Справа № 405/8730/13-а
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2013-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/8730/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2013 року. Ленінський районний суд м.
Кіровограда у складі:

головуючого судді:
Іванової Л.А.

при секретарі:
Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровограді
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до інспектора Первомайського
взводу ДПС Управління ДАІ УМВС України
в Миколаївській області ОСОБА_2 про
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О
В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
інспектора Первомайського взводу ДПС
Управління ДАІ УМВС України в
Миколаївській області ОСОБА_2 про
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення.
Просить визнати протиправною та
скасувати постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
ВЕ1 № 045075 від 13.06.2011 року, якою його
притягнуто до відповідальності за ч. 1
ст. 122 КУпАП за порушення п. 12.6 г) ПДР
України та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255
грн. 00 коп. , як таку, що винесена з
порушенням чинного законодавства, є
незаконною та такою, що підлягає
скасуванню.

На обгрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що керуючи 13 червня
2011 року транспортним засобом ОСОБА_3 Аш,
д/н НОМЕР_1, по автодорозі
Платонове-Кіровоград, він вимог п.12.6 г)
ПДР України не порушував, керував
транспортним засобом з дозволеною на
даному відрізку дороги швидкістю руху,
в свою чергу, належні докази вчинення
ним правопорушення відсутні, показання
технічного приладу «Беркут 080№23», який
використовувався відповідачем, не
містить функції фіксації
правопорушення, а зафіксована
зазначеним приладом та зазначена в
протоколі про адміністративне
правопорушення швидкість руху не може
бути достовірною та належним доказом,
на якому грунтується висновок про
вчинення адміністративного
правопорушення.

Крім того, позивач зазначив, що
відповідач під час вимірювання
швидкості руху тримав вимірювальний
пристрій в руці, що робить можливим рух
назустріч автомобілю, швидкість якого
вимірюється, внаслідок чого відносна
швидкість, зафіксована приладом,
збільшується.

Більш того, в постанові по справі про
адміністративне правопорушення не
зазначено жодного об’єктивного
доказу, на підставі якого було прийнято
рішення про накладення на нього
адміністративного стягнення, а
протокол в справі про адміністративне
правопорушення серії ВЕ №224991 від 13.06.2011
року, оформлено з порушенням
законодавства України, так як в ньому
не зазначено суті обставин події, не
вказано, де саме та в якому населеному
пункті було зафіксовано порушення та
перевищення швидкості руху.

Позивач в судове засідання не
з’явився, про час, дату та місце
судового розгляду справи належним
чином повідомлений, надав заяву, в якій
просить розглянути справу без його
участі, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позові, просить
їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з’явився, повідомлений належним чином,
надав письмові заперечення за вх. № 33149
від 31.10.2013 року на адміністративний
позов, в яких просив справу розглянути
без його участі та відмовити в
задоволенні позовних вимог, зазначивши
на обгрунтування заперечень, що
позивач не надав до суду жодних доказів
протиправності та незаконності його
(відповідача) дій під час оформлення
адміністративної справи відносно
позивача та її розгляду. Крім того,
зазначив, що 13.06.2011 року близько 19 год. 55
хв. він в складі наряду ніс службу на 125
км автодороги М-13 Кіровоград-Платонове
на патрульному автомобілі ВАЗ 21093 д.н.
(15)01-92, під час якої ним було зафіксовано
перевищення встановлених обмежень
швидкості руху на даній автодорозі 90
км/год. автомобілем «Opel Astra», державний
номер НОМЕР_1, який в порушення вимог п.
12.6 г) ПДР України, який зазначає, що поза
населеними пунктами на всіх дорогах
дозволяється рух зі швидкістю ( за
винятком транспортних засобів
зазначених в п.п. 12.6 а) б) в) г) на
автомобільній дорозі позначеній
дорожнім знаком 5.1 – не більше 130
км/год., на дорозі з окремими проїзним
частинами, що відокремлюються одна від
одної розділювальною смугою – 110
км/год., на інших дорогах не більше 90
км/год., який рухався зі швидкістю, що
більше ніж на 20 км/год., перевищувала
максимальну дозволену швидкість руху
на даній ділянці. Також зазначив, що для
фіксації швидкості руху
використовувався прилад для
вимірювання швидкості «Беркут», який
відповідає всім вимогам, які
встановлені підприємством виробником
та допущений до використання на
території України, при цьому даний
прилад не має функції фото чи відео
фіксації, отже надати позивачу фото
допущеного правопорушення не було
практичної можливості та на даній
ділянці дороги інших транспортних
засобів, швидкість, яких міг заміряти
прилад в його полі зору не було.
Зазначений пристрій для вимірювання
швидкості руху відповідає всім
вимогам, які встановлені підприємством
виробником та допущений до
використання на території України та
допущений до використання на території
України, про що свідчило чинне на той
час свідоцтво про повірку даного
приладу, видане Державним
підприємством
«Миколаївстандартметрологія». Окрім
того, зазначив, що він, як уповноважена
посадова особа ОВС (інспектор ДПС)
згідно зі ст.ст.222, 276 КУпАП розглянув
справу про адміністративне
правопорушення за місцем його
вчинення, користуючись показниками
технічних приладів (прилад для
вимірювання швидкості руху «Беркут»)
та в подальшому водія ОСОБА_1 було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладено стягнення у вигляді штрафу в
розмірі 255 грн. 00 коп.

Зваживши обставини, викладені в
позовній заяві, враховуючи заперечення
проти позову відповідача, дослідивши
письмові докази у справі, суд прийшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 13.06.2011 року
інспектором ДПС Первомайської роти ДПС
УДАІ УМВС в Миколаївській області
ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 було складено
протокол про адміністративне
правопорушення серії ВЕ1 №224991 за
порушення п. 12.6г ПДР України та в
подальшому винесено постанову серії
ВЕ1 №045075 в справі про адміністративне
правопорушення, згідно з якою ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності за скоєння
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Постанова мотивована тим, що 13 червня
2011 року о 19 год. 55 хв. на автодорозі _-13, 125
км Кіровоград-Платонове ОСОБА_1,
керуючи транспортним засобом -
автомобілем «Opel Astra», державний номер
НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 112 км/год,
чим перевищив встановлену швидкість
руху 90 км/год. на 22 км/год. (швидкість
вимірювалася приладом «Беркут» №0801123,
термін дії якого 12.01.2012 року, тобто
вчинив адміністративне
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Правомірність та законність
прийнятого суб'єктом владних
повноважень рішення, та правомірність
дій останнього при винесенні рішення
оскаржується позивачем.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає
адміністративну відповідальність за
перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину.

Відповідно до п.12.6 (г) ПДР України (в
редакції Постанови КМ № 395 від 22.04.2009
року) поза населеними пунктами на всіх
дорогах та дорогах, що проходять через
населені пункти, позначені знаком 5.47
(«Початок населеного пункту»),
дозволяється рух зі швидкістю: іншим
транспортним засобам: на автомобільній
дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1
- не більше 130 км/год., на автомобільній
дорозі з окремими проїзними частинами,
що відокремлені одна від одної
розділювальною смугою - не більше 110
км/год., на інших автомобільних дорогах
- не більше 90 км/год.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Порядок притягнення осіб до
адміністративної відповідальності
встановлений Кодексом України про
адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, висновком експерта,
речовими доказами, показаннями
технічних приладів та технічних
засобів, що мають функції
фото-кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото і кінозйомки, відеозапису,
які використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Виходячи із норм, викладених в ст. 71 КАС
України, за загальним правилом, що
випливає з принципу змагальності,
кожна сторона повинна подати докази на
підтвердження обставин, на які вона
посилається, або на спростування
обставин, про які стверджує інша
сторона. При розгляді справи щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень встановлена презумпція
його винуватості. Презумпція
винуватості покладає на суб'єкта
владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів.

Згідно з п.7.6 Інструкції з питань
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС, затвердженої
наказом МВС України 27 березня 2009 року
№111, зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 26 червня 2009 року за
№576/16592, інспектор ДПС має право
використовувати технічні засоби та
технічні прилади для виявлення та
фіксації порушень ПДР. Отримані
фактичні дані направляти за належністю
та використовувати при складанні
адміністративних матеріалів.

Наказом МВС України від 01 березня 2010
року №33 затверджено перелік технічних
засобів, що використовуються в
підрозділах Державтоінспекції МВС для
виявлення та фіксування порушень
правил дорожнього руху, до якого
(Переліку) входить також технічний
засіб для визначення швидкості руху:
вимірювач швидкості радіолокаційний
"Беркут".

Разом з тим, відповідно до п.19.1, п.19.2
Розділу 19 зазначеної вище Інструкції
технічні засоби для визначення
швидкості руху, фіксації порушень ПДР,
складові частини системи відео
фіксації транспортних засобів з
розпізнаванням номерних знаків,
прилади для виявлення підробок у
документах застосовуються згідно з
інструкціями про порядок їх
використання.

Працівники підрозділів ДПС, яким
видані технічні засоби та прилади,
персонально відповідають за їх
цілісність та працездатність.
Забороняється застосування технічних
засобів та приладів, які не
сертифіковані, не сертифіковані в
Україні у разі якщо вони підлягають
сертифікації відповідно до чинного
законодавства та які не пройшли
метрологічної повірки або мають
свідоцтво про таку повірку, термін дії
якого минув, а також передавати такі
прилади для користування
безпосередньо на маршруті
патрулювання без здійснення контролю
командиром підрозділу результатів
роботи приладу за зміну.

