Справа № 815/2714/14
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 р. Справа № 815/2714/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Самойлюк Г. П.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.при
секретаріПолянській А.М.

за участю сторін: ТОВ „Одеські цифрові
комунікації"Сокіран А.В.
(довіреність)ДПІЛупуленко О.П.
(довіреність)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Одеського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю „Одеські цифрові
комунікації" на Постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 10
липня 2014 року по справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю „Одеські цифрові
комунікації" до державної податкової
інспекції у Малиновському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлень-рішень №№
, від 14.04.2014 року, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до
державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлень-рішень №№
, від 14.04.2014 року.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 10 липня 2014
року у задоволені адміністративного
позову товариства з обмеженою
відповідальністю „Одеські цифрові
комунікації" відмовлено.

ТОВ „Одеські цифрові комунікації" не
погодившись з постановою суду першої
інстанції, подало апеляційну скаргу, в
якій просить суд апеляційної інстанції
скасувати Постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 10
липня 2014 року та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
рішення суду першої інстанції є
необґрунтованим, незаконним та
прийнятим з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Крім того, позивач зазначає, що
висновки суду першої інстанції не
відповідають фактичним обставинам
справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційних скарг, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає задоволенню, з огляду
на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що
товариство з обмеженою
відповідальністю «Одеські цифрові
комунікації» зареєстровано 01.08.2008
року (а.с.6).

На підставі наказу № 319 від 24.02.2014 року,
направлень № 271, 272, 273, 274, 275 від 24.02.2014
року, виданих ДПІу Малиновському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області, посадовими особами
ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області згідно
п.п. 20.1.4, п.20.1,ст. 20, п. 77.1, ст. 77, п. 82.1, ст. 82
Податкового кодексу України та
плану-графіку проведення планових
виїзних перевірок суб'єктів
господарювання проведено планову
виїзну перевірку ТОВ «Одеські Цифрові
комунікації» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.04.2011 року по 31.12.2012 року, валютного та
іншого законодавства за період з
01.04.2011 року по 31.12.2012 року.

За наслідками проведеної перевірки
складено акт «Про результати планової
виїзної перевірки ТОВ «Одеські Цифрові
комунікації» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.04.2011 року по 31.12.2012 року, валютного та
іншого законодавства за період з
01.04.2011 року по 31.12.2012 року» №
28/15-32-22-05/36043955/1214/25 від 25.03.2014 року,
відповідно до висновків якого
встановлено порушення:- п. 135.1, п. 135.2,
ст. 135, п. 137.4, ст. 137 ПК України, ст. 42
Господарського кодексу України,
внаслідок чого підприємством
занижено податку на прибуток в сумі
1947014 грн., у т.ч. за 4 квартал 2012 року 1947014
грн.; - п. 187.1 ст. 187 ПК України, внаслідок
чого підприємством занижено податок
на додану вартість вартість в сумі
2617182 грн., в т.ч. за грудень 2012 року 2618172
грн. (а.с.15-34).

Позивачем подано заперечення на акт
перевірки № 28/15-32-22-05/36043955/1214/25 від 25.03.2014
року, які залишено без задоволення, про
що позивача повідомлено листом від
09.04.2014р. за вих. №2464/10/15-52-22-03-07 (а.с.35-40).

На підставі акту перевірки прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 14.04.2014 року, відповідно до
якого позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 2433768,00 грн. та
податкове повідомлення-рішення №
від 14.04.2014 року, відповідно до
якого позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 3272715 грн.
(а.с.44-45).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України
передбачено, що контролюючі органи
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
контролюючими органами в межах їх
повноважень виключно у випадках та у
порядку, встановлених цим Кодексом, а
фактичні перевірки - цим Кодексом та
іншими законами України, контроль за
дотриманням яких покладено на
контролюючі органи.

Згідно п. 77.1 ст. 77 ПК України
документальна планова перевірка
повинна бути передбачена у
плані-графіку проведення планових
документальних перевірок.

Направлення та наказ про проведення
перевірки вручено представнику за
довіреністю ТОВ «Одеській цифрові
комунікації» .

