Справа № 451/1604/14-а
Суддя: Мулявка О. В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №451/1604/14-а
Провадження № 2-а/451/32/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року
м.Радехів

Радехівський районний суд Львівської
області

в складі: головуючого-судді Мулявка О.В.

з секретарем судового
засідання Юрченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України у
Личаківському районі м.Львова про
визнання дій протиправними, скасування
рішення та зобов'язання до вчинення
дій, -

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2014 року до суду звернувся
позивач з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Личаківському районі м.Львова,
відповідно до вимог якого, просить
визнати протиправним та скасувати
рішення відповідача №3706/100 від 25.09.2014
року, із покладенням обов'язку на
суб'єкта врахувати йому до стажу
роботи, який дає право на отримання
пенсії за вислугу років, відповідно до
ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»,
половину строку навчання у Львівському
державному університеті імені І.Франка
та призначити пенсію за вислугу років з
дня звернення з відповідною заявою, а
саме з 25.09.2014р..

В обґрунтування вимог покликається на
те, що 25.09.2014р. він звернувся до
управління Пенсійного фонду України у
Личаківському районі м.Львова із
заявою про призначення пенсії,
відповідно до вимог ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру» за вислугу
років.

25.09.2014р. рішенням №3706/100 відповідач
відмовив йому у призначенні пенсії за
вислугу років із посиланням на
відсутність необхідного стажу,
мотивуючи, що навчання у Львівському
державному університеті імені І.Франка
за спеціальністю «Правознавство» не
зараховується до «спеціального стажу».

Із посиланням на норми ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру» зазначає, що
прокурори мають право на пенсійне
забезпечення за вислугою років
незалежно від віку за наявності на день
звернення вислуги не менше: з 01 жовтня
2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6
місяців, у тому числі стажу роботи на
посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 11 років 6 місяців,
і за правилами ст.56 цього Закону, до
вислуги років, що дає право на пенсію,
зараховується в тому числі половина
строку навчання у вищих юридичних
навчальних закладах.

У період з 01.09.1991р. по 27.06.1996р. позивач
навчався у Львівському державному
університеті ім.І.Франка на юридичному
факультеті денної форми навчання та
отримав вищу юридичну освіту за
спеціальністю «Правознавство».

Із посиланням на положення Закону
України «Про вищу освіту» зазначає, що
університет є багатопрофільним вищим
навчальним закладом четвертого
найвищого рівня акредитації, який
проводить освітню діяльність,
пов'язану із здобуттям певної вищої
освіти та кваліфікації, а факультет, у
свою чергу, є основним організаційним і
навчально-науковим структурним
підрозділом вищого навчального
закладу.

Таким чином, вважає, що після
закінчення Львівського державного
університету ім.І.Франка та отримання
вищої юридичної освіти, працюючи з
04.07.1995 року і по даний час в органах
прокуратури, він здобув необхідний
спеціальний та загальний стаж, який дає
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років, з врахуванням половини
строку навчання в університеті і,
оскільки відповідач відмовився
призначити таку пенсію, вимушений за
захистом своїх порушених прав
звертатися до суду.

У судове засідання позивач не з'явився.
Надавши суду письмову заяву, просить
розгляд справи здійснити у його
відсутності, позовні вимоги підтримав
(а.с.37).

Представник відповідача у судові
засідання не з'явився повторно, хоча
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином (а.с.33,36).
Про причини, що унеможливили прибуття
представника у засідання, суд не
повідомили. Крім цього, стосовно
заявлених позивачем вимог у попереднє
судове засідання скерували письмові
заперечення (а.с.23-24,28-29).

Відповідно до вимог ст.ст.41,128 КАС
України розгляд справи проведено за
наявними у матеріалах доказами, без
участі сторін та здійснення фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Згідно положень частини 2 статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 у
період з 01.09.1991р. по 27.06.1996р. навчався на
юридичному факультеті Львівського
державного університету імені І.Франка
та отримав вищу юридичну освіту за
спеціальністю «Правознавство» і з
04.05.1997р. працює в органах прокуратури,
що підтверджується записами в його
трудовій книжці (а.с.11-14) та копією
диплома серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Згідно ч.3 ст.72 КАС України обставини,
які визнаються сторонами, можуть не
доказуватися перед судом, якщо проти
цього не заперечують сторони і в суду
не виникає сумніву щодо достовірності
цих обставин та добровільності їх
визнання.

Як вбачається із копії оскаржуваного
рішення, 25.09.2014р. мало місце звернення
позивача до управління Пенсійного
фонду України у Личаківському районі
м.Львова із відповідною заявою про
призначення йому пенсії, відповідно до
вимог ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» за вислугу років, і за
наслідками розгляду цієї заяви
суб'єктом владних повноважень, 25.09.2014р.
прийнято рішення №3706/100 про відмову у
призначенні пенсії (а.с.5).

Піддавши аналізу мотиви зазначеного
рішення про відмову в призначенні
пенсії, суд приходить до висновку, що
такі за своїм змістом є аналогічні з
мотивами заперечення позову, що
скеровані відповідачем до суду (а.с.23-24).

Згідно ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991р.,
прокурори і слідчі мають право на
пенсійне забезпечення за вислугу років
незалежно від віку за наявності на день
звернення вислуги років не менше: з 1
жовтня 2012р. по 30 вересня 2014р. - 21 рік 6
місяців, у тому числі стажу роботи на
посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 11 років 6 місяців.
До вислуги років, що дає право на пенсію
згідно з цією статтею, зараховується
час роботи на прокурорських посадах,
перелічених в ст.56 цього Закону, в тому
числі, серед іншого, половина строку
навчання у вищих юридичних навчальних
закладах.

Правові, організаційні, фінансові та
інші засади функціонування системи
вищої освіти врегульовані Законом
України «Про вищу освіту» №2984-IIІ від
17.01.2002р., норми якого діяли на час
здобуття ОСОБА_1 (позивачем у справі)
вищої освіти та Законом України «Про
освіту» №1060-XII від 23.05.1991р..

Зокрема, у статті 25 Закону №2984-IIІ
наведено визначення поняття
університету, як вищого навчального
закладу, згідно з яким, це
багатопрофільний вищий навчальний
заклад четвертого рівня акредитації,
який провадить освітню діяльність,
пов'язану із здобуттям певної вищої
освіти та кваліфікації широкого
спектра природничих, гуманітарних,
технічних, економічних та інших
напрямів науки, техніки, культури і
мистецтв, проводить фундаментальні та
прикладні наукові дослідження, є
провідним науково-методичним центром,
має розвинуту інфраструктуру
навчальних, наукових і
науково-виробничих підрозділів,
відповідний рівень кадрового і
матеріально-технічного забезпечення,
сприяє поширенню наукових знань та
здійснює культурно-просвітницьку
діяльність.

Факультет в свою чергу, за правилами
ст.30 Закону №2984-IIІ, є основним
організаційним і навчально-науковим
структурним підрозділом вищого
навчального закладу третього та
четвертого рівнів акредитації.

Виходячи з наведеного, Львівський
державний університет імені І.Франка -
це багатогалузевий вищий навчальний
заклад, що провадить інноваційну
освітню діяльність за різними
ступенями вищої освіти, проводить
фундаментальні та/або прикладні
наукові дослідження, є провідним
науковим і методичним центром, має
розвинуту інфраструктуру навчальних,
наукових і науково-виробничих
підрозділів, сприяє поширенню наукових
знань та провадить
культурно-просвітницьку діяльність та
забезпечує здобуття особами вищої
освіти відповідного ступеня за
обраними ними спеціальностями, у тому
числі на юридичному факультеті за
спеціальністю «Правознавство».

З даного приводу Президія Вищого
адміністративного суду України надала
відповідні роз'яснення від 23.08.2007р.
№07.2-10/1, згідно з п.3.2 яких, період роботи
на посаді стажиста помічника прокурора
та половина строку навчання у вищому
навчальному закладі (стаціонарна
форма), після навчання в якому особа
отримала вищу юридичну освіту за
спеціальністю «Правознавство»
підлягає зарахуванню до стажу роботи,
що дає право на пенсію за вислугою
років згідно Закону України «Про
прокуратуру»

Таким чином, аналіз положень чинного
законодавства, зокрема Законів України
«Про прокуратуру», «Про вищу освіту»,
«Про освіту» та «Про пенсійне
забезпечення» в сукупності з судовою
практикою і рекомендаціями вищих
судових інстанцій свідчить про те, що
половина строку навчання на юридичному
факультеті Львівського державного
університету імені І.Франка підлягає
зарахуванню до стажу роботи, що дає
право на пенсію за вислугою років
відповідно до ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру».

За даних обставин, норми матеріального
права та роз'яснення до них повністю
підтверджують обґрунтованість позову,
а дії відповідача, які полягають в
прийнятті ним оскаржуваного рішення з
мотивів відсутності підстав для
зарахування половини строку навчання
до спеціального страхового стажу,
носять ознаки неправомірності і є
такими, що порушують законні права та
інтереси позивача.

Оскільки обставинами справи
встановлено факт порушення прав
позивача з боку дій відповідача, такі
дії підлягають визнанню
неправомірними.

Більше того, про правильність таких
висновків свідчить те, що однією з
основних кваліфікаційних вимог до
особи, яка бажає зайняти посаду
прокурора, на протязі всього часу з
моменту прийняття Закону України «Про
прокуратуру», виходячи з положень ст.46
цього Закону, є наявність вищої
юридичної освіти. В контексті цієї
норми, вищу юридичну освіту слід
розуміти як освіту, здобуту у вищому
навчальному закладі третього або
четвертого рівня акредитації за
напрямком спеціальності
правознавство, або іншим правовим
напрямком.

Беручи до уваги вищенаведене, слід
вважати спростованою позицію сторони
суб'єкта владних повноважень про
відсутність підстав для зарахування
позивачу половини строку навчання у
Львівському державному університеті
ім.І.Франка до спеціального страхового
стажу. Відмовляючи позивачу в
призначені пенсії, відповідач діяв не у
відповідності до норм чинного
законодавства та прийняв незаконне
рішення, яке в силі залишатись не може
та підлягає до скасування судом.

Оскільки не включення половини строку
навчання позивача до спеціального
страхового стажу стало підставою для
прийняття оскаржуваного рішення, із
його скасуванням, відповідача також
слід зобов'язати врахувати цей стаж та
призначити пенсію позивачу з дня його
звернення до управління.

Керуючись ст.ст.7-14,71,94,158-163,167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Законом України «Про
пенсійне забезпечення», Законом
України «Про прокуратуру», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Рішення управління Пенсійного фонду
України у Личаківському районі
м.Львова №3706/100 від 25 вересня 2014 року
про відмову у призначенні ОСОБА_1
пенсії за вислугу років, визнати
протиправним і скасувати.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Личаківському районі
м.Львова врахувати ОСОБА_1 до стажу
роботи, який дає право на отримання
пенсії за вислугу років, відповідно до
ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»
половину строку навчання у Львівському
державному університеті імені І.Франка
та призначити йому пенсію за вислугою
років з 25 вересня 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1, жителя АДРЕСА_1
понесені ним судові витрати в сумі 73
гривні вісім копійок.

Апеляційна скарга подається до
апеляційного адміністративного суду
Львівської області через Радехівський
районний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання постанови.

ГоловуючийМулявка О. В.