Справа № 825/1477/14
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/1477/14
інстанції: Смірнова О.Є.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко
Є.О.

Суддів: Горбань
Н.І.

Земляна Г.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної фінансової інспекції в
Чернігівській області на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 10 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Козелецького міжрайонного
управління водного господарства до
Державної фінансової інспекції в
Чернігівській області, за участю
третьої особи без самостійних вимог -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Данівське" про
визнання незаконними та скасування
пунктів вимоги, -

В С Т А Н О
В И В:

Козелецьке міжрайонне управління
водного господарства звернулося до
Чернігівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної фінансової інспекції в
Чернігівській області про визнання
незаконними та скасування пунктів 6, 8, 10
вимоги від 11.03.2014 р. №25-07-18-14/2294.

Постановою Чернігівського
окружного адміністративного суду від 10
червня 2014 року позов задоволено.

На вказану постанову Державна
фінансова інспекція в Чернігівській
області подала апеляційну скаргу, в
якій просить її скасувати та ухвалити
нову постанову, якою в задоволенні
позову відмовити, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

У зв'язку з неявкою у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється, та
згідно п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
підлягає розгляду в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи,
Державна фінансова інспекція в
Чернігівській області, відповідно до п.
1.2.5.1 Плану контрольно-ревізійної
роботи на ІV квартал 2013 року та на
підставі направлень від 13.12.2013 р. №№966,
967, 968 проведена ревізія
фінансово-господарської діяльності
Козелецького міжрайонного управління
водного господарства за період з 01.07.2010
р. по 31.11.2013 р., за результатами якої
складено акт від 14.02.2014 р. №25-07-21/2.

На підставі акта ревізії
Державною фінансовою інспекцією в
Чернігівській області направлено до
Козелецького міжрайонного управління
водного господарства вимоги щодо
усунення виявлених порушень,
викладених в листі від 11.03.2014 р.
№25-07-18-14/2294. Зокрема, пунктом 6 вимоги
встановлено стягнути з винних осіб
вартість незаконно списаних
необоротних активів у порядку та в
розмірі, встановленому законодавством
до бюджету; пунктом 8 вимоги
встановлено відобразити дебіторську
заборгованість та вжити заходів щодо
стягнення з отримувачів послуг кошти
за надані послуги в сумі 24021,88 грн., в
іншому випадку стягнути з осіб, винних
у неотриманні доходів, шкоду у порядку
та розмірі, встановленому
законодавством; пунктом 10 - відобразити
дебіторську заборгованість та вжити
заходів щодо стягнення з ТОВ
"Данівське" коштів за надані послуги в
сумі 70380,00 грн., а у разі пропуску
строків позовної давності стягнути з
осіб, винних у неотриманні доходів,
шкоду у порядку та розмірі,
встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу
Законів про працю України.

Пунктом 7 статті 10 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" передбачено право органів
державного фінансового контролю
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства

Щодо пункту 6 вимоги від 11.03.2014 р.
№25-07-18-14/2294 колегія суддів зазначає
наступне.

Як вбачається з матеріалів
справи, ревізією встановлено факти
крадіжок майна Козелецького
міжрайонного управління водного
господарства в 2013 році на загальну суму
18086,00 грн. (коробчасті затвори, рами
затворні та гвинтові підйомники).

Крім того, в 2013 році на підставі
акта та повідомлення про виявлення
крадіжки на об'єкті інженерної
інфраструктури, встановлено факт
викрадення майна на меліоративній
системі «Кобижча» балансовою вартістю
18086,00 грн.

Позивачем вчинено всі необхідні
заходи щодо одержання відомостей про
осіб винних у викраденні майна та
знаходження його, що підтверджується
повідомленням про злочин від 18.04.2013 №219,
талоном-повідомленням та листами від
14.10.2013 р. №484, від 07.04.2014 р. №167.

Бобровицьке РВ УМВС України в
Чернігівській області в листах від
15.10.2013 р. №6384 та від 11.04.2014 р. №2235 надало
відомості про відсутність інформації
про осіб, які скоїли крадіжку, місце
знаходження викраденого майна та
продовження досудового розслідування
по даному кримінальному провадженню.