В акті перевірки зазначено, що
підприємство у перевіряемому періоді
для здійснення господарської
діяльності (надання послуг інтернету
та телебачення) орендувало основні
засоби - цифрові комунікаційні мережі у
TOB «Медіа Технології 2000» та у TOB
«Українські цифрові Комунікації».
Цифровими комунікаційними мережами, що
орендувались, користувались юридичні
та фізичні особи, які сплачували
абонплату через фінансові установи та
різні платіжні системи, такі як: TOB «Ю Пі
Сістем», TOB «Фінансова компанія ОМП», АТ
«Імексбанк», ПАТКБ «Приватбанк», TOB
«Амаксіка», ЗАТ «Сведбанк Інвест», TOB
«Портмане», АКБ «Правексбанк», ТОВ
«Фінайті», ПАТ «Райффайзенбанк Аваль»,
TOB «ФК Контрактовий Дім», TOB «ОСМП», з
якими були укладені договори про
прийом платежів.

До перевірки були надані
договори: №ФК-86/11 від 29.07.2011з TOB
«Фінансова компанія ОМП» №012/10-ТПР від
06.10.2010р. з АТ «Імексбанк», №599-СУ-КП від
21.10.2010р. з ПАТКБ «Приватбанк», №90/04-61П
від 23.04.2009р. з ЗАТ «Сведбанк Інвест»,
№24/02-11 від 24.02.2011р. з TOB «Портмане»,
№71/15908 від 06.04.2009р. з АКБ «Правексбанк»,
№16/03/10-8 від 16.03.2010р. з TOB «Фінайті»,
№09/03-03/2 від 09.03.2010р. з ПАТ
«Райффайзенбанк Аваль», №54-4 від
09.04.2010р. з TOB «ФК Контрактовий Дім»,
№66-5/06/09 від 23.06.2009р. з TOB «ОСМП».

На умовах договорів, зазначені
контрагенти здійснювали прийом
платежів (абонплати) від юридичних та
фізичних осіб на користь TOB «Одеські
цифрові комунікації» та забезпечували
перерахування прийнятих платежів на
його розрахункові рахунки. TOB «Одеські
цифрові комунікації» виплачувало
винагороду в розмірах, передбачених
договорами.

З матеріалів справи вибачається, що
контролюючим органом до TOB «Одеські
цифрові комунікації» надсилались
запити від 13.03.2014 за №69/10/15-32-22-05; від
13.03.2014р. за №71/10/15-32-2205; від 14.02.2014
№78/10/15-32-22-05 з проханням надати реєстри
абонентів, які оплачували послуги
інтернету та телебачення через
систему платежів TOB «Ю Пі Сістем», TOB
«Фінансова компанія ОМП», АО
«Імексбанк», ПАТКБ «Приватбанк», ЗАТ
«Сведбанк Інвест» TOB «Амаксіка», ТОВ
«Фінайті», ПАТ «Райффайзенбанк Аваль»
TOB «ФК Контрактовий Дім», АКБ
«Правексбанк» та інших установ, що
здійснювали приймання платежів -
помісячно та надання інформації
стосовно кількості абонентів та
абонентської плати в розрізі
абонентів помісячно, оборотно-сальдову
відомість обліку орендованих
основних засобів помісячно.

05.03.2014р. було направлено запит вих.
№62/10/15-32-22-05-07 з проханням надати
перелік контрагентів (фізичних та
юридичних осіб), абонентів, яким ТОВ
«Одеські цифрові телекомунікації»
надавало послуги з зазначенням адрес;
надати пояснення щодо правомірності
віднесення до витрат сум по
взаємовідносинам з ТОВ «МЕДІА
ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «Українські цифрові
комунікації» та їх зв'язок з
господарською діяльністю
підприємства, технічну документацію
по власним та орендованим основним
засобам, з зазначенням їх розташування
та яким чином використовуються у
господарській діяльності.

На зазначені запити позивачем були
надані відповіді, з яких вбачається,
що база абонентів фізичних осіб, яким
ТОВ «Одеські цифрові комунікації»
надавало послуги в 2011-2012рр., не
ведеться, ідентифікацією абонентів
являвся акцепт публічного договору,
який виникає при авансовій оплаті та
виданий абонентам номер
використаного ними порта, нарахування
за послуги ведеться по сумі отриманих
грошових коштів на розрахунковий
рахунок. Стовно договорів з ТОВ «МЕДІА
ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «Українські цифрові
комунікації» позивач зазначив, що
отримує в оренду цифрові кабельні
мережі, за допомогою яких надається
послуга кабельного телебачення та
інтернету безпосередньо споживачам
послуг, копії договорів з додатками,
актів виконаних робіт, податкові
накладні по взаємовідносинам з
контрагентами з надання власних
основних засобів в оренду.

