Справа № 804/18474/14
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2014 р. Справа № 804/18474/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кальника В.В.

при секретарі Шкуті А.А.

за участю:

представників позивача Шестерня
Н.О., Лавринович О.І.

представника відповідача
Рябоконя С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Груп
Естейт ЛТД» до Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 13
жовтня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Груп Естейт ЛТД»
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, в якому
просить визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 13
жовтня 2014 року.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що податковою
інспекцією було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку позивача з питань додержання
податкового законодавства під час
здійснення фінансово-господарських
відносин з ТОВ «БК «Мангустін» () за квітень 2014 року , за
результатами якої був складений акт
від 16 вересня 2014 року за №
2644/04-62-22-3/36727962, на підставі якого
прийняте оспорюване податкове
повідомлення-рішення. Позивач не
погоджується з висновками
контролюючого органу, вважає
обґрунтування акту перевірки
безпідставними, з огляду на те, що
позивачем під час проведення перевірки
були надані всі необхідні документи на
підтвердження взаємовідносин з
вищевказаним контрагентом, а також
документи, які є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Також зазначено, що висновки
податковий орган робить на підставі
акту ДПІ у Деснянському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «БК «Мангустін»
щодо підтвердження господарських
відносин із платниками податків ТОВ
«Сплітстоун», ТОВ «Бізнес - СЛЛ -
Консалт» за період з 01.04.2014 року по
30.04.2014 року» № 342/26-52-22-04-10/39059397 від
31.07.2014р. Позивач вважає, що не можливо
ставити в залежність виникнення у
платника ПДВ, гарантованого та
охоронюваного державою, права на
податковий кредит від дотримання
вимог податкового законодавства
іншими суб'єктами господарювання.

Представники позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити у повному
обсязі, посилаючись на доводи,
викладені в в адміністративному
позові.

Представник відповідача проти позову
заперечував, до суду надав письмові
заперечення, в яких свою позицію
обґрунтовував тим, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення не
підлягає скасуванню, оскільки висновки
перевірки відповідають фактичним
обставинам справи та є правомірними,
отже, підстави для задоволення
позовних вимог відсутні.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про наступне.

Згідно із положеннями Податкового
кодексу України основним завданням та
функцією органів державної податкової
служби є здійснення контролю за
своєчасністю, достовірністю, повнотою
нарахування та сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів),
контролю за валютними операціями,
контролю за додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за
товари (послуги) у встановленому
законом порядку.

Відповідно до пункту 20.1.4 статті 20
Податкового кодексу України органи
податкової служби мають право
проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Підпунктом 75.1 статті 75 Податкового
кодексу України передбачено, що органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що у період з 04.09.2014р. по
10.09.2014р. на підставі направлення від
04.09.2014 року № 1368 та № 1369 та наказу ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області, Сокрут
Мариною Іванівною - головним державним
ревізором - інспектором відділу
перевірок з окремих питань управління
податкового аудиту та Селезньовим
В’ячеславом Володимировичем - старшим
державним ревізором - інспектором
відділу перевірок з окремих питань
управління податкового аудиту згідно
із пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 п.82.2
ст.82 Податкового кодексу України від
02.12.10р. № 2755-УІ, проведена документальна
виїзна позапланова перевірка ТОВ «Груп
Естейт ЛТД» (код 36727962) з питань
дотримання вимог податкового
законодавства під час здійснення
фінансово - господарських відносин з
ТОВ «БК «Мангустін» () за
квітень 2014 року.

За результатами перевірки був
складений Акт від 16 вересня 2014 року №
2644/04-62-22-3/36727962 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Груп Естейт ЛТД» (код
36727962) з питань дотримання вимог
податкового законодавства під час
здійснення фінансово - господарських
відносин з ТОВ «БК «Мангустін» () за квітень 2014 року», в
якому зафіксовані наступні порушення:

- пп.14.1.201 п.14.1 ст.14, 185.1 ст.185, п.198.3 ст.198,
п.201.1, п.201.4, п.201.6, п.201.7 ст.201 Податкового
кодексу України № 2755-УІ від 02.12.10р.,
внаслідок чого платником занижено суму
ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету,
всього у сумі 1 673 765 грн. за квітень 2014
року.

На підставі Акту відповідачем було
складене податкове
повідомлення-рішення № від 13
жовтня 2014 року, яке було отримано
підприємством 30 жовтня 2014 року.

