Справа № 826/14278/14
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Давиденко Л.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Альянс»

до

державної податкової інспекції у Шевченківському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Розгляд справи здійснено в письмовому провадженні відповідно до приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві проведено позапланову документальну виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Альянс» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерком Компані» та товариством з обмеженою відповідальністю «Промтрейд Корпорейшн» за період з 01.01.2010 по 20.08.2013.

Перевіркою встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Експрес Альянс» пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток у 2012 році на суму 28 595,00 грн..

Також перевіркою встановлено порушення позивачем пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту по податку на додану вартість на загальну суму податку на додану вартість у розмірі 27 233,00 грн.

За наслідками перевірки державною податковою інспекцією у Шевченківському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві складено акт перевірки від 17.06.2014 №1164/22-13/38124407 та прийнято податкові повідомлення-рішення:

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною у листі від 02.06.2011 №742/11/13-11.

Як вбачається з акту перевірки державної податкової інспекції у Шевченківському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві від 17.06.2014 №1164/22-13/38124407 висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено з огляду на відсутність факту реальності господарських операцій між товариством з обмеженою відповідальністю «Експрес Альянс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Промтрейд Корпорейшн» за договорами про виконання робіт по виготовленню та розповсюдженню поліграфічної продукції від 10.07.2012 №08-РК, від 20.08.2012 №10-РК, від 05.11.2012 №12-РК. Тобто незважаючи на те, що контролюючий орган перевіряв господарські взаємовідносини позивача із двома контрагентами, висновки акту перевірки зроблені лише по взаємовідносинам із одним контрагентом - товариством з обмеженою відповідальністю «Промтрейд Корпорейшн».

З матеріалів справи вбачається, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Експрес Альянс» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Промтрейд Корпорейшн» (виконавець) укладено типові договори про виконання робіт по виготовленню та розповсюдженню поліграфічної продукції від 10.07.2012 №08-РК, від 20.08.2012 №10-РК, від 05.11.2012 №12-РК, відповідно до яких виконавець виконує замовнику роботи з розробки та виготовлення поліграфічної продукції рекламного характеру, згідно замовлення та характеристик, що зазначаються в додатку до договору, який підписується сторонами і є його невід’ємною частиною.

На підтвердження руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: договорів від 10.07.2012 №08-РК, від 20.08.2012 №10-РК, від 05.11.2012 №12-РК; додатків до договорів; рахунків-фактур за відповідні періоди; актів здачі-прийняття робіт за відповідні періоди; маршрутних листів за відповідні періоди; видаткових накладних за відповідні періоди; податкових накладних за відповідні періоди; платіжні доручення за відповідні періоди; фото виконаних робіт.

У свою чергу, державною податковою інспекцією у Шевченківському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві на спростування реальності господарських операцій, здійснених між товариством з обмеженою відповідальністю «Експрес Альянс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Промтрейд Корпорейшн» вказано на акт державної податковою інспекції у місті Черкаси від 15.04.13 №375/22-14/38011197 «Про неможливість проведення зустрічної звірки товариства з обмеженою відповідальністю «Промтрейд Корпорейшн» щодо підтвердження господарських відносин з постачальниками та покупцями за період з 01.03.2012 по 28.02.2013».

Так, з акту перевірки від 15.04.13 №375/22-14/38011197 вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю «Промтрейд Корпорейшн» не знаходиться за адресою реєстрації, відсутні трудові ресурси, виробничо-складські приміщення, транспортні засоби, інше майно, яке економічно необхідне для виконання робіт, надання послуг, поставки товарів.

Аналізуючи надані сторонами докази, суд наголошує на тому, що основними видами діяльності позивача за кодами КВЕД є інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, видання журналів і періодичних видань, рекламні агентства, посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації.

Предметом договірних відносин із товариством з обмеженою відповідальністю «Промтрейд Корпорейшн» були роботи з розробки та виготовлення поліграфічної продукції рекламного характеру, згідно замовлення та характеристик, що зазначаються в додатку до договору, а саме: розробка та створення логотипу та корпоративного стилю підприємства, розробка та створення брендбуку підприємства, виготовлення евробуклету, евроконверту, ручна упаковка конвертів, розповсюдження поліграфічної продукції тощо.

Позивачем не надано суду доказів неможливості виконання відповідного обсягу робіт за договорами із товариством з обмеженою відповідальністю «Промтрейд Корпорейшн» власними силами, економічної та ділової доцільності господарських взаємовідносин із товариством з обмеженою відповідальністю «Промтрейд Корпорейшн», яке зареєстровано в Черкаській області.

Не надано позивачем і суду доказів щодо руху активів в процесі здійснення господарських взаємовідносин із товариством з обмеженою відповідальністю «Промтрейд Корпорейшн»: погодження тестових матеріалів, затвердження оригінал-макетів евробуклетів та логотипів, погодження дизайну продукції, як це передбачено умовами договорів від 10.07.2012 №08-РК, від 20.08.2012 №10-РК, від 05.11.2012 №12-РК (розділ 3 договорів), реальної оплати цих послуг.

А маршрутні листи без реквізитів (відсутність підпису та дати) не можуть бути доказами виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Промтрейд Корпорейшн» своїх зобов’язань за названими договорами у серпні-листопаді 2012 року.

З акту перевірки державної податкової інспекції у Шевченківському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві від 17.06.2014 №1164/22-13/38124407 вбачається наявність відхилень між сумами задекларованого податкового кредиту та податкових зобов’язань внаслідок господарських відносин позивача із товариством з обмеженою відповідальністю «Промтрейд Корпорейшн», чим порушуються фіскальні інтереси держави.

Позивачем не спростовано доводи контролюючого органу щодо неможливості виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Промтрейд Корпорейшн» відповідного обсягу робіт через відсутність певного трудового ресурсу.

Враховуючи, що внаслідок розгляду адміністративної справи судом не встановлено ознак реальності господарських взаємовідносин позивача із товариством з обмеженою відповідальністю «Промтрейд Корпорейшн», враховуючи доводи контролюючого органу щодо порушення внаслідок таких взаємовідносин фіскальних інтересів держави, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є обґрунтованим, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат за наслідками відмови у задоволенні позову, суд наголошує на наступному.

Згідно з частиною першою статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до приписів статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру судовий збір становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати. Під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Враховуючи сплачену позивачем при зверненні до суду суму судового збору у розмірі 182, 70 грн., мінімальну ставку судового збору, яка підлягає стягненню до бюджету, з позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1 644 (одну тисячу шістсот сорок чотири) грн. 30 коп. (1827 грн. – 182, 70 грн.)

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.