У зв'язку з крадіжкою на об'єкті
позивача було проведено службову
перевірку та позачергову
інвентаризацію, що підтверджується
розпорядженням від 19.04.2013 р. №1,
протоколом інвентаризаційної комісії
№1 та №2, інвентаризаційним описом
основних засобів, пояснювальними
записками комісії з проведення
службової перевірки з приводу нестачі
внаслідок крадіжки.

Відповідно до ч. 2 п. 4.1 Порядку
списання об'єктів державної власності
бюджетних установ, організацій,
підприємств які належать до сфери
управління Держводагентства України,
затвердженого наказом
Держводагентства України від 26.06.2012 р.
№255, недостачі матеріальних цінностей,
виявлені у результаті інвентаризації:
понад норми природних втрат, втрати від
псування, стихійного лиха (повені,
пожежі та інше), а також, коли конкретні
винуватці не встановлені (втрати від
нерозкритих крадіжок тощо), списуються
з балансів лише після ретельної
перевірки дійсної відсутності винних
осіб і вжиття потрібних заходів задля
недопущення фактів втрат у подальшому
в такому порядку:

а) за кожним випадком недостач або
псувань матеріальних цінностей на суму
до 5000 гривень включно - з дозволу
керівника бюджетної установи,
організації, у тому числі для
відокремлених структурних
підрозділів, що входять до складу
бюджетної установи, організації;

б) від 5000 до 10000 грн. - з дозволу
керівника установи вищого рівня;

в) за кожним випадком недостачі
або псування матеріальних цінностей на
суму понад 10000 гривень включно - з
дозволу Голови Держводагентства.

Згідно ст. 132 Кодексу законів про
працю України працівники, з вини яких
заподіяно шкоду підприємству,
установі, організації при виконанні
своїх трудових обов'язків несуть
обмежену матеріальну відповідальність
у розмірі прямої дійсної шкоди, але не
більше свого середньомісячного
заробітку.

Під прямою дійсною шкодою
(збитками), зокрема, слід розуміти
втрату, погіршення або зниження
цінності майна, необхідність для
підприємства, установи, організації
провести затрати на відновлення,
придбання майна чи інших цінностей або
провести зайві, тобто викликані
внаслідок порушення працівником
трудових обов'язків, грошові виплати.
До прямої дійсної шкоди, можуть бути
віднесені: суми незаконно нарахованої
заробітної плати і премій, зайві
виплати у вигляді штрафу, накладеного
відповідними органами, вартість
пального і мастил, сировини,
напівфабрикатів і інших матеріальних
цінностей, безпідставно списаних у
зв'язку з викривленням даних про обсяг
робіт.

Отже, прийняття управлінського
рішення щодо списання з балансу
необоротних активів на загальну суму
18086,00 грн. з порушенням п. 4.1 зазначеного
Порядку, не призвели до прямої дійсної
шкоди, в зв'язку з тим, що вищезазначене
майно було викрадене невідомими
особами та не з вини позивача.

Згідно абз. 5 п. 17.1 Інструкції з
інвентаризації матеріальних
цінностей, розрахунків та інших статей
балансу бюджетних установ,
затвердженої наказом Головного
управління Державного казначейства
України від 30.10.1998 р. №90, викрадене
майно позивача на меліоративній
системі «Кобижча» на загальну суму
18086,00 грн. списане з балансу і
зараховане на позабалансовий рахунок,
на якому буде обліковуватися до
моменту встановлення винних осіб або
до надання відповідної інформації від
органів дізнання чи досудового
слідства за цією справою.

Таким чином, п. 6 вимоги від 11.03.2014
р. №25-07-18-14/2294 не відповідає вимогам
чинного законодавства, а тому підлягає
скасуванню.

Щодо пункту 8 вказаної вимоги
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 Порядку надання
платних послуг бюджетними установами і
організаціями, що належать до сфери
управління Державного комітету
України по водному господарству, на
замовлення юридичних і фізичних осіб,
затвердженого спільним наказом
Державного комітету України по водному
господарству, Міністерства фінансів
України та Міністерства економіки
України від 21.05.2001 р. №92/243/104, на всі види
послуг, застосовуються договірні ціни.