Відповідно п. 135.1 ст. 135 ПК України
доходи, що враховуються при обчисленні
об'єкта оподаткування, включаються до
доходів звітного періоду за датою,
визначеною відповідно до статті 137, на
підставі документів, зазначених у
пункті 135.2 цієї статті, та складаються
з: доходу від операційної діяльності,
який визначається відповідно до пункту
135.4 цієї статті; інших доходів, які
визначаються відповідно до пункту 135.5
цієї статті, за винятком доходів,
визначених у пункті 135.3 цієї статті та у
статті 136 цього Кодексу.

Згідно п. 135.2 ст. 135 ПК України доходи
визначаються на підставі первинних
документів, що підтверджують отримання
платником податку доходів,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Пунктом 137.4 ст. 137 ПК України датою
отримання доходів, які враховуються
для визначення об'єкта оподаткування, є
звітний період, у якому такі доходи
визнаються згідно з цією статтею,
незалежно від фактичного надходження
коштів (метод нарахувань), визначений з
урахуванням норм цього пункту та
статті 159 цього Кодексу.

Законом України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» (далі - Закон) визначено, що
метою бухгалтерського обліку і
складання фінансової звітності є
надання користувачам для прийняття
рішень повної, правдивої та
неупередженої інформації про
фінансове становище, результати
діяльності та рух грошових коштів
підприємства. Бухгалтерський облік є
обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством.

Стаття 11 Закону встановлює загальні
вимоги до фінансової звітності.

Відповідно до п. 5 ст. 8 означеного
Закону, підприємство самостійно:

- визначає за погодженням із власником
(власниками) або уповноваженим ним
органом (посадовою особою) відповідно
до установчих документів облікову
політику підприємства;

- обирає форму бухгалтерського обліку
як певну систему регістрів обліку,
порядку і способу реалізації та
узагальнення інформації в них з
додержанням єдиних засад, встановлених
цим Законом, та з урахуванням
особливостей своєї діяльності і
технології обробки облікових даних;

- розробляє систему і форми
внутрішньогосподарського
(управлінського)обліку, звітності і
контролю господарських операцій,
визначає права працівників на
підписання бухгалтерських документів;

- затверджує правила документообігу і
технологію обробки облікової
інформації, додаткову систему рахунків
і регістрів аналітичного обліку.

Тобто даним Законом передбачено, що
суб'єкт господарської діяльності
самостійно визначає форму
бухгалтерського обліку і технологію
обробки облікової інформації на основі
якої складається фінансова звітність,
яка є підставою для сплати обов'язкових
платежів.

Як вибачається з матеріалів справи,
позивач в своїх поясненнях наданих на
запит Відповідача від 13.03.2014 гаку №
69/10/15-32-22-05 повідомляв, що нарахування за
послуги ведеться по сумі отриманих
грошових коштів на розрахунковий
рахунок.

Статтею 9 Закону передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Відповідно до ст.2.1. Наказу
Міністерства фінансів України № 88 від
24.05.1995 «Про ствердження «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку» (далі -
Положення) первинні документи - це
документи, створені у письмовій формі,
що фіксуються та підтверджують
господарські операції. Господарськими
операціями є факти підприємницької та
іншої діяльності, що впливають на стан
майна, капіталу, зобов'язань і
фінансових результатів.

Пунктом 2.4. Положення передбачено, що
первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складення, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції ( у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані,
які мають змогу ідентифікувати особу,
яка брала участь у здійсненні
господарської операції.

У п. 2.7. Положення зазначається, що
первинні документи складаються на
бланках типових і спеціалізованих
форм, затвердженим відповідним
органом державної влади.
Документування господарських операцій
може здійснюватися із використанням
виготовлених самостійно бланків, які
винні містити обов'язкові реквізити чи
реквізити типових або спеціалізованих
форм.

Відповідно до ст. 2.8. Положення
додаткові вимоги до порядку створення
первинних документів про касові і
банківські операції, рух цінних
паперів, товарно - матеріальних
цінностей та інших об'єктів лина
передбачаються іншими нормативно -
правовими актами.

Податковим кодексом України, а саме п.
44.1. ст. 44. передбачено, що для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визнані абзацом першим
цього пункту.