В ході перевірки позивача було
встановлено наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Груп Естейт ЛТД»
зареєстроване виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради,
свідоцтво про держану реєстрацію від
29.09.2009 року №0047566.

Для проведення перевірки було
використано бази даних ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська: ІАІС «Податковий
блок»; АІС «Співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту на
рівні ДПА України»; БД «Бест - Звіт»; АІС
РПП.

Перевіркою правильності визначення
податкового кредиту за перевіряємий
період встановлено, що відповідно бази
даних ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська: ТАІС «Податковий
блок» та додатку №5 до декларації з ПДВ,
у квітні 2014 року по постачальнику ТОВ
«БК «Мангустін» були виявлені
відхилення в сумі 1673765 грн.

Під час перевірки встановлено, що
взаємовідносини між ТОВ «Груп Естейт
ЛТД» (надалі - Замовник) та ТОВ «БК
«Мангустін» (надалі - Виконавець),
відбувались на підставі договору від
28.02.2014 року №28-14-2, з технічного
обслуговування обладнання, яке
знаходиться в користуванні у
Замовника.

Згідно п.п. 1.1. Договору
місцезнаходження зазначеного
обладнання:

- ТРЦ «Дафі» за адресою м. Харків, вул.
Героїв Праці, 9.

Згідно п.п. 1.2. Під технічним
обслуговуванням обладнання
розуміється комплекс робіт, що
виконуються Виконавцем для
забезпечення справного стану чи
працездатно Обладнання під час його
використання за призначенням та
простою.

Також, між ТОВ «Груп Естейт ЛТД» (надалі
- Замовник) та ТОВ «БК «Мангустін»
(надалі - Виконавець), було укладено
договір від 28.02.2014 року №28-14-1, надання
послуг з обслуговування торгівельних
площ.

Згідно п.п. 1.1. Замовник доручає, а
Виконавець бере на себе зобов'язання по
обслуговуванню орендних площ
Замовника за наступними адресами:

ТРЦ «Дафі» за адресою м.
Дніпропетроськ, бул. Зоряний, 1-а (об'єкт
1);

ТРЦ «Дафі» за адресою м. Харків, вул.
Героїв Праці, 9 (об'єкт 2);

БЦ «ОБІ» за адресою м. Харків, вул.
Кутузівська, 19-В (об'єкт 3).

Замовник має повне та законне право на
розпорядження, володіння та
користування площами об'єктів на
підставі договорів оренди №АД-01/06/12-01
від 01.06.2012 року між ТОВ «Груп Естейт
ЛТД» та ТОВ БІК «Дафі», та №ХД-01/07/12-13
від 01.07.2012 року і №ХД-17/11/09-02 від 17.11.2009
року між ТОВ «Груп Естейт ЛТД» та ТОВ
«Альтаір - XXI».

Згідно п.п. 4.3.1 договору Замовник
перераховує грошові кошти на поточний
рахунок виконавця після підписання
актів прийому-передачі наданих послуг.

На виконання умов вищевикладених
договорів ТОВ «Груп Естейт ЛТД» було
отримано від ТОВ «БК «Мангустін»
первинні документи: податкові
накладні, акти виконаних робіт.

Відповідно до актів виконаних робіт
було надано наступні послуги:

- прибирання в межах ТРЦ та прилеглих
територій;

- забезпечення життєдіяльності ТРЦ
відповідно до санітарно-технічних
умов;

- проведення заходів для збільшення
відвідувачів ТРЦ;

- координація орендних відносин
стосовно суборендарів ТРЦ.

Розрахунки між підприємствами
відбувались у безготівковій формі,
відповідно до наданих до перевірки
платіжних доручень:

- від 04.07.2014 року №514 на суму 209620,65 грн.;

- від 04.07.2014 року №33 на суму 141870 грн.

