Справа № 501/2778/14-а
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

27 листопада 2014 р. Справа № 501/2778/14-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Ледньова Т.В.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів-Турецької І.О., Косцової І.П.,

розглянувши у порядку письмового
провадження справу за апеляційною
скаргою управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
на постанову Іллічівського міського
суду Одеської області від 13 серпня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про визнання
протиправними бездіяльність та дії
державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_2, звернувся до суду з
позовом до управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області,
в якому просив визнати протиправною
бездіяльність старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
Костіної В.В. при здійсненні
виконавчого провадження ВП №37037585 по
примусовому виконанню виконавчого
листа №2-а-3113/11, виданого 07.08.2012 р.
Іллічівським міським судом Одеської
області; визнати протиправними дії
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Костіної В.В. щодо
закінчення виконавчого провадження по
виконанню постанови Іллічівського
міського суду Одеської області від
02.11.2011 р. по справі №2-а-3113/11/1511
(виконавче провадження ВП №37037585);
зобов'язати Управління ДВС Головного
управління юстиції в Одеській області
винести постанову про відновлення
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа №2-а-3113/11, виданого
07.08.2012 р. Іллічівським міським судом
Одеської області; зобов'язати
Управління ДВС Головного управління
юстиції в Одеській області негайно
здійснити процесуальні дії,
передбачені п. 13 ч. 3 ст. 11, ст. 89 Закону
України «Про виконавче провадження» по
примусовому виконанню виконавчого
листа №2-а-3113/11, виданого 07.08.2012 р.
Іллічівським міським судом Одеської
області.

Постановою Іллічівського міського
суду Одеської області від 13 серпня 2014
року позов ОСОБА_2 - задоволено.

Визнано протиправними дії старшого
державного виконавця управління
Державної виконавчої служби
Головного управління юстиції в
Одеській області Костіної Вікторії
Володимирівни щодо закінчення
виконавчого провадження по виконанню
постанови Іллічівського міського
суду Одеської області від 02.11.2011 р. по
справі №2-а-3113/11/1511 (виконавче
провадження ВП №37037585).

Зобов'язано управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
винести постанову про відновлення
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа №2-а-3113/11, виданого
07.08.2012 р. Іллічівським міським судом
Одеської області.

В апеляційній скарзі, управління
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову Іллічівського міського суду
Одеської області від 13 серпня 2014 року -
скасувати та винести нову постанову
про відмову у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
постановою Іллічівського міського
суду Одеської області від 02 листопада
2011 року було зобов'язано Управління
соціальної політики Іллічівської
міської ради Одеської області провести
ОСОБА_2 перерахунок та виплату щорічної
разової грошової допомоги як учаснику
бойових дій до 05 травня за 2011 рік
відповідно до статті 12 Закону України
«Про статус ветеранів, гарантії їх
соціального захисту» у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком.

07 серпня 2012 року на виконання
зазначеної постанови Іллічівським
міським судом Одеської області було
видано виконавчий лист, за яким 18
березня 2013 року відділом примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
було відкрито виконавче провадження по
виконанню виконавчого листа № 2а-3113/11,
виданого 07 серпня 2012 року.

Актом державного виконавця від 13
травня 2013 року встановлено, що згідно
пояснень боржника виконати виконавчий
лист неможливо у зв'язку з обмеженістю
фінансових ресурсів, оскільки
Державним бюджетом України на 2013 рік
видатки на забезпечення в повному
обсязі соціальних гарантій відповідно
до окремих статей Законів України на
виконання судових рішень за програмами
соціального захисту громадян
Міністерству соціальної політики
України не передбачено. Також
зазначено, що загальна сума боргу
Управління соціальної політики
Іллічівської міської ради Одеської
області перед позивачем склала 3360 грн.

Отже, боржником рішення Іллічівського
міського суду Одеської області від 02
листопада 2011 року було виконано
частково, а саме: в частині зобов'язання
здійснення перерахунку.

13 травня 2013 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області прийнято постанову
про закінчення виконавчого
провадження, оскільки рішення суду не
можливо виконати без участі боржника.

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся з даним позовом,
посилаючись на протиправну
бездіяльність державного виконавця,
яка полягає у невиконанні рішення суду
та неправомірності постанови про
закінчення виконавчого провадження.

