Справа № 810/6571/14
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року № 810/6571/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Скрипки
І.М., секретар судового засідання
Маджар О.М., за участю:

представника позивача - Пилипченко
В.І.,

представника відповідача - Кіпчук А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «РЕНІ ТРАНС СЕРВІС»
до Державної податкової інспекції в
Обухівському районі Головного
управління Державної фіскальної
служби у Київській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

25 листопада 2014 року до Київського
окружного адміністративного суду
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю «РЕНІ ТРАНС СЕРВІС»
(ТОВ «РЕНІ ТРАНС СЕРВІС», товариство) із
позовом до Державної податкової
інспекції в Обухівському районі
Головного управління Державної
фіскальної служби у Київській області
(ДПІ, Інспекція) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 24
липня 2014 року №.

Зазначали, що податковим органом за
результатами камеральної перевірки
зроблено висновок про несвоєчасну
сплату суми грошових зобов'язань
згідно податкового
повідомлення-рішення від 4 березня 2009
року №000222301. У той же час, Інспекцією не
враховано, що податковий борг за таким
повідомленням-рішенням є безнадійним,
такий факт підтверджується судовими
рішеннями, які набрали законної сили, а
тому штрафні санкції застосовані до
товариства за несплату цього боргу є
безпідставними. Звертали увагу, що під
час проведення камеральних перевірок
досліджуються дані, зазначені у
податкових деклараціях (розрахунках)
платника податків, а у цьому випадку
предметом такої перевірки було питання
сплати грошових зобов'язань за
податковим повідомленням-рішенням.

Посилаючись на порушення відповідачем
норм Податкового кодексу України,
просили визнати протиправним та
скасувати оскаржуване податкове
повідомлення-рішення.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала у
повному обсязі та просила їх
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позову не визнала, просила
відмовити у його задоволенні,
стверджувала, у тому числі і в
письмових запереченнях, що виявлені у
ході камеральної перевірки порушення
належним чином відображені в Акті і є
достатньою підставою для прийняття
оскаржуваного рішення. Вказувала, що
позивачем несвоєчасно сплачено
нараховану суму грошових зобов'язань
за податковим повідомленням-рішенням
від 4 березня 2009 року №000222301, у зв'язку з
чим до ТОВ «РЕНІ ТРАНС СЕРВІС»
застосовано штрафні санкції. Звертала
увагу, що на думку податкового органу
такі грошові зобов'язання стали
узгодженими з дня набрання законної
сили ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 21 листопада 2013 року,
винесеною за результатами розгляду
справи про оскарження податкового
повідомлення-рішення від 4 березня 2009
року №000222301.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши інші докази, зокрема
письмові, що містяться в матеріалах
справи, суд дійшов висновку про
необхідність задоволення позову, з
огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «РЕНІ ТРАНС СЕРВІС» є
юридичною особою, зареєстроване 2
червня 2004 року, тобто є суб'єктом
господарської діяльності (а.с.28-29).

Судом встановлено, що 8 липня 2014 року
Інспекцією проведено камеральну
перевірку податкової звітності з
податку на додану вартість ТОВ «РЕНІ
ТРАНС СЕРВІС», за результатами якої
встановлено несвоєчасну сплату
нарахованої податковим
повідомленням-рішенням від 4 березня 2009
року №000222301 суми грошових зобов'язань,
за результатами чого складено Акт
№1856/2209/32932003 від 9 липня 2014 року (а.с.12-13).
У такому Акті вказано, що граничним
терміном сплати зобов'язань є 13 лютого
2014 року, а також зазначено дати сплати,
кількість днів затримки сплати та суми
сплаченого податкового боргу.

Крім того, у вказаному Акті містилося
посилання на податкове
повідомлення-рішення №000222301 від 4
березня 2013 року. У судовому засіданні
представник відповідача вказала, що у
Акті камеральної перевірки допущено
помилку у даті досліджуваного
податкового повідомлення-рішення,
замість 4 березня 2009 року зазначено 4
березня 2013 року, у висновку ж Акта
вказано правильну дату відповідного
повідомлення-рішення.

При цьому, представник відповідача не
змогла пояснити у зв'язку із чим
граничним терміном сплати зобов'язань
за повідомленням-рішенням №000222301 від 4
березня 2009 року податковим органом
зазначено саме 13 лютого 2014 року;
будь-яких доказів виникнення
податкового боргу у товариства на
підставі повідомлення-рішення №000222301
від 4 березня 2009 року 13 лютого 2014 року -
ДПІ не представлено, лише вказано, що
така дата визначена згідно бази даних
ДПІ в Обухівському районі.