Згідно Акту перевірки від 19 вересня 2014
року у наданих до перевірки актах
виконаних робіт відсутня будь-яка
інформація щодо формування вартості
наданих послуг, а саме:

- одиниця виміру господарської
операції (наданої послуги) для
розрахунку вартості всього обсягу
наданих послуг;

- вартість одиниці виміру
господарської операції (наданої
послуги) для розрахунку вартості
всього обсягу наданих послуг;

- обсяг наданих послуг для
розрахунку вартості всіх послуг;

- посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її

оформлення:

- прізвища відповідальних осіб або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Також, в акті перевірки зазначено, що
фахівцями ДПІ у Деснянському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві складено акт «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ «БК
«Мангустін» (код за ). щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків ТОВ
«Сплітстоун» (код за ). ТОВ
«Бізнес-СЛЛ-Консалт» (код за ) за період 01.04.2014 - 30.04.2014 р.»
№342/26-52-22-04-10/39059397 від 31.07.2014 року.

З урахуванням викладеного, а також
враховуючи акт від 31.07.2014 року
податковий орган дійшов висновку, що у
зв'язку з невірним оформленням
первинних документів та не
підтвердженням суми податкових
зобов'язань від ТОВ «БК «Мангустін»
наявними матеріалами, отриманими від
ДПІ у Деснянському районі м. Києва, дії
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Груп Естейт ЛТД»
направлені виключно на мінімізацію
податкових зобов'язань. Така
направленість не може бути розцінена
як самостійна ділова мета, а тому
формування податкового кредиту від
операцій із ТОВ «БК «Мангустін» є поза
межами здійснення господарської
діяльності, і не може відображатися в
податковому обліку.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд
зазначає, що відповідно до пункту 5.2
розділу II «Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства»,
затвердженого наказом ДПА України від
22.12.2010 року №984 (далі - Порядок №984), у
разі встановлення перевіркою порушень
податкового законодавства за кожним
відображеним в акті фактом порушення
необхідно: 1) чітко викласти зміст
порушення з посиланням на конкретні
пункти і статті законодавчих актів, що
порушені платником податків, зазначити
період (місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків та господарську
операцію, в результаті якої здійснено
це порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення посадових осіб
платника податків або його законних
представників щодо встановлених
порушень; 2) зазначити первинні
документи, на підставі яких вчинено
записи у податковому та
бухгалтерському обліку, навести
регістри бухгалтерського обліку,
кореспонденцію рахунків операцій та
інші документи, пов'язані з обчисленням
і сплатою податків і зборів, та докази,
що підтверджують наявність факту
порушення; 3) у разі відсутності
первинних документів або ненадання для
перевірки первинних та інших
документів, що підтверджують факт
порушення, зазначити перелік цих
документів.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України
не включаються до складу валових
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій, зокрема, з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг - п.198.1 ст.
198 ПКУ.

Пунктом 198.2 ст. 198 вказаного вище
Кодексу, визначено, що датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

За приписами пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПКУ
не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є певні
операції між конкретними суб'єктами
господарювання, а не договори, укладені
між ними, або незаявленими в таких
операціях третіми особами. Відсутність
особи за місцезнаходженням,
відсутність можливості перевірити
первинні документи не є самостійними і
достатніми підставами для визнання
угод недійсними (фіктивними). Тільки
встановлення мети та факту порушення
публічного порядку, ухилення від
оподаткування або створення умов для
порушення чинного законодавства,
відсутності наміру здійснити реальну
господарську операцію та її
нездійснення із штучним складанням
первинних документів може служити
підставою для вирішення питання про
визнання недійсними (фіктивними) угод у
встановленому законом порядку.

Поряд з цим, саме такі підстави можуть
свідчити про відсутність
оподатковуваної операції та/або
відсутність належних первинних
документів, що не може мати наслідком
внесення в податковий облік відомостей
щодо здійснення таких операції, та,
відповідно, отримання податкових
переваг у вигляді податкового кредиту
або валових витрат.

Окремою підставою для відсутності у
платника податків права на отримання
зазначених податкових переваг є
відсутність необхідних первинних
документів, що підтверджують
здійснення операцій, недоліки таких
документів, або складання таких
документів при фактичному
нездійсненні заявлених операцій, тобто
відображення у первинних документах
недостовірних даних.

Для вирішення спору по суті та надання
оцінки правомірності проведення
позивачем податкового обліку суд
перевіряє відповідність вимогам
законодавства первинних документів, їх
наявність, що вимагається
нормативно-правовими актами та
безпосередньо укладеними угодами, що в
свою чергу в певній мірі свідчить про
реальність таких операцій.