Згідно п. 2.16 Методичних
рекомендацій щодо облікової політики
підприємства, затверджених наказом
Міністерств фінансів України від 27.06.2013
р. №635, підприємство самостійно
визначає перелік і склад статей
калькулювання виробничої собівартості
продукції (робіт, послуг).

Номенклатура статей калькуляції
підприємства може враховувати
особливості технології та організації
виробництва підприємства, питому вагу
окремих видів витрат у собівартості
продукції.

При цьому, Порядком від 21.05.2001 р.
№92/234/104 не затверджено перелік статей
для калькулювання вартості платних
послуг та не визначено порядок
розподілу накладних
(загальновиробничих та
адміністративних) витрат.

Позивачем в періоді, що
перевірявся здійснювалось
калькулювання вартості платних послуг
з використання машин та механізмів за
двома видами калькуляцій:

- калькуляція вартості
експлуатації 1 машино-години машини чи
механізму, без урахування вартості
енергоносіїв, що підтверджується
калькуляціями вартості експлуатації 1
машино-години (без вартості
енергоносіїв);

- калькуляція кошторисної
вартості роботи механізму з розрахунку
за зміну, що підтверджується
калькуляціями кошторисної вартості
роботи механізму ДТ-75 з розрахунку за
зміну по спецдіяльності.

Калькуляція вартості
експлуатації 1 машино-години машини чи
механізму, без урахування вартості
енергоносіїв складалась із
безпосереднім зазначенням у статтях
витрат прямих, загальновиробничих та
адміністративних витрат.

Калькуляція кошторисної вартості
роботи механізму з розрахунку за зміну
складалась із зазначенням розділів
витрат на заробітну плату, на
нарахування на заробітну плату, а також
витрат на поточний і капітальний
ремонт, технічне обслуговування,
зберігання заміну шин та гусениць.

Постатейний розподіл витрат по
розділу "Витрати на поточний і
капітальний ремонт, технічне
обслуговування, зберігання заміну шин
та гусениць" здійснювався у відсотках
від суми витрат по розділу відповідно
до "Розрахунку (складу) до калькуляції
кошторисної вартості роботи
механізмів", в тому числі і за статтями
витрат загальновиробничі та
адміністративні витрати.

Отже, щодо визначення вартості
експлуатації машин та механізмів, які
експлуатуються державними
водогосподарськими організаціями
позивач керувався нормами чинного
законодавства та методичними
рекомендаціями щодо визначення
вартості експлуатації машин та
механізмів, які експлуатуються
державними водогосподарськими
організаціями.

Крім того, загальновиробничі та
адміністративні витрати фактично було
включено до калькуляцій кошторисної
вартості роботи механізмів, про що
свідчать розрахунки (склад) до
калькуляції кошторисної вартості
роботи механізмів, які надавалися під
час ревізії, але не були взяті до уваги.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку,
що загальновиробничі та
адміністративні витрати хоч і не були
виділені в калькуляціях кошторисної
вартості роботи механізмів, окремими
пунктами, проте вони були включення до
вартості робіт, що свідчить про
відсутність шкоди у вигляді
недоотримання коштів.

Таким чином, висновок відповідача
щодо недоотримання доходів на загальну
суму 24021,88 грн. є необґрунтованим, а п. 8
зазначеної вимоги є протиправним та
підлягає скасуванню.

Щодо пункту 10 вказаної вимоги від
11.03.2014 р. №25-07-18-14/2294 колегія суддів
зазначає наступне.

Позивачем в перевіряємий період
укладалися договори з ТОВ "Данівське"
про надання платних послуг з виконання
бульдозерних робіт на пальному
замовника без зазначення конкретного
виду виконуваних робіт, що
підтверджується договорами підряду №17
від 01.07.2010 р., №24 від 01.09.2010 р., №7 від
16.08.2010 р., №27 від 04.07.2011 р., №12 від 05.09.2011
р., №28 від 01.09.2011 р., №28 від 10.10.2011 р., №8
від 22.05.2012 р., №8 від 10.06.2012 р., №28 від
21.08.2012 р., №46 від 02.10.2012 р., №1 від 08.01.2013 р.,
№2 від 12.04.2013 р., №3 від 07.05.2013 р., №4 від
29.05.2013 р., №12 від 22.07.2013 р.