Також представник відповідача
зазначила, що податкова вимога
сформована 14 лютого 2014 року,
однак, знову ж таки, не змогла пояснити
як підстав її формування лише 14 лютого
2014 року, так і того, яким чином дата її
формування впливає на дату виникнення
податкового боргу за
повідомленням-рішенням №000222301 від 4
березня 2009 року.

На підставі Акта камеральної перевірки
24 липня 2014 року відповідачем прийнято
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення №, яким
позивачу нараховано штраф у розмірі 20%
у сумі 46738,11 грн. із податку на додану
вартість (а.с.10).

Таке податкове повідомлення-рішення
оскаржене позивачем до Головного
управління Міндоходів у Київській
області 4 серпня 2014 року (а.с.14-15).

Рішенням від 26 вересня 2014 року
№2382/10/10-36-10-01-04/917 Головне управління
Міндоходів у Київській області
продовжило термін розгляду скарги до 7
листопада 2014 року (включно) (а.с.16).

7 листопада 2014 року Головним
управлінням Державної фіскальної
служби у Київській області прийнято
рішення №189/10/10-36-10-01-04/917 про результати
розгляду скарги, яким залишено без змін
податкове повідомлення-рішення від 24
липня 2014 року №, а скаргу - без
задоволення (а.с.17).

Суд звертає увагу, що ухвалою від 27
листопада 2014 року про відкриття
провадження у справі у податкового
органу витребовувались докази
надсилання та вручення ТОВ «РЕНІ ТРАНС
СЕРВІС» рішень про продовження строку
розгляду скарги від 26 вересня 2014 року
№2382/10/10-36-10-01-04/917 та про результати
розгляду скарги від 7 листопада 2014 року
№189/10/10-36-10-01-04/917, однак ДПІ надано лише
примірник списку поштових відправлень
та фіскального чеку щодо направлення
позивачу рішення про результати
розгляду скарги (а.с.91); у той же час,
докази направлення товариству рішення
про продовження строку розгляду скарги
- у податкового органу відсутні.

Також представником Інспекції не
обґрунтовано правові підстави
дослідження під час проведення
камеральної перевірки, у випадку, який
розглядається, питання сплати
зобов'язань за податковим
повідомленням-рішенням.

Стосовно податкового
повідомлення-рішення від 4 березня 2009
року №000222301, за несплату зобов'язань за
яким нараховано штрафні санкції у
досліджуваному випадку, то воно
оскаржувалось ТОВ «РЕНІ ТРАНС СЕРВІС»
у судовому порядку.

Так, постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28 березня 2011 року у справі
№2а-547/10/1070 (справа розглядалась у
відкритому судовому засіданні)
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 30 червня 2010
року скасовано та винесено нову, якою
відмовлено у задоволенні позовних
вимог, зокрема і у скасуванні
податкового повідомлення-рішення від 4
березня 2009 року №000222301.

Таким чином, грошові зобов'язання,
визначені податковим
повідомленням-рішенням від 4 березня 2009
року №000222301, стали узгодженими у день
набрання законної сили рішенням
апеляційного суду у названій справі,
тобто 28 березня 2011 року. Це встановлено
і судовими рішеннями Київського
окружного адміністративного суду, які
набрали законної сили, у справах
№810/2803/14 та №810/3922/14.

При цьому, суд не погоджується із
позицією податкового органу про те, що
датою узгодження грошового
зобов'язання, визначеного податковим
повідомленням-рішенням від 4 березня 2009
року №000222301, є дата набрання законної
сили ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 21 листопада 2013 року,
винесеної за наслідками касаційного
перегляду рішень судів першої та
апеляційної інстанції, оскільки судом
апеляційної інстанції визнано
правомірним назване
повідомлення-рішення, таке рішення
набрало законної сили у день
проголошення - 28 березня 2011 року, тоді ж
грошові зобов'язання, визначені
податковим повідомленням-рішенням від
4 березня 2009 року №000222301, стали
узгодженими.

У зв'язку із несплатою у встановлений
Податковим кодексом України строк
узгоджених в порядку судового
оскарження грошових зобов'язань у ТОВ
«РЕНІ ТРАНС СЕРВІС» виник податковий
борг.

Так, відповідач 6 травня 2014 року
звернувся до Київського окружного
адміністративного суду з позовом про
стягнення податкового боргу, що виник
згідно податкового
повідомлення-рішення від 4 березня 2009
року №000222301, однак ухвалою Київського
окружного адміністративного суду від 26
червня 2014 у справі №810/2803/14 позовна
заява залишена без розгляду з підстав
пропуску строку звернення до суду. Таке
рішення суду не оскаржувалось в
апеляційному порядку та, відповідно,
набрало законної сили.

