Справа № 2а-1519/12/2170
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року м.
Київ К/800/29433/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В., Васильченко Н.В.,
Леонтович К.Г., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Нова Каховка Херсонської
області на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 25
жовтня 2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 09 квітня 2013 року у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нова Каховка Херсонської області до
Акціонерного товариства закритого
типу «Гідромонтаж» про стягнення
заборгованості на виплату і доставку
пільгових пенсій,-

у с т а н о в и л а :

У травні 2012 року Управління Пенсійного
фонду України в м. Нова Каховка
Херсонської області звернулось до
Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
Акціонерного товариства закритого
типу «Гідромонтаж» про стягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій на суму 59360,73 грн.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 09 квітня 2013
року, позовні вимоги задоволено
частково: стягнуто з акціонерного
товариства закритого типу
«Гідромонтаж» на користь Управління
Пенсійного фонду України в м. Нова
Каховка Херсонської області витрати на
виплату та доставку пільгових пенсій
за березень, квітень 2012 року у розмірі
54405,81 грн.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями та посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, Управління
Пенсійного фонду України в м. Нова
Каховка Херсонської області
звернулося з касаційною скаргою, у якій
просить оскаржувані рішення скасувати
та задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на підприємстві
Акціонерного товариства закритого
типу «Гідромонтаж» працювали за
списком № 2 пенсіонери: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26,
ОСОБА_27, ОСОБА_28, які пішли на пенсію на
пільгових умовах відповідно до пунктів
«б»-«з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Суди вірно виходили з того, що за
змістом пункту 2 Прикінцевих положень
Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, роботах
з особливо шкідливими й важкими
умовами праці за Списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за Списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через такі фонди особам, зазначеним в
абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону № 1058-ІV
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом № 1788-ХІІ. У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 Закону № 1058-ІV. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій до набрання
чинності Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачався частиною
другою статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" від 5 листопада
1991 року №1788-ХІІ, за якою підприємства
та організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду України плату, що покриває
витрати на виплату і доставку пенсій
відповідно до пунктів "б"-"з" цієї статті
до досягнення працівником пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 цього
Закону, в розмірі 50 процентів по
пенсіях, призначених у 1991 році, 60
процентів - у 1992 році, 70 процентів -у 1993
році, 80 процентів -у 1994 році, 90 процентів
- у 1995 році і 100 процентів -З 1996 року.
Законом України "Про внесення змін до
деяких законів України" від 17.02.2000 року
№1461-111 вказане положення частини
другої статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" було виключено
з одночасним внесенням змін до Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування".

Згідно з абзацом четвертим пункту 1
статті 2 Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" від 26 червня 1997 року
№400/97-ВР об'єктом оподаткування для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону (до таких
платників належить відповідач), є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" (зокрема,
особам, які були зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком №2
виробництв. робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України). Абзацом третім
пункту 1 статті 4 цього Закону на
обов'язкове державне пенсійне
страхування встановлюється ставка
збору в розмірі 100 відсотків від об'єкта
оподаткування, визначеного абзацом
четвертим пункту 1 статті 2 цього
Закону.

Необхідність відшкодування витрат на
виплату і доставку цих пенсій
передбачена Законом України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування", а порядок відшкодування -
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, яка затверджена постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 р. N 21-1 та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України від 16.01.2004
р. N 64/8663 (далі -Інструкція).

Згідно із пунктом 6.1 Інструкції,
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 "Прикінцевих положень" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Пунктами 6.4 - 6.8 Інструкції встановлено,
що розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду; щорічно в
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до частини 2 "Прикінцевих
положень" цього Закону (згідно з
додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з дня прийняття
рішення про призначення нової пенсії.
Розрахунки складаються на підставі
відомостей відділів з призначення
пенсій органів Пенсійного фонду, які
подаються згідно з додатком 8 до 1 січня
поточного року та протягом 10 днів з дня
прийняття рішення про призначення
нової пенсії. Додаткові пенсії,
доплати, надбавки і та підвищення
призначені відповідно до
законодавства України, не включаються
до розміру фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій, що
підлягають відшкодуванню.
Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фондуй зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій.
призначених на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.10 розділу 6 Інструкції
у разі призначення пенсій на пільгових
умовах особам, які мають необхідний
стаж роботи не за місцем призначення
цієї пенсії. орган Пенсійного фонду за
місцем призначення пенсії надсилає
повідомлення згідно з додатками,
зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції
для зазначених підприємств у двох
примірниках через орган Пенсійного
фонду за місцезнаходженням цього
підприємства.

Відповідно до п. 6.8 вказаної вище
Інструкції підприємства щомісяця до
25-го числа вносять до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Також судами попередніх інстанцій
встановлено, що працівник АТЗТ
«Гідромонтаж» ОСОБА_5 був звільнений з
підприємства 14.03.1980 року та працівник
ОСОБА_19, також звільнений 19.11.1979 року та
отримали стаж роботи до 01.01.1992 року і не
працювали в подальшому на
підприємстві. Таким чином вони,
втратили на пільгові пенсії за
березень та квітень 2012 року. Оскільки
особі, яка до 1.01.1992 року набула
необхідний стаж роботи із шкідливими і
важкими умовами праці, що дає право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах згідно із Списками №1,
№2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників і після цієї дати не
працювала на роботах із важкими і
шкідливими умовами праці, пенсія
призначається згідно із ст. 100 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції, з висновком якого погодився
суд апеляційної інстанції,
ґрунтується на вірно встановлених
фактичних обставинах справи, яким дана
належна юридична оцінка, правильно
застосовані норми матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини, та
не допущено порушень процесуального
закону, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи, доводи викладені в касаційній
скарзі не спростовують висновків суду
першої та апеляційної інстанції, тому
підстави для скасування або зміни
рішення відсутні.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

З урахуванням викладеного, судами
першої і апеляційної інстанцій
винесено законні і обґрунтовані
рішення, постановлені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для їх скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Нова
Каховка Херсонської області залишити
без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2012
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 09 квітня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
ухвалення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав
передбачених ст.ст. 237-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: (підписи)