Справа № 826/15392/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії:

головуючого судді Шулежка В.П.,

судді Іщука І.О.,

судді Погрібніченка І.М.,

за участю секретаря судового засідання Пасічнюк С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, за участю третіх осіб - Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Міністерства фінансів України про стягнення простроченої заборгованості шляхом стягнення коштів з розрахункових рахунків,

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі з підстав, зазначених у письмових запереченнях, та зазначив суду, що у 2014 році у Державному бюджеті не передбачалися кошти Міненерговугілля на обслуговування та погашення кредиту, в той час як кошти, які стягуються позивачем на погашення кредиту є прямими видатками Державного бюджету.

Окрім того, відповідач зазначає, що Міненерговугілля не виступало позичальником бюджетних позик у 1993-1998 роках, оскільки створене у 2010 році, згідно Указу Президента України від 09.12.2010р. №1085/2010.

Представник третьої особи 1 у судове засідання не прибув, подав до суду письмові пояснення, у яких позовні вимоги підтримав повністю.

Представник третьої особи 2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у письмових поясненнях.

Відповідно до приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, з урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали судом встановлено наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.1998р. №109 «Про виділення коштів з резервного фонду Кабінету Міністрів України для придбання засобів захисту працівників шахт» надано підприємствам, що належать до сфери управління Міністерства вугільної промисловості, фінансову допомогу в сумі 15,6 млн. гривень для придбання найнеобхідніших засобів індивідуального та колективного захисту працівників.

Дію вказаної постанови продовжено на 1999 рік з метою завершення фінансування передбаченого нею придбання найнеобхідніших засобів індивідуального та колективного захисту працівників шахт, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.1999р. №566.

Вказану фінансову допомогу надано на зворотній основі за рахунок коштів державного бюджету на умовах договору про надання бюджетної позички/фінансової допомоги.

В зв’язку з несплатою боргу, на виконання ст. 59, п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України ДПІ у Шевченківському районі м. Києва направлено на податкову адресу Міненерговугілля податкову вимогу №5255 від 25.10.2012р. та рішення про опис майна у податкову заставу №5255/24-128 від 25.10.2012р.

Вказана податкова вимога отримана відповідачем 14.13.2012р., в адміністративному чи судовому порядку оскаржена не була.

ГУ ДКС України у м. Києві звернулась до ДПІ у Шевченківському районі м. Києва із поданням №1050 від 13.06.2014р. про здійснення заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (сплати основного боргу за фінансовою допомогою, наданою з резервного фонду державного бюджету згідно постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.1998р. №109.

Згідно подання станом на 01.06.2014р. сума заборгованості складає 3 541 852,00 грн.

На час розгляду справи по суті у суду відсутні докази сплати відповідачем суми боргу в добровільному порядку.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 9 ст. 17 Бюджетного кодексу України прострочена заборгованість суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб'єкта господарювання органами доходів і зборів, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої і заборгованості за рахунок майна цього суб'єкта господарювання.

3 метою забезпечення виконання статті 17 Бюджетного кодексу України Кабінет Міністрів України постановив «Порядок обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості» від 02.03.2011р. № 174 (надалі – Порядок №174).

Згідно даного Порядку облік заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами ведеться Міністерством фінансів України та банком-агентом у валюті кредиту, в якій вони надані.

Відповідно до п.1 Порядку №174 дії органів виконавчої влади та банків-агентів, які від імені або за дорученням центральних органів виконавчої влади надали суб'єктам господарювання кредити, залучені державою або під державні гарантії, а також дії Мінфіну, який надав бюджетні позички/фінансову допомогу 1993-1998 роках, та які здійснюють їх обслуговування і ведуть облік заборгованості за ними з метою забезпечення реалізації права вимоги погашення простроченої заборгованості перед державою за такими кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою.

Бюджетна позичка/фінансова допомога - сума коштів, надана Мінфіном у 1993-1998 роках позичальнику на поворотній основі за рахунок коштів державного бюджету на умовах угоди про надання бюджетної позички/фінансової допомоги.

Так, відповідно до п. 9,10 Порядку №174 Державна казначейська служба на підставі зазначеної в пунктах 4 і 8 цього Порядку інформації, що подана Мінфіном, відображає зміни заборгованості за кредитами в обліку виконання державного бюджету та протягом тижня після надходження інформації, зазначеної в пункті 8 цього Порядку, інформує територіальні органи Державної казначейської служби за місцем реєстрації боржника про розмір простроченої заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені, а також про розмір простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою.

З метою примусового стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості з боржника територіальні органи Державної казначейської служби до кінця місяця, що настає за звітним періодом: - інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені; - нараховують пеню та інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою та суму нарахованої на неї пені.

Відповідно до п. 15 Порядку №174 прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою пеня стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 цього Порядку за встановленою згідно з додатком 1 формою.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДКС України у м. Києві на виконання вищезазначених норм звернулось до ДПІ у Шевченківському районі м. Києва із поданням №1050 від 13.06.2014р. про здійснення заходів щодо стягнення простроченої заборгованості із Міненерговугілля у розмірі 3 541 852,00 грн.

У відповідності до п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В зв’язку з несплатою Міненерговугілля боргу, на виконання ст. 59, п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України позивачем направлено на податкову адресу Міненерговугілля податкову вимогу № 5255 від 25.10.2012р.

Відповідно до п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Судом встановлено, що борг по простроченій заборгованості у розмірі 3 541 852,00 грн. відповідачем не сплачено та існує більше 60 днів з дати надсилання йому податкової вимоги. При чому відповідачем не заперечується наявність зазначеного боргу та не ставиться під сумнів його розмір.

Відповідно до Порядку подання повідомлень про відкриття/закриття рахунків платників податків у банках та інших фінансових установах до контролюючих органів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 26.12.2013р. №853, банки подають відомості про відкриття/закриття рахунків платників податків, власних кореспондентських рахунків в електронному вигляді засобами електронної пошти Національного банку України на адресу органів державної податкової служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Враховуючи усе вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення простроченого боргу з Міненерговугілля у розмірі 3 541 852,00 грн. шляхом стягнення коштів з розрахункових рахунків у банках є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Суд не бере до уваги твердження позивача, що Міненерговугілля не виступало позичальником бюджетних позик у 1993-1998 роках, оскільки створене у 2010 році, згідно Указу Президента України від 09.12.2010р. №1085/2010 виходячи з наступного.

Дійсно, кошти згідно постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.1998р. №109 виділені Міністерству вугільної промисловості України.

Згідно Указу Президента України від 09.12.2010р. №1085/2010 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Міністерство енергетики та вугільної промисловості України (Міненерговугілля), шляхом реорганізації Міністерства палива та енергетики України та Міністерства вугільної промисловості України.

Згідно з п. 5 Указу Президента міністерства та інші центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються.

Таким чином, Міненерговугілля є належним відповідачем по справі, як правонаступник усіх прав та обов’язків Міністерства палива та енергетики України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В даному випадку позивачем доведено обґрунтованість позовних вимог, а отже вони підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь сторони, звільненої від сплати судового збору, а також за відсутності витрат, пов’язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві задовольнити повністю.

Державна Казначейська служба України, м. Київ МФО 820172,

АТ «Укрексімбанк» МФО 322313

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Головуючий суддя В.П. Шулежко

Суддя І.О. Іщук

Суддя І.М. Погрібніченко