Судом були досліджені первинні
документи, що стосуються господарської
діяльності позивача з його
контрагентом та встановлено, що
вказані господарські операції
пов'язані з господарською діяльністю
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Групи Естейт ЛТД», а
первинні документи складені у
відповідності до вимог Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", а тому суд вважає
висновки податкового органу, викладені
в акті перевірки, неправомірними
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ТОВ «Груп
Естейт ЛТД» (надалі - Замовник) та ТОВ
«БК «Мангустін» (надалі - Виконавець),
укладено договір від 28.02.2014 року №28-14-2 з
технічного обслуговування обладнання,
яке знаходиться в користуванні у
Замовника.

Згідно п.п. 1.1. Договору
місцезнаходження зазначеного
обладнання: ТРЦ «Дафі» за адресою м.
Харків, вул. Героїв Праці, 9.

Згідно п.п. 1.2. Під технічним
обслуговуванням обладнання
розуміється комплекс робіт, що
виконуються Виконавцем для
забезпечення справного стану чи
працездатності Обладнання під час його
використання за призначенням та
простою.

Додатком №1 до договору з технічного
обслуговування обладнання №28-14-2 від
28.02.2014 року сторони погодили тип послуг
та розміри вартості послуг з
технічного обслуговування обладнання
на об'єктах ТРЦ «ДАФІ» м. Харків, ТРЦ
«ДАФІ» м. Дніпропетровськ.

Також, між ТОВ «Груп Естейт ЛТД» (надалі
- Замовник) та ТОВ «БК «Мангустін»
(надалі - Виконавець), було укладено
договір від 28.02.2014 року №28-14-1, надання
послуг з обслуговування торгівельних
площ та додатком №1 до Договору на
орендних площ від 28.02.2014 року №28-14-1
затверджено перелік послуг з
обслуговування торгівельних площ ТРЦ
«ДАФІ» за адресою: м. Дніпропетровськ,
бульвар Зоряний, 1-А, ТРЦ «ДАФІ» за
адресою м. Харків, вул. Героїв праці, 9,
БЦ «ОБІ», м. Харків, вул. Кутузівська,
19-В.

Факт надання послуг позивачу
підтверджується копіями актів наданих
послуг, які знаходяться у матеріалах
справи та вказані у Акті перевірки.

На виконання умов вищевказаних
договорів ТОВ «БК «Мангустін» виписало
позивачу податкові накладні, які
складено у відповідності до норм
Податкового кодексу України.

Вказані первинні документи, які були
досліджені судом, відповідають ч.2 ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

В судовому засіданні представник
позивача повідомив, що співпрацю з ТОВ
«БК «Мангустін» було розпочато після
отримання від ТОВ «БК «Мангустін»
комерційної пропозиції від 24 січня 2014
року, відповідно до якої ТОВ «БК
«Мангустін» пропонувало повний спектр
послуг по обслуговуванню громадських,
комерційних та житлових об'єктів
нерухомості, долученої до матеріалів
справи. За співпрацю позивача з ТОВ «БК
«Мангустін» відповідала Рябокоровка
Ірина Олексіївна, яка згідно із штатним
розкладом від 21.11.2014 року є заступником
директора з 01 листопада 2012 року
відповідно до Наказу № 01/11/21-1 від 01.11.2012
року.

Відповідно до штатного розкладу,
долученого до матеріалів справи, на
підприємстві «Груп Естейт ЛТД»
працювало 56 працівників.

Допуск співробітників ТОВ «БК
«Мангустін» до Торгівельно -
розважального центру «ДАФІ»
здійснювався за пропускною системою,
копії пропусків також долучено до
матеріалів справи.

У відповідності до інформаційного
листа Вищого адміністративного суду
України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 року «Щодо
підтвердження даних податкового
обліку» документи та інші дані, що
спростовують реальність здійснення
господарської операції, яка
відображена в податковому обліку,
повинні оцінюватися з урахуванням
специфіки кожної господарської
операції - умов перевезення, зберігання
товарів, змісту послуг, що надаються
тощо.

При цьому сама собою наявність або
відсутність окремих документів, а так
само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.
Водночас наявність формально
складених, але недостовірних первинних
документів, відповідність яких
фактичним обставинам спростована
належними доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції.

У інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України від
28.03.2014 № 375/11/14-14 зазначено
універсальний принцип розгляду
податкових спорів, а саме: перевага
надається змісту документа порівняно з
його зовнішньою формою. Подібні
правила судам варто застосовувати не
лише щодо спірних рішень контролюючих
органів, а також і при здійсненні
оцінки належності первинних
документів, податкових накладних,
документів податкової звітності, що
подається платниками податків тощо.

Таким чином, судом відхиляються доводи
відповідача про те, що в звіті до актів
виконаних робіт за квітень 2014 року та
актах наданих послуг відсутня
інформація щодо формування вартості
наданих послуг.

Суд звертає увагу на те, що надані акти
здачі - прийняття робіт (надання послуг)
містять всі необхідні реквізити,
передбачені ч.2 ст. 9 «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», а відтак, є
належною підставою для віднесення сум
вартості відображених цими актами
послуг (робіт) до складу валових витрат.

Крім того, суд зауважує на тому, що
позивачем були виписані податкові
накладні, які відповідають вимогам
и.201.1 ст.201 Податкового кодексу України,
невідповідність зазначених у них даних
фактичним обставинам господарських
операцій не встановлена, а тому, з
урахуванням вимог ст. 198 Податкового
кодексу України, вони є підставою для
формування податкового кредиту.

Згідно з вимогами пункту 1 статті 9
Закону України від 16 липня 1999 року №
996-XIV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" (далі -
Закон № 996) підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції
(пункт 2 статті 9 Закону № 996).

Згідно з пунктом 2.7 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95 р. № 88 (далі - Положення № 88),
первинні документи складаються на
бланках типових і спеціалізованих
форм, затверджених відповідним органом
державної влади. Документування
господарських операцій може
здійснюватись із використанням
виготовлених самостійно бланків, які
повинні містити обов'язкові реквізити
чи реквізити типових або
спеціалізованих форм.

Ступінь деталізації змісту і обсягу
господарської операції Законом № 996 і
Положенням № 88 не встановлено, тому її
можуть визначати особи, які
відповідають за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення. При цьому така
деталізація має забезпечити розкриття
змісту господарської операції та
ідентифікацію активів, зобов'язань,
доходів або витрат, з нею пов'язаних.

На думку суду, зазначення у актах
наданих послуг найменування робіт із
посиланням у інших реквізитах на
відповідний договір розкривають зміст
господарської операції та
ідентифікацію активів, зобов'язань,
доходів або витрат, з нею пов'язаних.

Судом не приймаються посилання
відповідача, що наданий звіт та акти
здачі - прийняття робіт (надання послуг)
не містять необхідних даних про зміст і
обсяг господарської операції
(деталізації об'єкта надання послуг) та
іншої інформації, згідно якою можливо
зробити висновок щодо реального
виконання цих послуг, оскільки чинне
законодавство України, зокрема
Податковий кодекс України та Закон
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» не
передбачає таких вимог щодо актів
здачі - прийняття виконаних робіт, щодо
детального опису в них наданих послуг.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд також виходить із того, що згідно з
пунктом 44.1 статті 44 ПК України для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України №996
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг із метою їх
використання в господарській
діяльності.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

На підтвердження фактичного виконання
господарських операцій позивачем до
суду були надані: податкові накладні,
акти здачі - прийняття робіт (надання
послуг), оборотньо - сальдова відомість
по рахунку: 631, картка рахунку: 631,
платіжні доручення №33 від 04 липня 2014
року, № 514 від 04 липня 2014 року.

Суд на підставі оцінки наявних у справі
матеріалів та доказів у їх сукупності
встановив, що факт виконання робіт та
оплати її вартості підтверджується
документально, господарські операції
належним чином відображені у
бухгалтерському обліку та податковій
звітності позивача, право на
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість
підтверджується податковими
накладними.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Захисту підлягають порушені права,
свободи та інтереси позивача, щодо
порушення яких суд дійшов відповідного
висновку та це підтверджується
відповідними доказами.

Перевіривши оскаржуване податкове
повідомлення-рішення № від 13
жовтня 2014 року на відповідність
частині третій статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд дійшов висновку про його
протиправність та наявність підстав
для його скасування, у зв'язку із чим
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
державного бюджету України.

Керуючись статтями 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Груп
Естейт ЛТД» до Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 13
жовтня 2014 року - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 13 жовтня 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Груп
Естейт ЛТД» () витрати по
сплаті судового збору в сумі 487,20 грн.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 21
листопада 2014 року.

Суддя В.В. Кальник