. 662 ЦК України продавець
зобов'язаний передати покупцеві товар
визначений договором, купівлі-продажу.
Продавець повинен одночасно з товаром
передати покупцеві його приналежності
та документ (сертифікат якості,
технічний паспорт, тощо), що стосується
товару та підлягають переданню разом,
із товаром відповідно до договору або
активів цивільного законодавства.

Відповідно до п.п. 14.1.191 ст. 14 ПК України,
постачання товарів - будь-яка передача
права на розпорядження товарами як
власник, у тому числі продаж, обмін чи
дарування такого товару, а також:
постачання товарів за рішенням суду.

Відповідно до ст. 3 Господарського
кодексу України господарська
діяльність це діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність. Господарська діяльність,
що здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результаті та
з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва підприємцями.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст.203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з п. 2.1, 2.2 ст. 2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88, первинні
документи - це документи, створені у
письмовій або електронній формі, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.

Так реалізація шкір ВРХ в
перевіряємому періоді, здійснювалась
позивачем на підставі 16 укладених
договорів, протягом дії яких
підприємство здійснювало поставку
м'ясопереробної продукції, в тому числі
свинячих, яловичих шкір (надалі Товару),
що був перелічений у специфікаціях
(додаток №1 до договорів) вантажними
партіями на умовах самовивозу зі
складу, розташованого за адресою:
Київська обл., м. Миронівка, вул.
Степова, 1-а.

Відповідно до умов договорів, моментом
(строком) поставки Товару вважається
дата оформлення відвантажувального
документа-видаткової накладної.

Разом з Товаром Покупцю передаються
оригінали документів: видаткова
накладна, податкова (у разі потреби),
посвідчення про якість товару (форма
№1).

Оплата за Товар від юридичних осіб
проводиться в гривнях, на підставі
видаткових накладних, на розрахунковий
рахунок, або шляхом внесення фізичними
особами коштів готівкою до каси
Товариства.

Загальна сума кожного Договору складає
загальну вартість всіх партій Товару,
вказаних у видаткових накладних
виданих в рамках дії цього договору.

Акти сортування шкір складаються на
кожну товарну партію у присутності
комісії до якої входять: начальник та
старший майстер забійного цеху,
представник покупця, а також офіційний
лікар підприємства ветеринарної
медицини.

Вказані документи були надані
позивачем до перевірки, проте, в Акт
перевірки вони включені не були.

Відповідно до п. 188.1 ст. 189 ПК України
база оподаткування операцій з
постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості, але не нижче
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, з
урахуванням загальнодержавних
податків і зборів.

Відповідно до п. 1 розділу XIX "Прикінцеві
положення" ПК України, норми ПК України
набрали чинності з 1 січня 2011 року, крім:
- ст. 39 ПК України, яка набрала чинності
з 1 січня 2013 року; - розділу НІ ПК
України, який набрав чинності з 1 квітня
2011 року. Підпункт 2 п. 2 розділу XIX
"Прикінцеві положення" ПК України
передбачено, що з 1 квітня 2011 року
втратив чинність Закон України від 28
грудня 1994 року № 334/94-ВР "Про
оподаткування прибутку підприємств",
крім п. 1.20 ст. 1 цього Закону, який діяв
до 1 січня 2013 року.

Отже, звичайні ціни до 1 січня 2013 року
визначаються у порядку, передбаченому
п. 1.20 Закону України від 28 грудня 1994
року № 334/94-ВР "Про оподаткування
прибутку підприємств" в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин, а з січня 2013 року - за
правилами, визначеними ст. 39
Податкового кодексу України.

Підпунктом 1.20.1 пункту 1.20 статті 1
зазначеного Закону передбачено, що
якщо цим пунктом, не встановлено інше,
звичайною вважається ціна товарів
(робіт, послуг), визначена сторонами
договору. Якщо не доведене зворотне,
вважається, що така ціна відповідає
рівню справедливих ринкових цін.
Справедлива ринкова ціна це ціна, за
якою товари (роботи, послуги)
передаються іншому власнику за умови,
що продавець бажає передати такі
товари (роботи, послуги), а покупець
бажає їх отримати за відсутності
будь-якого примусу, обидві сторони є
взаємно незалежними юридично та
фактично, володіють достатньою
інформацією про такі товари (роботи,
послуги), а також: ціни, які склалися на
ринку ідентичних (а за їх відсутності -
однорідних) товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п.п. 1.20.8. п.1.20 ст.1 Закону
України № 334/94-ВР, обов'язок доведення
того, що ціна договору не відповідає
рівню звичайної ціни у випадках,
визначених цим Законом, покладається
на податковий орган у порядку,
встановленому законом.

При проведенні перевірки платника
податку податковий орган має право
надати запит, а платник податку
зобов'язаний обґрунтувати рівень
договірних цін або послатися на норми
абзацу першого підпункту 1.20.1 цього
пункту.

Таким чином, якщо не доведене зворотне,
звичайною вважається ціна, визначена
сторонами договору. При цьому обов'язок
доведення невідповідності ціни
договору рівню звичайних цін
покладається на податковий орган.

Отже, якщо податковий орган не згодний
із ціною договору, то він зобов'язаний
довести, що ціна договору не відповідає
рівню звичайної ціни. При цьому
податковий орган зобов'язаний діяти в
порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.п. 1.20.2 Закону України М
334/94-ВР, для визначення звичайної ціни
товару використовується інформація
про укладені на момент продажу такого
товару договори з ідентичними
(однорідними) товарами у співставних
умовах.

Однак, відповідачем в Акті перевірки не
наведено жодних фактичних даних про
використання інформації офіційного
джерела у розумінні ст. 39 ПК України.

Проте, обробкою інформації, яка
міститься на Інтернетсайтах, а також
відповідно до отриманих відповідей на
запит ТОВ «БАРВІНОК ІНВЕСТ» від
Антимонопольного комітету України,
Державної інспекції України з контролю
за цінами, Головного управління
статистики у м. Києві було з'ясовано, що
на внутрішньому ринку України
моніторинг середньостатистичних
реалізаційних цін на необроблені шкури
ВРХ за період, що підлягав податковій
перевірці, не здійснювався.

Тому, твердження відповідача стосовно
того, що Товариство лише в 2011 році
реалізовувало шкіру ВРХ по звичайній
ціні ПАТ «Чинбар» не відповідає
дійсності. Крім того, відповідачем не
враховано, що саме цьому контрагенту за
його замовленням було спеціально
відібрано та продано партію шкір
першого та другого сорту, вартість
якої, відповідно, значно вища ніж
несортова (лоскут) шкіра, яка була
реалізована іншим контрагентам.

Крім того, інформація, на яку є
посилання в Акті щодо вартості шкір
ВРХ, отримана ДПІ з підприємств, які
закуповують даний вид продукції, а
також інформація з Державної митної
служби на підставі якої було
встановлено, що звичайна ціна на
реалізацію шкіри ВРХ в періоді з 01.07.2011
по 31.12.2013 - на рівні 12-18 грн. з ПДВ на
сторінках Акту відсутня. Зокрема,
взагалі не конкретизовано дані, а ні
щодо ідентичності товару (сортності,
якості, умов зберігання, обробки,
рентабельність на ринку), а ні щодо
часового терміну його реалізації в
період, що перевищує 2,5 роки (рік,
квартал, місяць тощо). А інформація
Державної митної служби, про яку також
згадується в Акті, може стосуватися
лише цін реалізації товарів на експорт,
в той час, коли в даному випадку мова
йде про постачання лише на
внутрішньому ринку України, на якому
вартість шкір ВРХ значно відрізняється
- на порядок нижча. Адже, фактично,
значна торгівельна націнка
застосовується вже після оброблення
шкір ВРХ спеціальними, різноманітними
способами (вичинка, оздоблення,
дублення, фарбування), а саме: в
залежності від того, яке в подальшому
вона матиме призначення й використання
(пошиття одягу, взуття, покриття меблів
та інше). Тому ціна за реалізацію
невизначеної шкіри в розмірі 15 грн. без
ПДВ за кг. була необґрунтовано прийнята
ДПІ, як звичайна ціна.

Таким чином, відповідачем без
зазначення відповідних методів та
методик, довільно визначено величину,
не встановлену ПК України, на підставі
якої збільшено дохід позивача за
господарськими операціями по
реалізації шкір ВРХ.