Також з матеріалів справи вбачається,
що ухвалою Іллічівського міського суду
Одеської області від 13 серпня 2014 року
закрито провадження у справі в частині
позовних вимог, викладених у пункті 2
позовної заяви, а саме: визнання
протиправною бездіяльність старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Костіної В.В. при
здійсненні виконавчого провадження ВП
№37037585 по примусовому виконанню
виконавчого листа №2-а-3113/11, виданого
07.08.2012 р. Іллічівським міським судом
Одеської області та пункті 5 позовної
заяви, а саме: зобов'язання Управління
ДВС Головного управління юстиції в
Одеській області негайно здійснити
процесуальні дії, передбачені п. 13 ч. 3
ст. 11, ст. 89 Закону України «Про
виконавче провадження» по примусовому
виконанню виконавчого листа №2-а-3113/11,
виданого 07.08.2012 р. Іллічівським міським
судом Одеської області, у зв'язку з
задоволенням позовних вимог ОСОБА_2 у
вказаній частині постановою
Іллічівського міського суду Одеської
області від 30 січня 2014 року у справі №
501/188/14-а.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню. Колегія суддів
погоджується з вище вказаними
висновками суду першої інстанції та
вважає, що судом першої інстанції були
правильно застосовані норми
матеріального права, виходячи з
наступного.

Так, закінчуючи виконавче провадження
державний виконавець відповідача
посилався на п.11 ч.1 ст.49 Закону України
«Про виконавче провадження»,
відповідно до якого виконавче
провадження підлягає закінченню в разі
повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадової особи),
яким видано виконавчий документ, у
випадку, передбаченому частиною
третьою статті 75 цього Закону.

Згідно ч.3 ст.75 вказаного Закону у разі,
якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 згаданого
Закону та вносить подання
(повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Тобто, у разі неможливості виконання
рішення Законом України «Про виконавче
провадження» передбачено здійснення
державним виконавцем певних заходів,
щодо примусового виконання вказаного
рішення.

Крім того, перелік відповідних заходів
передбачений не тільки Законом України
«Про виконавче провадження», а ще й КАС
України. Зокрема, відповідно до ст. 263
КАС України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, не надано доказів виконання
всіх передбачених законом заходів для
примусового виконання рішення, хоча
державному виконавцю було надано
відповідні повноваження для цього.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції, фактично виконавче
провадження по вказаній справі було
закрито у зв'язку з припиненням
бюджетного фінансування, однак така
підстава закінчення виконавчого
провадження не передбачена п.11 ч.1 ст.49
Закону України «Про виконавче
провадження», на яку формально
послався державний виконавець
відповідача.

Колегія суддів не бере до уваги
посилання апелянта на відсутність
коштів для виплати на користь позивача
допомоги на підставі Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», оскільки
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів, як на
підставу невиконання своїх обов'язків,
які закріплені статтею 46 Конституції
України.

В Україні на конституційному рівні
закріплено право громадян на
соціальний захист, що включає, зокрема,
і право на одержання пенсій, інших
видів соціальних виплат та допомоги.
Цьому конституційному праву громадян
кореспондує обов'язок держави щодо
виплати відповідних грошових коштів.

Конституція України закріпила
гарантії права громадян на соціальний
захист, які охоплюють здійснення
комплексу державно-правових заходів.

Тобто, доводи про відсутність
бюджетного фінансування на виплати,
які нараховані позивачу за судовим
рішенням, як на поважну причину
невиконання рішення суду, колегія
суддів вважає необґрунтованими,
оскільки згідно з практикою
Європейського суду з прав людини -
відсутність коштів у держави не є
поважною причиною невиконання рішень
судів.

Оскільки закінчення виконавчого
провадження є фактично відмовою у
виконанні судового рішення, так як
позивач позбавлений права повторно
пред'явити виконавчий лист до
виконання, та з огляду на незаконність
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 13.05.2013р., колегія суддів
приходить до висновку, що при виконані
виконавчого листа №2а-38/11 державний
виконавець відповідача діяв не в межах
повноважень, наданий їй законом, а тому
вимоги ОСОБА_2 про визнання дій
державного виконавця протиправними
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.51 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі, якщо
постанова державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
стягувачу визнана судом незаконною чи
скасована начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів до
забезпечення позову, а також у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду,
виконавчого документа чи постанови
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби.

Враховуючи викладені обставини та
наведені норми матеріального права,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанцій дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення позовних
вимог ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності підстав для задоволення
позовних вимог, колегія суддів не може
прийняти та зазначає, що вказані доводи
висновків суду першої інстанції не
спростовують, у зв'язку з чим колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи,
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу управління
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області -
залишити без задоволення.

Постанову Іллічівського міського суду
Одеської області від 13 серпня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про визнання
протиправними бездіяльність та дії
державного виконавця - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: