Справа № К/9991/79644/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/79644/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради Донецької
області на постанову Дебальцевського
міського суду Донецької області від 20
травня 2009 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 03 вересня 2009 року в справі за
позовом ОСОБА_4 до Управління праці та
соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради Донецької
області про стягнення одноразової
компенсації у разі встановлення
інвалідності,

в с т а н о в и л а :

У березні 2009 року ОСОБА_4 звернувся в
суд з вказаним адміністративним
позовом, в якому зазначав, що має право
на отримання одноразової компенсації
за шкоду, заподіяну здоров'ю, як
інваліду ІІІ групи в розмірі 30
мінімальних заробітних плат, проте
відповідач нарахував компенсацію в
розмірі 189,60 грн. відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 26 липня 1996 року № 836.

Вважаючи такі дії відповідача
неправомірними просив стягнути
недоотриману суму одноразової
компенсації в розмірі, передбаченому
статтею 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в сумі 13 610,40 грн. з
урахуванням виплаченої компенсації.

Постановою Дебальцевського міського
суду Донецької області від 20 травня 2009
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 03 вересня
2009 року, позов задоволено: визнано
неправомірною відмову у виплаті
недоотриманої суми компенсації у разі
встановлення інвалідності; стягнуто за
рахунок Державного бюджету України
недоотриману суму одноразової
компенсації у разі встановлення
інвалідності в сумі 13 610,40 грн.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права,
просив суд скасувати судові рішення та
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 05 грудня 2007 року
строком до 01 січня 2011 року встановлено
ІІІ групу інвалідності у зв'язку з
захворюванням, пов'язаним з виконанням
обов'язків військової служби по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, що підтверджується
копією довідки Обласної радіологічної
МСЕК №091144 та експертним висновком від
06 лютого 2007 року.

У лютому 2008 року позивачу було
виплачено одноразову компенсацію при
встановленні інвалідності в сумі 189,60
грн.

27 лютого 2009 року позивач звернувся до
Управління праці та соціального
захисту населення Дебальцівської
міської ради Донецької області із
заявою про виплату одноразової
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, в розмірі 30
мінімальних заробітних плат, на що
отримав повідомлення, що відповідно до
вимог законодавства, чинного на час
встановлення інвалідності, розмір
одноразової компенсації складав 189,60
грн. відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1996 року №
836 та був йому виплачений у зазначеній
сумі.

Вирішуючи спір суд першої інстанції, з
висновками якого погодився
апеляційний суд, виходив з того, що
виплата одноразової компенсації
повинна була здійснюватися в порядку,
встановленому статтею 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» щодо встановлення розміру
мінімальної заробітної плати на 2007 рік
(встановлення інвалідності), а не у
розмірі, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень частини першої
статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» одноразова компенсація
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, виплачується, зокрема,
інвалідам ІІІ групи, в розмірі 30
мінімальних заробітних плат.

Пунктом 3 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» з
метою приведення окремих норм законів
у відповідність із цим Законом
зупинено на 2007 рік в частині виплати
компенсацій і допомог у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної
плати дію абзаців другого, третього,
четвертого, п'ятого, шостого та сьомого
частини першої, частини третьої,
абзаців другого, третього, четвертого,
п'ятого, шостого, сьомого частини
четвертої та частини сьомої статті 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Рішенням Конституційного Суду України
від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними)
положення пункту 30 статті 71 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік».

Отже, з 09 липня 2007 року відновила дію
попередня редакція статті 48 даного
Закону, яка передбачала виплату
одноразової компенсації у розмірах,
обчислених відповідно до мінімальної
заробітної плати.

ПостановоюКабінету Міністрів України
від 26 липня 1996 року № 836 «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», на підставі якої позивачу
було здійснено обчислення та виплату
спірної компенсації, установлено
фіксований розмір компенсаційних
виплат, а не відповідно до мінімальної
заробітної плати, що передбачено
статтею 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що при визначенні розміру
одноразової компенсації застосуванню
підлягає стаття 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не
положення постановиКабінету Міністрів
України від 26 липня 1996 року № 836.
Обчислюючи розмір одноразової
компенсації правомірно виходив з
розміру мінімальної заробітної плати
станом на час встановлення
інвалідності.

Судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для їх скасування та ухвалення
нового не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради Донецької
області залишити без задоволення, а
постанову Дебальцевського міського
суду Донецької області від 20 травня 2009
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 03 вересня
2009 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/