Справа № 803/2301/14
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

803/2301/14

УХВАЛА

про відмову у відстроченні виконання судового рішення

10 грудня 2014 року м. Луцьк

Справа № 803/2301/14

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Смокович В.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку заяву Відкритого акціонерного товариства “Оснастка” про відстрочення виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в місті Нововолинську Волинської області до Відкритого акціонерного товариства “Оснастка” про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в місті Нововолинську Волинської області (далі - УПФ України в м. Нововолинську, позивач, управління) звернулося в суд з адміністративним позовом до Відкритого акціонерного товариства “Оснастка” (далі - ВАТ “Оснастка”, відповідач, підприємство, товариство) про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з вересня по жовтень 2014 року у розмірі 182 073,83 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в місті Нововолинську Волинської області до Відкритого акціонерного товариства “Оснастка” про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій задоволено повністю. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства “Оснастка” на користь Управління Пенсійного фонду України в місті Нововолинську Волинської області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з вересня по жовтень 2014 року включно у розмірі 182 073,83 грн.

На адресу суду 03 грудня 2014 року від ВАТ “Оснастка” надійшла заява від 01 грудня 2014 року №10/817 про відстрочення виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року (а.с.34-35).

В обґрунтування заяви про відстрочення судового рішення відповідач посилається на те, що на даний час триває процедура санації ВАТ “Оснастка”, строк якої продовжено ухвалою Господарського суду Волинської області від 24 вересня 2014 року у справі №1/69-Б до 24 грудня 2014 року. Товариство вказує, що за період санації на підприємстві погашено всю заборгованість по заробітній платі, борги перед бюджетом, Пенсійним фондом України та іншими кредиторами, відновлено виробничу діяльність по випуску продукції. Відповідно до статті 2 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” санація – це система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнання боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансового – господарського становища підприємства. Зазначає, що відповідно до вимог частини четвертої статті 17 вказаного Закону, арешт чи інші забезпечувальні заходи до підприємства можуть застосовуватись лише тоді, якщо вони не перешкоджають виконанню плану санації, тобто, на думку товариства, активи при проведенні санації мають бути вільними від будь-яких обмежень. Посилається на те, що виплати по пільгових пенсіях, значно більші прогнозованих по плану санації, а виконання судового рішення у даній справі призведе до порушення прав інших кредиторів, неможливості виконання плану санації та неминучого банкрутства. На підставі вищевикладеного товариство просило суд відстрочити виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року до припинення процедури санації ВАТ “Оснастка” (а.с.34-35).

Позивач, суб’єкт владних повноважень, у своїх письмових запереченнях від 09 грудня 2014 року №7038/09-04 заперечив проти задоволення заяви ВАТ “Оснастка” про відстрочення виконання судового рішення, посилаючись на те, що товариство під час процедури санації систематично порушує порядок відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій. Станом на 01 грудня 2014 року заборгованість товариства складає 4 009 301,15 грн. Відтак, вищезазначене не дозволяє управлінню виконувати покладені на нього законодавством завдань щодо пенсійного забезпечення громадян, чим порушуються інтереси держави у даній сфері. На підставі вищевикладеного стягувач просить відмовити ВАТ “Оснастка” в задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення (а.с.49).

В судове засідання представник відповідача не прибув, проте у клопотанні від 10 грудня 2014 року №10/847 просить суд розгляд заяви здійснювати без участі представника підприємства (а.с.50).

Позивач свого представника у судове засідання не направив, проте у письмовому запереченні від 09 грудня 2014 року вих.№7038/09-04 просив суд розгляд заяви здійснювати за відсутності представника УПФ України в м. Нововолинську (а.с.49).

Частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 10 грудня 2014 року судовий розгляд справи заяви здійснений в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Суд дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що у задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Зі змісту вищенаведеної норми процесуального права слідує, що вирішення питання про відстрочення виконання судового рішення можливе лише на стадії примусового виконання судового рішення органами Державної виконавчої служби України (виконавчого провадження).

Як свідчать матеріали справи, УПФ України в м. Нововолинську не зверталось до суду із заявою про видачу виконавчого листа на виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року, а отже виконавче провадження ще не відкрито. Крім того, судове рішення набрало чинності лише 09 грудня 2014 року, а підприємство звернулося з заявою 03 грудня 2014 року. Оскільки вирішення питання про відстрочення виконання судового рішення можливе лише на стадії виконавчого провадження, звернення ВАТ “Оснастка” до суду із заявою про відстрочення виконання даної постанови є передчасним.

Крім того, судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Волинської області від 18 травня 2005 року у справі №1/69-Б введено процедуру санації ВАТ “Оснастка”. Ухвалою Господарського суду Волинської області від 24 вересня 2014 року у справі №1/69-Б продовжено строк санації до 24 грудня 2014 року (а.с.36-37).

Відповідно до статті 28 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” під санацією розуміється система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом реструктуризації підприємства, боргів і активів та/або зміни організаційно-правової та виробничої структури боржника.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявником не доведено винятковості обставин санації підприємства та не підтверджено їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення. Крім того, підприємством не надано жодних доказів про важкий фінансовий стан (в тому числі щодо відсутності грошових коштів для сплати спірної заборгованості), а стягувана сума заборгованості стосується періоду вересня-жовтня 2014 року, тобто, виникла під час проведення санації підприємства.

Суд зазначає, що санація підприємства триває з 2005 року та неодноразово продовжувалася, хоча, відповідно до вимог пункту 9 статті 6 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” строк дії процедури санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство не може перевищувати 12 місяців з дня затвердження судом відповідного плану санації. На думку суду, відстрочення виконання судового рішення може бути виправданим лише на початковому етапі санації, але з огляду на те, що вона триває вже понад 9 років, суд не знаходить підстав для відстрочення виконання судового рішення.

Судом також врахована позиція управління Пенсійного фонду, який в письмових запереченнях наголосив на систематичному порушенні підприємством порядку відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій (а.с.49).

Оскільки вирішення питання про відстрочення виконання судового рішення можливе лише під час здійснення виконавчого провадження, яке наразі не відкрито, заявником не доведено наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, не надано доказів важкого фінансового стану підприємства, враховуючи невиправдано довгий строк дії процедури санації ВАТ “Оснастка” (понад 9 років), а також систематичне порушення порядку відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, тому суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про відстрочення виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 122, статтями 165, 263 Кодексу адміністративного судочинства України , суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Відкритого акціонерного товариства “Оснастка” про відстрочення виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.І. Смокович