27 червня 2014 року Інспекцією знову
подано позов до Київського окружного
адміністративного суду про стягнення
податкового боргу, який виник на
підставі податкового
повідомлення-рішення від 4 березня 2009
року №000222301.

Знову ж таки, ухвалою Київського
окружного адміністративного суду від 15
липня 2014 у справі №810/3922/14, яка залишена
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 9 жовтня 2014 року, позовну заяву ДПІ
до ТОВ «РЕНІ ТРАНС СЕРВІС» про
стягнення податкового боргу залишено
без розгляду у зв'язку із пропуском
строків на звернення до суду із таким
позовом.

Крім того, як з'ясовано судом, ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 4 листопада 2014 року (№К/800/55580/14)
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
Державної податкової інспекції в
Обухівському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області на ухвалу Київського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2014
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 9 жовтня 2014
року у справі № 810/3922/14.

При цьому, судами у названих ухвалах
про залишення позовної заяви без
розгляду було встановлено, що
податкове зобов'язання позивача із
податку на додану вартість згідно
податкового повідомлення-рішення від 4
березня 2009 року №000222301 стало
узгодженим 28 березня 2011 року,
податковий борг на підставі такого
повідомлення-рішення виник у
товариства «РЕНІ ТРАНС СЕРВІС» 7 квітня
2011 року, а строк звернення до суду у
податкового органу сплинув 7 квітня 2014
року у зв'язку із закінченням строку
давності для його стягнення.

Суд враховує, що за правилами частини
першої статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін
(стаття 255 Кодексу адміністративного
судочинства України).

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить із
такого.

За приписами пункту 75.1 статті 75
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки
проводяться контролюючими органами в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка
проводиться у приміщенні
контролюючого органу виключно на
підставі даних, зазначених у
податкових деклараціях (розрахунках)
платника податків (підпункт 75.1.1 пункту
75.1 статті 75 Податкового кодексу
України).

У силу пункту 76.1 статті 76 Податкового
кодексу України камеральній перевірці
підлягає вся податкова звітність
суцільним порядком.

Разом із тим, у цьому випадку під час
проведення камеральної перевірки
предметом її дослідження була не
податкова звітність позивача, а сплата
грошових зобов'язань за податковим
повідомленням-рішенням. При цьому,
податковий орган не довів
правомірності таких дій та не
обґрунтував їх нормативно.

Згідно положень пункту 86.2 статті 86
Податкового кодексу України за
результатами камеральної перевірки у
разі встановлення порушень
складається акт у двох примірниках,
який підписується посадовими особами
такого органу, які проводили перевірку,
і після реєстрації у контролюючому
органі вручається або надсилається для
підписання протягом трьох робочих днів
платнику податків у порядку,
визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За змістом пункту 86.8 статті 86
Податкового кодексу України податкове
повідомлення-рішення приймається
керівником контролюючого органу (його
заступником) протягом десяти робочих
днів з дня, наступного за днем вручення
платнику податків акта перевірки у
порядку, передбаченому статтею 58 цього
Кодексу, для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень (за
результатами фактичної перевірки - з
дня реєстрації (надходження) акта такої
перевірки до контролюючого органу за
основним місцем обліку платника
податків), а за наявності заперечень
посадових осіб платника податків до
акта перевірки приймається з
урахуванням висновку про результати
розгляду заперечень до акта перевірки -
протягом трьох робочих днів, наступних
за днем розгляду заперечень і надання
(надсилання) письмової відповіді
платнику податків.

У разі коли платник податків вважає, що
контролюючий орган неправильно
визначив суму грошового зобов'язання
або прийняв будь-яке інше рішення, що
суперечить законодавству або виходить
за межі повноважень контролюючого
органу, встановлених цим Кодексом або
іншими законами України, він має право
звернутися до контролюючого органу
вищого рівня із скаргою про перегляд
цього рішення (пункт 56.2 статті 56
Податкового кодексу України).

За змістом пункту 56.8 статті 56
Податкового кодексу України
контролюючий орган, який розглядає
скаргу платника податків, зобов'язаний
прийняти вмотивоване рішення та
надіслати його протягом 20 календарних
днів, наступних за днем отримання
скарги, на адресу платника податків
поштою з повідомленням про вручення
або надати йому під розписку.

За правилами пункту 56.9 статті 56
Податкового кодексу України керівник
(його заступник або інша уповноважена
посадова особа) відповідного
контролюючого органу може прийняти
рішення про продовження строку
розгляду скарги платника податків
понад 20-денний строк, визначений у
пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60
календарних днів, та письмово
повідомити про це платника податків до
закінчення строку, визначеного у
пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою
платника податків не надсилається
платнику податків протягом 20-денного
строку або протягом строку,
продовженого за рішенням керівника
(його заступника або іншої
уповноваженої посадової особи), така
скарга вважається повністю
задоволеною на користь платника
податків з дня, наступного за останнім
днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю
задоволеною на користь платника
податків, якщо рішення керівника (його
заступника або іншої уповноваженої
посадової особи) про продовження
строків її розгляду не було надіслано
платнику податків до закінчення
20-денного строку, зазначеного в абзаці
першому цього пункту.

Оскільки докази належного та
своєчасного повідомлення позивача про
продовження строку розгляду скарги -
відсутні, то суд доходить висновку про
порушення податковим органом положень
статті 56 Податкового кодексу України у
цій частині та, відповідно,
необхідність застосування зазначених
у такій нормі наслідків цього у вигляді
задоволення скарги.

За нормами пункту 56.18 статті 56
Податкового кодексу України при
зверненні платника податків до суду з
позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Пунктом 102.4 статті 102 Податкового
кодексу України закріплено, що у разі
якщо грошове зобов'язання нараховане
контролюючим органом до закінчення
строку давності, визначеного у пункті
102.1 цієї статті, податковий борг, що
виник у зв'язку з відмовою у
самостійному погашенні такого
грошового зобов'язання, може бути
стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів з дня виникнення
податкового боргу. Якщо платіж
стягується за рішенням суду, строки
стягнення встановлюються до повного
погашення такого платежу або
визначення боргу безнадійним.

За визначенням підпункту 14.1.175 пункту
14.1 статті 14 Податкового кодексу
України податковий борг - це сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений Податковим кодексом
України строк, а також пеня, нарахована
на суму такого грошового зобов'язання.

За правилами пункту 101.1 статті 101
Податкового кодексу України списанню
підлягає безнадійний податковий борг,
у тому числі пеня та штрафні санкції,
нараховані на такий податковий борг.

Під терміном «безнадійний»
розуміється, зокрема, податковий борг
платника податків, стосовно якого
минув строк давності, встановлений цим
Кодексом (підпункт 101.2.3 пункту 101.2
статті 101 Податкового кодексу України).

Згідно приписів пункту 101.5 статті 101
Податкового кодексу України
контролюючі органи щокварталу
здійснюють списання безнадійного
податкового боргу. Порядок такого
списання встановлюється центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

У разі коли норма цього Кодексу чи
іншого нормативно-правового акта,
виданого на підставі цього Кодексу, або
коли норми різних законів чи різних
нормативно-правових актів, або коли
норми одного і того ж
нормативно-правового акта суперечать
між собою та припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу, рішення
приймається на користь платника
податків (пункт 56.21 статті 56
Податкового кодексу України).

Таким чином, податковий борг ТОВ «РЕНІ
ТРАНС СЕРВІС», який виник на підставі
податкового повідомлення-рішення від 4
березня 2009 року №000222301, зважаючи на
з'ясовані у ході судового розгляду
обставини, а також, обставини,
встановлені названими вище судовими
рішеннями, які набрали законної сили, є
безнадійним.

Враховуючи, що оскаржуваним у цьому
випадку повідомленням-рішенням
визначено штрафні санкції, нараховані
на безнадійний податковий борг, то такі
санкції, у силу приписів статті 101
Податкового кодексу України, -
підлягають списанню.

З огляду на вищенаведені приписи норм
діючого законодавства та встановлені у
ході судового розгляду обставини, суд
приходить до висновку про
протиправність винесення податкового
повідомлення-рішення від 24 липня 2014
року № та необхідність його
скасування.

За приписами статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За правилами частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Це покладає
на суб'єкта владних повноважень
обов'язок аргументовано, посилаючись
на докази, довести правомірність свого
рішення, дії чи бездіяльності та
спростувати твердження позивача про
порушення його прав, свобод чи
інтересів.

Суд зазначає, що у цьому випадку
податковий орган, який є суб'єктом
владних повноважень, не довів
правомірності оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення; а
позивач надав належні та достатні
докази обґрунтованості позовних вимог.

На підставі викладеного та оцінюючи у
сукупності встановлені обставини і
перевівши наявні в матеріалах справи
докази, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог.

Як встановлює частина перша статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивачем за подання позовної заяви
сплачено судовий збір у сумі 182,70 грн.,
доказів понесення інших судових витрат
не надано.

Тому судові витрати щодо сплати
судового збору у вказаній сумі
підлягають присудженню на користь
позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції в
Обухівському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області № від 24 липня 2014 року.

Стягнути із Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «РЕНІ ТРАНС СЕРВІС»
судові витрати по сплаті судового
збору у сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн.
70 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Скрипка І.М.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 11 грудня 2014 р.