Згідно актів виконаних робіт
позивач виконав договірні зобов'язання
у повному обсязі, а ТОВ "Данівське"
розрахувалось з позивачем за такі
послуги в повному обсязі на суму 117884,92
грн.

Жодних претензій від ТОВ
"Данівське" щодо невиконання
договірних зобов'язань,
невідповідності відпрацьованих
машино-змін оплаченим позивачу не
пред'являлось.

Однак, в наданих ТОВ "Данівське"
заправочних відомостях на пальне та
смазочні матеріали відсутній ряд
обов'язкових реквізитів: назва
документа (форми) - так частина
документів, які працівники відповідача
трактують, як заправочні відомості є
відомостями надою молока; дата і місце
складання - у документах відсутній рік
складання; назва підприємства, від
імені якого складено документ - не
вказано, що документи складені
посадовими особами ТОВ "Данівське";
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
не зазначено вид господарської
операції, на яку витрачається пальне;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення - на жодній
відомості не має підпису
матеріально-відповідальної особи ТОВ
"Данівське", яка видала пальне; наявні
відомості, на яких відсутні підписи
тракториста про отримання пального.

Також до заправочної відомості
від 18.09.2013 р. внесено пальне в кількості
100 л, яке не отримувалось трактористом
позивача, оскільки всі договірні
відносини між позивачем та ТОВ
"Данівське" були припинені 11.07.2013 р., що
підтверджується листом ТОВ "Данівське"
від 05.03.2014 р. №12.

Разом з тим, з положень п. 3 ст. 8
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
вбачається, що позивач не несе
відповідальності за організацію
бухгалтерського обліку та
забезпечення фіксування фактів
здійснення всіх господарських
операцій у первинних документах
замовника, в тому числі і за списання
ПММ.

Згідно листа ТОВ "Данівське" від
05.03.2014 р. №12 бульдозером на базі
трактора ДТ-75 Козелецького
міжрайонного управління водного
господарства в перевіряємий період
виконувались роботи з планування та
розрівнювання ґрунту, засипання
траншей та ям з переміщенням ґрунту,
трамбування силосної ями, ліквідація
сміттєзвалищ.

При цьому, колегія суддів
зазначає, що спеціальним
законодавством не врегульовано типові
норми витрат ПММ для виконання
сільськогосподарських робіт або
сільгосптехніки.

Відповідачем зроблено висновок,
що списання дизельного пального,
відпущеного на трактор ДТ-75 позивача,
на витрати виробництва ТОВ "Данівське"
проводилося у відповідності до
заправочних відомостей та норм на
списання пального згідно Типових норм
витрат пального і змащувальних
матеріалів для експлуатації техніки в
будівництві (ДБН В.2.8-12-2000).

У Державних будівельних нормах
України В.2.8-12-2000 наводяться норми
витрат палива на 1 машино-годину роботи,
без зазначення норми витрачання
дизпалива за видами робіт, в тому числі
і при виконанні сільськогосподарських
робіт.

З огляду на викладене висновок
відповідача про те, що позивачем
здійснювались роботи для ТОВ
"Данівське" понад укладені договори, є
необгрунтованим.

Крім того, відповідність заправок
ПММ бульдозера з днями виконання робіт
позивачем для ТОВ "Данівське"
підтверджується реєстрами
співставлення, нарядами на відрядну
роботу, табелями використаного
робочого часу та розрахунком не
оплачених днів, в які бульдозер
позивача працював у ТОВ "Данівське".

Таким чином, відповідачем як
суб'єктом владних повноважень не
доведено правомірність пунктів 6, 8, 10
вимоги від 11.03.2014 р. № 25-07-18-14/2294, а тому
такі пункти вимоги є протиправними та
підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
відмови в задоволенні позову, а тому
апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Чернігівській
області необхідно залишити без
задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 10 червня 2014
року - без змін, оскільки вона ухвалена
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 197, 198, 200, 205,
206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Чернігівській
області залишити без задоволення, а
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 10 червня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в порядку та строки
передбачені ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Земляна Г.В.

.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Земляна Г.В.