Податковим кодексом передбачена пряма
заборона формування показників
податкової звітності на підставі
документів, які не передбачені п. 44.1. ст.
44 ПК України.

Відповідно до Закону України «Про
телекомунікації» абонентна плата -
фіксований платіж, який може
встановлювати оператор
телекомунікацій для абонента за доступ
на постійній основі до своєї
телекомунікаційної мережі незалежно
від факту отримання послуг.

Законом та Положенням визначені чіткі
критерії та ознаки документів, які
відносяться до первинної документації,
яка підтверджує здійснення
господарських операцій. Списки
абонентів із зазначенням сплачених
коштів кожним з них не є первинною
документацією, ведення даних реєстрів
не є обов'язком встановленим
законодавством.

ТОВ «Одеські цифрові комунікації»
надавало свої послуги на основі
публічного договору, акцептом якого
було внесення авансового платежу. Лише
після внесення авансового платежу ТОВ
«Одеські цифрові комунікації»
починало надавати послуги. Фіксована
сума платежу не встановлювалася.

Як вибачається з матеріалів справи та
пояснень сторін під час проведення
перевірки Відповідачем розраховано
середню абонентську плату на основі
реєстру платежів тільки по ТОВ «Ю Пі
Сістем» за період з травня 2012 по
грудень 2012 року. За основу була взята
кількість платежів за грудень 2012 року.
Тоді як вже зазначалося вище юридичні
та фізичні особи, сплачували абонплату
через фінансові установи та різні
платіжні системи, такі як: TOB «Ю Пі
Сістем», TOB «Фінансова компанія ОМП», АТ
«Імексбанк», ПАТКБ «Приватбанк», TOB
«Амаксіка», ЗАТ «Сведбанк Інвест», TOB
«Портмане», АКБ «Правексбанк», ТОВ
«Фінайті», ПАТ «Райффайзенбанк Аваль»,
TOB «ФК Контрактовий Дім», TOB «ОСМП», з
якими були укладені договори про
прийом платежів.

При цьому, абонентська плата відсутня,
користувач послуги самостійно обирав
суму платежу, тому протягом одного
місяця могло бути декілька платежів з
різною сумою за користування одним і
тим самим портом.

Отже, відповідачем під час розрахунку
середньої абонентської плати
неправомірно було взято дані тільки по
ТОВ «Ю Пі Сістем», а не по всім
фінансовими установам з якими були
укладені договори про прийом платежів,
а тому відповідно і сума оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень не є
обґрунтованою.

Крім того, на підтвердження
неправомірності та необґрунтованості
розрахунків податковою службою
кількості портів за якими була
здійснена оплата у грудні 2012 року,
позивачем були надані зведені таблиці
та витяжки з реєстрів портів, які
надавалися під час податкової
перевірки, а саме:

1. Витяг з реєстру портів по 3 (трьом
будинкам) з кількістю портів у
зазначеному будинку та платами, що
здійснювалися за цими портами;

2. Витяг з
інформаційно-аналітичної системи
управління житловим фондом в якому
відображена реальна кількість квартир
у будинку;

3. Витяг з реєстру платежів
по ТОВ «Ю ПІ Сістем» за грудень 2012 по
вище вказаним будинкам;

4. Реєстр вхідних платежів за
грудень 2012.

Частиною 3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у

справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень

адміністративні суди перевіряють, чи
прийняті (вчинені) вони на підставі, у
межах

повноважень та й спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з

використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладаються на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Однак
будь-яких доказів на підтвердження
обґрунтованості оспорюваних позивачем
податкових повідомлень-рішень
останнім до суду апеляційної інстанції
надано не було.

З огляду на викладене, оскаржувані
позивачем податкові
повідомлення-рішення та постанову суду
першої інстанції не можна вважати
такими, що прийняті відповідно до вимог
ч. 3 ст. 2 КАС України, а тому колегія
суддів дійшла висновку про наявність
підстав для їх скасування з
постановленням нового рішення у
справі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
скасовує її та ухвалює нове рішення,
якщо визнає, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю „Одеські
цифрові комунікації", - задовольнити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 10 липня 2014
року по справі № 815/2714/14, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю „Одеські цифрові
комунікації", - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення - рішення
державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області № 5 від 14.04.2014
року та № 5 від 14.04.2014 року.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Постанову складено у повному обсязі - 03
грудня 2014 року.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль