Справа № 750/11270/14
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Логвіна
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Деснянського районного
суду м. Чернігова від 10 листопада 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Чернігівському району Чернігівської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

31 жовтня 2010 року позивач звернулася до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Чернігівському району Чернігівської
області, в якому просив:

- визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області щодо неперерахування та
невиплати ОСОБА_2 з 01.01.2014 року як особі,
віднесеній до категорії 2 потерпілих
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 15 %
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, відповідно до
ст. 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»;

- зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Чернігівському районі
Чернігівської області провести ОСОБА_2
перерахування та виплату з 01.01.2014 року
як особі, віднесеній до категорії 2
потерпілих внаслідок Чорнобильської
катастрофи, щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 15 % прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 10 листопада 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, позивач
оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати оскаржувану постанову суду
першої інстанції та прийняти нову - про
задоволення позову.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України
апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що позивач має право на
отримання додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі,
встановленому ст. 51 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач статус
потерпілого від наслідків
Чорнобильської катастрофи 2-ї
категорії та відповідно до ст. 51 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
отримує додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним
до 2-ї категорії.

Посилаючись на ту обставину, що згідно
зі ст. 51 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, віднесеним до
категорії 2, щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 30 процентів
мінімальної пенсії за віком, а
відповідач здійснює вказані виплати в
розмірі, встановленому Кабінетом
Міністрів України, що значно менший від
розміру, встановленого Законом,
останній звернувся з даним позовом до
суду.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
оскаржувані дії відповідача
відповідають вимогам Закону.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
суду першої інстанції, колегія суддів
виходить з наступного.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 107 КАС України
передбачено, що суддя після одержання
позовної заяви з'ясовує подано
адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними).

Предметом даного спору є оскарження
дій відповідача щодо виплати позивачу
додаткової пенсії, починаючи з 01.01.2014
року.

Відповідно до ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів

Статтею 100 КАС України встановлено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що
даний позов було подано до суду в 31
.10.2014 року, з вимогами, зокрема, про
зобов'язання вчинити дії щодо
перерахунку пенсії, починаючи з 01.01.2014
року.

Позивач, отримуючи пенсію, що є
періодичним щомісячним платежем
повинен був дізнатися про порушення
своїх прав при отриманні пенсії.

Таким чином, при отриманні пенсії за
січень 2014 року позивач дізнався про
порушення своїх прав.

Отже, строк на звернення з даним
позовом до суду в частині вимог про
перерахунок пенсії, починаючи з 01.01.2014
року, позивачем пропущено.

Перевіряючи поважність причин
пропуску позивачем строку на звернення
до суду, колегія суддів виходить з
наступного.

Необхідною умовою для поновлення
строку на звернення до суду є
поважність причин його пропуску.

Колегія суддів зазначає, що в Україні
законодавчо закріплені й діють
інститут надання правової допомоги (у
тому числі безоплатної), та інститут
процесуального представництва
інтересів особи. Крім того, усі закони,
підзаконні нормативно-правові акти,
судові рішення, є доступними для
ознайомлення усіма громадянами, і
можливість людини дізнатися про те чи
інше положення законодавства залежить
виключно від бажання цієї людини.

Виходячи з вимог ст. 99, ст. 100 КАС
України, колегія суддів приходить до
висновку, що позовні вимоги поза межами
строку звернення до суду, а саме: за
період з 01.01.2014 року по 29.04.2014 року
підлягають залишенню без розгляду у
зв'язку з відсутністю поважних причин
пропуску позивачем цього строку.

Розглядаючи вимоги позивача за період,
починаючи з 30.04.2014, колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 2, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 30
процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідач здійснював позивачу
зазначені вище соціальні виплати
відповідно до постанов Кабміну України
у розмірі, меншому ніж той, що
встановлений ст. 51 Закону України Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів вважає за необхідне
звернути увагу, що пенсія є періодичним
платежем, виплата якої, за загальним
правилом, не обмежена у часі.
Підвищення до пенсії, яке є додатковою
виплатою особі, яка визнана такою, що
має на нього право, нерозривно
пов'язано з виплатою пенсії і також має
не визначений у часі граничний термін
виплати.

Отже, вирішуючи питання про
зобов'язання нарахувати та виплатити
відповідні періодичні платежі, у разі
відсутності спору про право особи на
отримання підвищення до пенсії або
встановлення такого права в судовому
порядку, не можна обмежувати орган,
відповідальний за здійснення їх
нарахування і виплати, певним часовим
проміжком, якщо не відбулося змін у
законодавстві.

Положеннями Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» від
31.07.2014, який набрав чинності 03.08.2014 року,
встановлено, що норми і положення ст.
ст. 20,21,22,23,30,31,37,39,48,50,51,52,54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 5, 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Згідно роз'яснень п.2 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№ 4 від 16.03.2012 року (із відповідними
змінами) «Про судову практику
вирішення адміністративними судами
спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
судам варто враховувати Рішення
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року № 3-рп/2012, яким дано
тлумачення, що нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України під час
вирішення справ про соціальний захист
підлягають застосуванню тоді, коли
вони видані у межах його компетенції,
на основі і на виконання Бюджетного
кодексу України, закону про Державний
бюджет України на відповідний рік та
інших законів України.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 3-рп/2012 від 25.01.2012 року визначено, що в
аспекті конституційного подання
положення частини другої статті 95,
частини другої статті 124, частини
першої статті 129 Конституції України,
пункту 5 частини першої статті 4
Бюджетного кодексу України та пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з положеннями
статті 6, частини другої статті 19,
частини першої статті 117 Конституції
України треба розуміти так, що суди під
час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2014 року
і до 03.08.2014 року застосуванню
підлягають норми Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а після
03.08.2014 року - положення Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік»» від 31.07.2014.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що вимоги
адміністративного позову за період з
30.04.2014 по 02.08.2014 підлягають задоволенню,
а в іншій частині позову необхідно
відмовити.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, та є підставою для скасування
судового рішення.

Відповідно до ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Згідно ст. 202 КАС України підставами для
скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 4, 8-11, 160, 183-2, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 10 листопада 2014 року
скасувати.

Вимоги адміністративного позову
ОСОБА_2 за період, починаючи з 01.01.2014 по
29.04.2014 залишити без розгляду.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_2
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області щодо неперерахування та
невиплати ОСОБА_2 з 30.04.2014 по 03.08.2014 як
особі, віднесеній до категорії 2
потерпілих внаслідок Чорнобильської
катастрофи, щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 30 % прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Чернігівському районі
Чернігівської області провести ОСОБА_2
перерахування та виплату з 30.04.2014 по
03.08.2014 як особі, віднесеній до
категорії 2 потерпілих внаслідок
Чорнобильської катастрофи, щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 30 % прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, відповідно до ст. 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з урахуванням проведених
виплат.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо її було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення копій особам,
які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 254 КАС
України) та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
А.Б. Парінов

Судді
І.О. Грибан

О.А. Губська

Головуючий суддя

Парінов А.Б.

Судді:

Грибан І.О.

Губська О.А.