Відповідачем не обґрунтовано підстави
застосування до господарських
операцій - звичайних цін (пов'язаність
між сторонами правочину, різниця між
звичайною ціною та ціною реалізації
більше ніж на 20%), не визначено звичайну
ціну за операціями з реалізації
позивачем шкір ВРХ за критеріями,
встановленими Законом (п.п. 1.20.1 п. 1. 20 ст.
1 Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", а також положень
ст. 39 ПК України); аналіз цін за
договорами щодо ідентичних
(однорідних) товарів у співставних
умовах, збут неліквідних низько
ліквідних товарів, маркетингову
політику підприємства.

Аналізуючи норми Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств" та
Податкового кодексу України щодо
застосування звичайних цін для
визначення бази оподаткування, - що
звичайною ціною є договірна ціна, що
відповідає рівню справедливих
ринкових цін, якщо не встановлено
протилежне.

З огляду на це, висновок відповідача не
відповідає фактичним обставинам та
нормам матеріального права, зокрема
вищевикладене свідчить про
недоведеність податковим органом
факту невідповідності ціни продажу
шкір ВРХ рівню звичайних цін на
внутрішньому ринку.

Щодо маркетингових послуг, суд
зазначає наступне.

Основним видом діяльності ТОВ
„БАРВІНОК ІНВЕСТ" за перевіряємий
період, згідно наданих документів, є
виробництво м'яса, а саме: позивач
здійснював придбання свиней, ВРХ
(великої рогатої худоби) в живої вазі у
постачальників, що займаються
вирощуванням та вигодовуванням, після
забою реалізовував юридичним та
фізичним особам.

Відповідно до ст. 19 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання мають право без
обмежень самостійно здійснювати
господарську діяльність, що не
суперечить законодавству.

Так, для здійснення своєї
господарської діяльності 01.01.2013р.
позивач уклав договір поставки №А190101304
з ТОВ «Новус Україна» на поставку
товарів власного виробництва. У свою
чергу це вказує на економічну
доцільність укладення між Товариством
та контрагентом договору про надання
(маркетингових) послуг по просуванню
своїх товарів для цілей збільшення
ринків збуту товарів - договір про
надання послуг №А170101304 від 01.01.2013.

Предметом вказаного договору є послуги
контрагента, що полягають у наданні
послуг по організації збуту товарів
Товариства (постачальника), наданні
послуг по організації просування
товарів, розміщенні інформації про
товар, послуг по організації
розміщення товарів, послуг з
організації більш вигідного
розміщення товарів, рекламних послуг,
послуг з визначення обсягів продажу
товарів тощо.

Як наслідок, результати маркетингових
досліджень дозволяють позивачу
уникнути жодного випадку повернення
товару після спливу терміну
придатності у зв'язку з його не
продажем.

Згідно з п. 9.2 договору загальна сума
наданих послуг, зазначається в Акті
приймання-передачі наданих послуг.

Факт виконання договірних зобов'язань,
підтверджується договором, актами
приймання-передачі виконаних робіт
(наданих послуг), додатками до актів
приймання-передачі виконаних робіт
(наданих послуг) з роз'ясненням послуг,
податковими накладними та
відповідними розрахунковими
документами, що були надані комісії
податкової служби при проведенні
перевірки.

Відповідно до п. 52.6. ст.52 ПК України
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику
проводить періодичне узагальнення
податкових консультацій, які
стосуються значної кількості
платників податків або значної суми
податкових зобов'язань, та затверджує
наказом узагальнюючі податкові
консультації, які підлягають
оприлюдненню, у тому числі за допомогою
Інтернет-ресурсів».

Відповідно до п. 53.1. ст. 3 ПК України не
може бути притягнуто до
відповідальності платника податків,
який діяв відповідно до податкової
консультації, наданої йому у письмовій
або електронній формі, а також:
узагальнюючої податкової
консультації, зокрема, на підставі
того, що у майбутньому така податкова
консультація або узагальнююча
податкова консультація була змінена
або скасована.

Так, Наказом ДПС України від 15.02.2012 №123
«Про затвердження Узагальнюючої
податкової консультації щодо
віднесення витрат на оплату
маркетингових та рекламних послуг до
складу витрат» передбачено, що:
«Пунктом 138.2 ст. 138 Кодексу визначено, що
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
Кодексу.

Абзацом г) п.п. 138.10.3 п.138.10 ст.138 Кодексу
передбачено, що до складу інших витрат,
що заховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, включаються витрати на
збут, зокрема витрати на рекламу та
дослідження ринку (маркетинг), на
передпродажну підготовку товарів.

Згідно з п.п. 14.1.108 статті 14 ПК України
маркетингові послуги (маркетинг) -
послуги, що забезпечують
функціонування діяльності платника
податків у сфері вивчання ринку,
стимулювання збуту продукції (робіт,
послуг), політики цін, організації та
управлінні руху продукції (робіт,
послуг) до споживача та
післяпродажного обслуговування
споживача в межах господарської
діяльності такого платника податків.

До маркетингових послуг належать у
тому числі послуги з розміщення
продукції платника податку в місцях
продажу, послуги з вивчення,
дослідження та аналізу споживчого
попиту, внесення продукції (робіт,
послуг) платника податку до
інформаційних баз продажу, послуги зі
збору та розповсюдження інформації про
продукцію (роботи, послуги).

Рекламні та маркетингові послуги
можуть, зокрема, оплачуватись та
проводитись за ініціативи власника
торговельної марки, виробника
продукції, дистриб'ютора торговельної
мережі. При цьому витрати на
маркетингові та рекламні послуги несе
безпосередньо замовник цих послуг.

Для врахування витрат на рекламні та
маркетингові послуги, у тому числі
мотиваційні виплати при обчисленні
об'єкта оподаткування необхідне
доведення безпосереднього зв'язку
таких витрат з господарською
діяльністю платника податків та
підтвердження первинними документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
Кодексу».

Відповідно до абз. 2 п. 137.1 ст. 137 ПК
України дохід від надання послуг та
виконання робіт визнається за датою
складення акта або іншого документа,
оформленого відповідно до вимог
чинного законодавства, який
підтверджує виконання робіт або
надання послуг.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.

Первинні облікові документи можуть
бути складені на паперових носіях і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Отже, на підтвердження включення сум на
оплату маркетингових послуг до складу
витрат необхідні документи, оформлені
відповідно до вимог, встановлених ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», зокрема: документи, що
підтверджують факт отримання послуг
від іншої особи та документи, що
підтверджують зв'язок понесених витрат
з господарською діяльністю платника
податку.

У інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України від 01
листопада 2011 року № 1936/11/13-11 зазначено,
що згідно з частиною другою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, саме на податкові органи
покладається обов'язок надати достатні
докази на обґрунтування висновків про
порушення платником податків норм
податкового законодавства, на підставі
яких такому платникові визначено
відповідні грошові зобов'язання.

При цьому сама собою наявність або
відсутність окремих документів, а так
само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.

Як вже зазначалось вище, факт виконання
договірних зобов'язань,
підтверджується первинними
документами, оформленими відповідно до
вимог законодавства, а саме: договорами
(договір поставки №А190101304, договір про
надання послуг №А 170101304 від 01.01.2013),
актами приймання-передачі виконаних
робіт (наданих послуг), додатками до
актів приймання-передачі виконаних
робіт (наданих послуг) з роз'ясненням
послуг, видатковими накладними,
податковими накладними та
відповідними розрахунковими,
платіжними документами, що були надані
комісії податкової служби при
проведенні перевірки.

За результатами належного виконання
маркетингових послуг за договором ТОВ
«Новус Україна» вбачається підвищення
динаміки з реалізації поставленої
нашим Товариством м'ясо продукції, крім
того взагалі відсутнє повернення
нереалізованого товару, що також
підтверджується первинними
документами бухгалтерського обліку,
які також були предметом перевірки.

Таким чином, на думку суду, ТОВ
«БАРВІНОК ІНВЕСТ» правомірно врахував
витрати на оплату маркетингових послуг
до складу витрат.

На підставі вищевикладеного,
враховуючи те, що відповідачем як
суб'єктом владних повноважень не
надано суду доказів правомірності
прийняття податкових повідомлень -
рішень від 21.10.2014р. № та №,
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Барвінок Інвест»
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Барвінок Інвест»
задовольнити повністю.

Визнати недійсними та скасувати
податкових повідомлень - рішень від
21.10.2014р. № та №.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.
ст. 185-187 КАС України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
В.В. Амельохін