Справа № 826/17178/14
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

Суддя Окружного адміністративного суду м. Києва Санін Б. В. розглянувши адміністративний позов

Відкритого акціонерного товариства «Вінницький підшипниковий завод»

до

1. Державного агентства резерву України

2. Державної організації «Комбінат «Трикутник»

про

Про визнання протиправними дій зобов’язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До судді Окружного адміністративного суду м. Києва Саніна Б.В. надійшов адміністративний позов Відкритого акціонерного товариства «Вінницький підшипниковий завод» (надалі – Позивач/ВАТ «Вінницький підшипниковий завод») до Державного агентства резерву України (надалі – Відповідач-1/ДАР України) Державної організації «Комбінат «Трикутник» (надалі – Відповідач-2/ДО «Комбінат «Трикутник») та , в якому просить суд:

1. Відкрити провадження в адміністративній справі на підставі адміністративного позову.

2. Визнати протиправною бездіяльність Відповідача-1 та Відповідача-2 щодо не переміщення матеріальних цінностей державного резерву з території ВАТ «Вінницький підшипниковий завод» на відповідне відповідальне зберігання.

3. Зобов’язати Відповідача-1 та Відповідача-2 протягом місяця вчинити всі дії, необхідні для переміщення матеріальних цінностей державного резерву з території ВАТ «Вінницький підшипниковий завод» на відповідне відповідальне зберігання.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь Позивача судовий збір у сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Після усунення Позивачем недоліків адміністративного позову, розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, проаналізувавши подані Позивачем пояснення, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі з огляду на наступне.

Згідно п.4 ч.1 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України), суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з ч.1 ст.2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції – переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачаться із позовних вимог, Позивачем оскаржується бездіяльність Відповідача-1 та Відповідача-2 щодо не переміщення матеріальних цінностей державного резерву, яке було взято Позивачем на відповідальне зберігання.

Так, згідно ст.2 Закону України «Про державний матеріальний резерв» (надалі – Закону №51) відповідальне зберігання матеріальних цінностей державного резерву - зберігання закладених до державного резерву матеріальних цінностей у постачальника (виробника) або одержувача (споживача) без надання йому права користуватися цими матеріальними цінностями до прийняття у встановленому порядку рішення про відпуск їх з державного резерву.

Водночас, ч.2 ст. 11 Закону №51 встановлено, що матеріальні цінності державного резерву може зберігатися на промислових, транспортних, сільськогосподарських, постачальницько-збутових та інших підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності на договірних умовах.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону №51 підприємства, установи і організації незалежно від форм власності, що виконують згідно з договором з центральним органом виконавчої влади, який здійснює управління державним резервом, відповідальне зберігання матеріальних цінностей державного резерву, не входять до системи державного резерву.

Таким чином, з зазначених вище норм вбачається, що відносини між підприємствами та органами центральної влади з приводу матеріальних цінностей державного резерву відбуваються на підставі договірних відносин, та за своїм змістом є правовідносинами щодо зберігання майна.

Відповідно до ч.1 ст.936 Цивільного кодексу України (надалі – ЦК України) за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Водночас, згідно ч.3 ст.938 ЦК України якщо строк зберігання речі визначений моментом пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк.

Тобто, не переміщення Відповідачем майна, яке було передано Позивачу на відповідальне зберігання – це невиконання поклажодавцем взятих на себе обов’язків щодо переміщення майна до іншого зберігача.

Відповідно до ч.1 ст.12 Господарсько-процесуального кодексу України (надалі – ГПК України) господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Таким чином, вирішення вищевказаного спору не відноситься до компетенції адміністративних судів і не може бути розглянутий за правилами КАС України, дані вимоги підлягають розгляду в порядку передбаченому ГПК України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного, п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Відкритому акціонерному товаристві «Вінницький підшипниковий завод» і у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка її подала.

3. Попередити Позивача, що позовні матеріали будуть йому надіслані супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про відмову у відкритті провадженні в адміністративній справі.

4. У випадку оскарження ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі позовні матеріали будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

5. Роз’яснити Позивачу про його право на звернення із вказаним позовом до відповідного суду, в порядку передбаченому Господарсько-процесуальним кодексом України, а також вказати на те, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.254 КАС України. Ухвала може бути оскаржена у порядку і строки, встановлені ст.ст.185-187 КАС України відповідно.

Суддя Б.В. Санін