Як на правомірність та законність
своїх дій відповідач в запереченнях
зазначив, що під час фіксації швидкості
руху транспортного засобу автомобіля
«Opel Astra», державний номер НОМЕР_1, ним
використовувався прилад для
вимірювання швидкості руху «Беркут»,
який є спецзасобом підрозділів ДАІ, та
відповідно до наказу МВС України №33
від 01.03.2010 року вимірювач швидкості
радіолокаційний «Беркут» відноситься
до переліку технічних засобів, які
офіційно використовуються в
підрозділах Державтоінспекції МВС для
виявлення та фіксування порушень
правил дорожнього руху, на
підтвердження чого надав до заперечень
фотокопію свідоцтва про повірку
робочого засобу вимірювальної техніки
ДП «Миколаївстандартметрологія».

З цього приводу судом відзначається
наступне.

Відповідно до зазначеного свідоцтва
про повірку робочого засобу
вимірювальної техніки ДП
«Миколаївстандартметрологія» №672 від
08 вересня 2010 року повірку робочого
засобу вимірювальної техніки,
належного УДАІ УМВС України в
Миколаївській області, пройшов
вимірювач швидкості руху транспортних
засобів «Беркут» серійний номер №0506019,
з терміном дії свідоцтва до 08 вересня
2011 року.

В свою чергу в постанові по справі про
адміністративне правопорушення серії
ВЕ1 №045075 від 13 червня 2011 року зазначено,
що швидкість руху транспортного засобу
вимірювалася приладом «Беркут»
серійний номер №0801123, термін дії до
12.01.2012року.

З огляду на викладене вище, під час
судового розгляду справи судом не
встановлено та в постанові по справі
про адміністративне правопорушення не
знайшов свого підтвердження той факт,
що технічний засіб для визначення
швидкості руху: вимірювач швидкості
радіолокаційний "Беркут" №0801123 пройшов
відповідну повірку робочого засобу
вимірювальної техніки, і таких доказів
відповідачем не надано.

Відповідно до ч.3 ст.70 КАС України
докази, одержані з порушенням закону,
судом при вирішенні справи не беруться
до уваги.

Таким чином, беручи до уваги твердження
позивача про те, що він, керуючи
транспортним засобом - автомобілем «Opel
Astra», державний номер НОМЕР_1, рухався з
дозволеною швидкістю руху та не
порушував п. 12.6 (г) ПДР України, що не
спростовано під час судового розгляду
справи належними та допустимими
доказами, суд приходить до висновку, що
постанова серії ВЕ1 №045075 від 11 червня
2011 року в справі про адміністративне
правопорушення, винесена суб'єктом
владних повноважень – інспектором ДПС
Первомайської роти ДПС УДАІ УМВС в
Миколаївській області ОСОБА_2 відносно
ОСОБА_1, не містить достатніх та
беззаперечних доказів порушення
останнім вимог п. 12.6 (г) ПДР України та
вчинення ним адміністративного
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, більш
того, вина позивача не підтверджується
будь-якими іншими передбаченими
процесуальним законом доказами, які б
містили інформацію щодо предмета
доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що відповідачем при розгляді справи
про адміністративне правопорушення не
проведено всебічного, повного та
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зміст постанови не відповідає
вимогам ст.283 КУпАП, зокрема, в ній не
наведено докази, на яких грунтується
висновок про вчинення позивачем
адміністративного правопорушення та
не зазначено мотиви відхилення інших
доказів, на які посилався позивач, чи
висловлених останнім доводів, що є
істотною неповнотою встановлення
обставин проступку про ідентифікацію
автомобіля позивача по відношенню до
показників технічного приладу, не
зазначено нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
порушення, виходячи з того, що ст.122
КУпАП є бланкетною, на підставі чого
адміністративний позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню, з визнанням
протиправною та скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення серії ВЕ1 №045075 від 13
червня 2011 року відносно ОСОБА_1, як
такої, що винесена в порушення вимог
ст.ст. 245, 251, 280, 283 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 11, 69, 71,158-163, 167, 185-186
Кодексу адміністративного судочинства
України, ч. 1 ст. 122, ст.ст. 251, 254, 256, 283, 288, 289
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, Правилами дорожнього
руху України, затвердженими Постановою
Кабінету Міністрів України №106 від 10
жовтня 2001 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора Первомайського взводу ДПС
Управління ДАІ УМВС України в
Миколаївській області ОСОБА_2 про
скасування постанови серії ВЕ1 № 045075 в
справі про адміністративне
правопорушення від 13 червня 2011 року -
задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову серії ВЕ1 № 045075 від 13 червня
2011 року в справі про адміністративне
правопорушення, винесену інспектором
Первомайського взводу ДПС Управління
ДАІ УМВС України в Миколаївській
області ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1, якою
його притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Судові витрати по справі віднести на
рахунок держави.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м.
Кіровограда

Л. А. Іванова