Справа № 808/5203/13-а
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/5203/13-а

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ЩОДО РОЗ’ЯСНЕННЯ СУДОВОГО РІШЕННЯ

14 листопада 2014 року

Справа № 808/5203/13-а

м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Киселя Р.В.,

за участю секретаря судового засідання – Мащенко Д.В.,

розглянувши у письмовому провадженні подання Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про роз’яснення судового рішення в адміністративній справі №808/5203/13-а за позовом Публічного акціонерного товариства «Український графіт» до Запорізької митниці Міндоходів, третя особа – Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про визнання протиправними дій та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2013 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Український графіт» (далі – позивач) до Запорізької митниці Міндоходів (далі – відповідач), в якому просив визнати протиправними дії та скасувати рішення відповідача.

Постановою від 11.07.2013 позовні вимоги були задоволені частково:

стягнуто з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Український графіт» судовий збір у сумі 665,95 грн.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

За приписами ч. 3 ст. 254 КАС України, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач скористався правом, визначеним ст. 185 КАС України, та оскаржував рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.07.2014 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відповідача на рішення судів першої та апеляційної інстанції по справі №808/5203/13-а відмовлено в зв’язку із необґрунтованістю доводів касаційної скарги.

Постанова Запорізького окружного адміністративного суду набрала законної сили 20.05.2014 та 09.09.2014 стягувачу були видані виконавчі листи.

Отже, рішенням суду, що набрало законної сили, було встановлено неправомірність рішення відповідача про визначення коду товару, тобто позивачем було правильно кваліфіковано товар за кодом УКТЕЗЖ 90318091 при митному оформленні товару.

25.09.2014 Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області було відкрите виконавче провадження щодо примусового виконання зазначеного судового рішення.

07.11.2014 від Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області до суду надійшла заява про роз’яснення судового рішення, в якій державний виконавець зазначає про неможливість виконання судового рішення через те, що органом, що здійснює контроль щодо правильності класифікації товарів у випадку виявлення порушення правил класифікації, є орган доходів і зборів за результатами проведеної документальної перевірки. Зазначив, що документальні перевірки здійснюються ГУ Міндоходів у Запорізькій області, тобто іншим територіальним органом Міністерства доходів і зборів. Тому, на його думку, виконання даного рішення відповідачем унеможливлюється. Крім того, зазначив, що суд вирішуючи питання про право, не визначив порядок та спосіб виконання судового рішення.

На підставі вимог ст. 170 КАС України, для вирішення заяви про роз’яснення судового рішення, було призначене судове засідання на 14.11.2014.

14.11.2014 від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами справи. Зазначене клопотання було погоджене представником відповідача та представником Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Запорізькій області.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду подання повідомлявся належним чином, заяв та клопотань не надавав.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

Відтак, судовий розгляд заяви про роз’яснення судового рішення відбувся за відсутності представників сторін та заявника.

Розглянувши заяву про роз’яснення судового рішення, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Пленумом Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 №7 визначено, що в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

За змістом ч. 1 ст. 170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Дана норма передбачає підстави для роз'яснення судового рішення в судовому засіданні.

Потреба у роз'ясненні судового рішення обумовлюється його незрозумілістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене або тих, що будуть здійснювати його виконання.

Суд вважає, що постанову може бути роз'яснено у разі, якщо без роз'яснення її важко або неможливо виконати, оскільки є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності для державного виконавця резолютивної частини рішення.

В обґрунтуванні подання про роз’яснення судового рішення, заявник зазначає про неможливість виконання рішення суду саме відповідачем.

З даного приводу суд зазначає, що заявник фактично наводить у заяві про роз’яснення судового рішення доводи про незгоду з таким рішенням по суті, що ніяким чином не стосується суті поняття «роз’яснення судового рішення».

Суд зазначає, що прийняття рішення відповідачем про класифікацію товару узгоджується із положеннями законодавства з питань митної справи, відповідно до п. 19 розділу ІІІ «Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №650, у разі незгоди з рішенням митниці про класифікацію декларант або уповноважена особа має право оскаржити це рішення. Відповідно до п. 20 відділ митних платежів відкликає прийняте ним рішення або рішення, прийняте підрозділом митного оформлення чи митним постом, якщо воно: було прийняте на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної та/або неповної інформації, що суттєво вплинуло на характер цього рішення; суперечить законодавству України з питань митної справи внаслідок змін у ньому; прийнято з порушенням вимог УКТ ЗЕД. За потреби може виноситись нове рішення, відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Згідно із п. 23 Порядку, у разі виявлення після митного оформлення товарів порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари за результатами проведення документальної перевірки з дотриманням вимог законодавства України з питань державної митної справи в порядку, визначеному ст. 345 - 354 Кодексу.

З наведених підстав, на виконання рішення суду, що набрало законної сили, відповідачем має бути прияйте рішення про класифікацію товару за кодом УКТ ЗЕД 90318091.

В поданні про роз'яснення судового рішення, заявник зазначає, що суд при розгляді справи та винесенні рішення, не визначив порядок та спосіб та виконання судового рішення.

З цього приводу, суд вважає за необхідне зазначити, що ст. 263 КАС України визначені підстави для відстрочення і розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до зазначеної норми за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. У разі прийняття рішення про відстрочення чи розстрочення виконання постанови в адміністративній справі суд змінює строк подання суб'єктом владних повноважень звіту про виконання такої постанови.

Ухвалу суду за результатами розгляду питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

В даному випадку обґрунтування, наведене у заяві державної виконавчої служби, полягає у неможливості, на думку боржника, виконання судового рішення саме відповідачем.

Суду не надано жодного доказу неможливості виконання судового рішення в частині прийняття письмового рішення про класифікацію товару після здійснення митного оформлення.

З врахуванням викладеного вище, судом не встановлено підстав для роз’яснення судового рішення, а так само для зміни чи встановлення способу та порядку його виконання.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 160, 165, 170, 263 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про роз’яснення судового рішення в адміністративній справі №808/5203/13-а за позовом Публічного акціонерного товариства «Український графіт» до Запорізької митниці Міндоходів про визнання протиправними дій та скасування рішень.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою ст. 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль