Справа № 2а-5529/11/1916
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
Справа № 156417/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючої-судді:
Хобор Р.Б.,

суддів:
Попка Я.С., Сеника Р.П.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Чортківському районі
Тернопільської області на постанову
Чортківського районного суду
Тернопільської області від 28 березня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області про зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії, -

в с т а н о
в и в :

23.02.2011 позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Чортківському районі
Тернопільської області (далі-УПФУ) та
просила зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплату
державної пенсії як інваліду ІІІ групи
захворювання, пов'язаного з наслідками
аварії на ЧАЕС в розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком з часу призначення
пенсії по час винесення рішення судом;
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю особам, віднесеним до
категорії 2,3,4 в розмірі 15% мінімальної
пенсії за віком з 17.08.2004 року по 01.03.2007
року, додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю особам, віднесеним
до категорії 1 в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком з 06.02.2007 року по 28.06.2010
року, з 10.11.2010 року до виникнення
обставин, з якими закон пов'язує
виникнення, зміну або припинення
спірних правовідносин; доплати до
пенсії як непрацюючому пенсіонеру,
який проживає на території
радіоактивного забруднення у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати з
10.11.2010 року до виникнення обставин, з
якими закон пов'язує виникнення, зміну
або припинення спірних правовідносин
із дотриманням вимог, а також
нараховувати і виплачувати спірні
виплати із дотриманням вимог ст.ст. 39, 50,
51, 54, 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» №796-XII від 28.02.1991р. (далі -
Закон №796-XII) з урахуванням розміру
мінімальної заробітної плати та
мінімальної пенсії за віком,
встановленої законами України про
Державний бюджет України на відповідні
роки.

Постановою Чортківського районного
суду Тернопільської області від 13.09.2011
року адміністративний позов
задоволено частково. Зобов'язано УПФУ
здійснити перерахунок і виплачувати
позивачу як інваліду ІІІ групи
інвалідності державну пенсію у розмірі
6 мінімальних пенсій за віком та
доплати до пенсії у розмірі однієї
мінімальної заробітної плати та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком починаючи з 05.09.2010 року.
В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням УПФУ подано апеляційну
скаргу. Вважає, що оскаржувана
постанова винесена з невірним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, а тому просить її
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову з підстав,
викладених в апеляційній сказі.

Колегія суддів, у відповідності до п.3
ч.1 ст.197 КАС України, вважає за можливе
розглядати справу в порядку письмового
провадження за наявними у матеріалах
справи доказами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія приходить до висновку,
що апеляційну скаргу УПФУ слід
частково задовольнити, а постанову
суду першої інстанції скасувати на
винести нову постанову з наступних
міркувань.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи та сторонами не
заперечувалось, що позивач є
непрацюючим пенсіонером, який постійно
проживає в зоні посиленого
радіоекологічного контролю (категорія
4), а також є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
(категорія 1).

Наявність такого права у позивача є
визначальною для вирішення даного
спору, крім того це право гарантується
Конституцією України (частина 2 статті
46 Конституції України).

Згідно ч.2 ст.39 Закону №796-XII пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
підвищуються у розмірах, встановлених
частиною першою цієї статті.

Громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення у зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, провадиться доплата в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати (ч.1 ст.39 наведеного вище Закону).

Переліком населених пунктів,
віднесених до зон радіоактивного
забруднення внаслідок чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.07.1991
року №106 місто Чортків Тернопільської
області віднесено до зони посиленого
радіоекологічного контролю.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
пенсія позивача у відповідності до ст.54
Закону №796-XII як інваліда ІІІ групи не
може бути нижчою як 6 мінімальних
пенсій за віком, цією ж нормою
передбачено, що розмір прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначається на момент
виплати пенсії згідно із Законом про
Державний бюджет України та не може
коригуватися іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.50 даного Закону
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, інвалідам ІІІ групи,
віднесеним до першої категорії,
виплачується у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком. Порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання
пов`язаного з Чорнобильською
катастрофою, визначається Кабінетом
Міністрів України.

Згідно апеляційної скарги відповідача
вбачається, що мінімальні розміри
пенсії по інвалідності особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи виплачуються відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 654 від 16.07.2008 року «Про підвищення
рівня пенсійного забезпечення
громадян». Розміри додаткових пенсій
обчислюються у встановлених відсотках
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 530 від 28.05. 2008 року «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян».

Разом з тим, пунктом 2 постанови від 03
січня 2002 року №1 «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету»
всупереч положенням статей 50, 54 Закону
№796-XIIКабінет Міністрів України
встановив розміри сум, з яких
проводиться розрахунок пенсій, при
тому що ці суми не відповідають
розмірам мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої дійшов
правильного висновку, що при
визначенні розміру пенсій позивачу
застосуванню підлягають статті 50 та 54
Закону №796-XII, а не наведені вище
постанови Кабінету Міністрів України,
які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

Крім того, закріплення у статті 54
Закону №796-XII положення, яким
передбачено, що порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим же
Законом. Тобто, Кабінет Міністрів
України має визначати зазначений
порядок не порушуючи положень цього
Закону.

Пунктом 28 розділу ІІ Закону України
«Про державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»були
внесені зміни, у тому числі до статей 50,
54 Закону №796-XII.

Після чого, рішенням Конституційного
Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року
положення пункту 28 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
визнані такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), у зв`язку з чим з 22
травня 2008 року відновлена дія норм
статей 50, 54 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

В подальшому, зокрема протягом 2009-2010
років та по 22.07.2011 року включно,
положення статей 50, 54 Закону №796-XII не
змінювались і не конституційними не
визнавались.

Законом України від 14 червня 2011 року
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнені прикінцеві положення,
яким установлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
№796-XII застосовуються у порядках та
розмірах, встановлених Кабінетом
міністрів України з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік, на
виконання якого Кабінетом Міністрів
України прийнято постанову «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» від 06 липня 2011 року
№ 745, яка набрала законної сили 23 липня
2011 року.

Також положення ч.3 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», на думку
колегії суддів, не є перешкодою для
застосування даної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
для обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого ч. 1 цієї статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону №796-XII випливає,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

Згідно з законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла до висновку, що положення ч.3 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом. Разом з тим, наявність такої
норми за відсутності іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров»ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст.ст. 50 та 54 Закону №796-XII.

Відповідно до ч.3 ст. 67 Закону №796-XII, яка
набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров»ю, особам,
віднесеним до 1,2,3,4 категорій, та розмір
щомісячної компенсації сім»ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсій за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачу слід визначати
пенсію, виходячи з мінімальної пенсії
за віком, яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії позивачу
повинен проводитись, виходячи з нового
розміру мінімальної пенсії за віком.

Що стосується позовних вимог про
нарахування та виплату додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
особам, віднесеним до категорії 2,3,4 в
розмірі 15% мінімальної пенсії за віком
з 17.08.2004 року по 01.03.2007 року, то такі
розгляду не підлягаю з огляду на таке.

У відповідності до ст.99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

З врахуванням того, що позивач
звернувся за захистом прав, свобод та
інтересів шляхом подання позову до
суду 23.02.2011 року, поважності причин
пропуску строку звернення до суду не
навів, а тому колегія суддів приходить
до висновку, що позов в частині вимог за
період з 17.08.2004 року по 22.08.2010 року
відповідно до ст. 100 КАС України слід
залишити без розгляду.

Як вбачається із відповіді УПФУ в
Чортківському районі від 01.02.2011 року за
№3630/09, адресованому ОСОБА_2, з 01.03.2007
року по 24.01.2011 року ОСОБА_2 одержувала
пенсію відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» і їй було
встановлено до пенсії такі підвищення
згідно Закону №796-XII: додаткової пенсії
згідно ст. 50 та підвищення до пенсії
згідно ст. 39, а в подальшому згідно
Закону №796-XII позивач перейшла на
отримання основної пенсії згідно ст.54
цього закону.

Крім того, позивачу проводилось
підвищення до пенсії за проживання на
території радіоактивного забруднення
згідно судового рішення по 09.11.2010 року.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції вважає, що позовні вимоги
щодо нарахування та виплати в користь
позивача підвищення до пенсії
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
в зоні посиленого радіоекологічного
контролю необхідно провести з 10.11.2010
року. В частині позовних вимог щодо
перерахунку та виплати державної
пенсії як інваліду ІІІ групи
захворювання, пов'язаного з наслідками
аварії на ЧАЕС в розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю особам,
віднесеним до категорії 1 в розмірі 50%
мінімальної пенсії, то такі необхідно
провести з 25.01.2011 року.

Колегія суддів також, вважає за
потрібне наголосити, що покликання
відповідача на те, що фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій, передбачених Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України, тому
будь-які виплати у збільшених розмірах
будуть можливі тільки після виділення
відповідних коштів з Державного
бюджету України є безпідставними,
оскільки відсутність бюджетних
асигнувань для задоволення вимог до
уваги взяти не можна, так як
невиконання чи неналежне виконання
законів про виплати через відсутність
бюджетних коштів не є підставою для
виправдання недоплати наведених вище
виплат.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії позивачу
здійснює Пенсійний фонд України в
особі управління Пенсійного фонду
України в Чортківському районі
Тернопільської області, обов'язок щодо
нарахування і виплати доплати до
пенсії, основної та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю правильно
покладено на відповідача у справі.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповноту з'ясування ним обставин, які
мають значення для справи, що призвело
до неправильного вирішення спору по
суті. Відтак, оскаржувана постанова
підлягає скасуванню з прийняттям
нової, якою позовні вимоги слід
задоволити частково.

Керуючись ст.ст. 100, 160, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України, суд апеляційної
інстанції,-

п о с т а
н о в и в :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області задовольнити частково.

Постанову Чортківського районного
суду Тернопільської області від 28
березня 2011 року у справі № 2а-5529/11/1916
скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_2
задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Чортківському районі
Тернопільської області нараховувати
та виплатити на користь ОСОБА_2 згідно з
ч.2 ст.39 Закону №796-XII підвищення до
пенсії непрацюючому пенсіонеру, який
проживає в зоні посиленого
радіоекологічного контролю в розмірі
однієї мінімальної заробітної плати з
10 листопада 2010 року, з врахуванням
виплачених сум.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Чортківському районі
Тернопільської області нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_2 додаткову
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії
за віком відповідно до положень ст. 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 10 листопада 2010 року з
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Чортківському районі
Тернопільської області нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_2 державну
пенсію в розмірі не менше шести
мінімальних пенсій за віком відповідно
до положень ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 25 січня
2011 року з врахуванням ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області в частині вимог за період з 17
серпня 2004 року по 22 серпня 2010 року
залишити без розгляду.

Постанова касаційному оскарженню не
підлягає. Постанова набирає законної
сили через п'ять днів після направлення
її копії особам, які беруть участь у
справі.

Головуюча суддя :
Хобор Р.Б.

Судді :
Попко Я.С.

Сеник Р.П.