Справа № 804/15234/13-а
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 рокусправа № 804/15234/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Чередниченко В.Є.,

суддів:
Суховарова А.В., Кругового О.О.,

за участю секретаря судового
засідання: Яковенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
грудня 2013 року у справі №804/15234/13-а за
позовом Українсько-Латвійського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Гулібат» до
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Українсько-Латвійське товариство з
обмеженою відповідальністю «Гулібат»
15 листопада 2013 року звернулось до суду
з позовом до Західно-Донбаської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області згідно якого просить - визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача
№ від 06.11.2013 року про зобов'язання
позивача сплатити штраф у розмірі 20% у
сумі 33508,27 грн. за платежем орендна
плата з юридичних осіб.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що вказане податкове
повідомлення-рішення повинно бути
скасоване, оскільки висновки
відповідача щодо порушення позивачем
термінів сплати самостійно
визначеного грошового зобов'язання
плати за землю, викладені у акті №
223/153/24601164 від 21.10.2013 року (далі - акт
перевірки), на підставі якого його було
прийнято є безпідставними та
необґрунтованими.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
грудня 2013 року адміністративний позов
задоволено. Суд визнав протиправним та
скасував податкове
повідомлення-рішення відповідача
№ від 06.11.2013 року.

Постанова суду мотивована тим, що
відповідачем не доведена
правомірність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції відповідач оскаржив
її до апеляційного суду з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, а саме не
застосування до спірних відносин
положень ст. 126 ПК України. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою у задоволені позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло підтвердження під час розгляду
апеляційної скарги, що 30 травня 2012 р.
відповідачем було прийняте рішення №
8257/10/19 про розстрочення податкового
боргу TOB «Гулібат» на загальну суму
292918,98 грн., у т.ч. основний платіж - 87937,80
грн., штраф - 88671,34, пеня - 116309,84 грн.

На підставі вказаного рішення між
відповідачем та позивачем було
укладено договір від 30.05.2013 року № 12/19
про розстрочення всього податкового
боргу станом на 30.05.2013 року.

Усі зобов'язання по сплаті за
розстроченим податковим боргом були
виконані позивачем у повному обсязі у
визначені вказаним договором строки,
що підтверджується квитанціями № ПН 662
від 27.06.2012 р. на суму - 44 150,00 грн., № ПН 4126
від 04.07.2012 р. на суму - 218,71 грн., № ПН 19897
від 26.07.2012 р. на суму - 43 900,00 грн., № ПН 21858
від 30.07.2012 р. на суму - 182,05 грн., № ПН 197318
від 30.07.2012 р. на суму - 44 150,00 грн., № ПН 17
від 28.09.2012 р. на суму - 41 900,00 грн., № ПН 28
від 28.09.2012 р. на суму 1 000,00 грн., № ПН 26 від
28.09.2012 р. на суму - 743,00 грн., № ПН 24747 від
29.10.2012 р. на суму - 41 900,00 грн., № ПН 24749 від
29.10.2012 р. на суму - 950,00 грн., № ПН 24750 від
29.10.2012 р. на суму - 600,00 грн., № ПН 24182 від
29.11.2012 р. на суму - 41 900,00 грн., № ПН 24185 від
29.11.2012 р. на суму - 900,00 грн., № ПН 24192 від
29.11.2012 р. на суму - 381,98 грн., № ПН 21603 від
24.12.2012 р. на суму - 176,92 грн., № ПН 21604 від
24.12.2012 р. на суму - 650,00 грн., № ПН 21600 від
24.12.2012 р. на суму - 41 518,98 грн., № ПН 16 від
29.12.2012 р. на суму - 6 370,26 грн.

21 жовтня 2013 року відповідачем
проведено камеральну перевірку
податкової звітності орендної плати за
землю Українсько-Латвійського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Гулібат".

За результатами вказаної перевірки
відповідачем складено акт № 223/153/24601164
від 21.10.2013 року в якому зроблено
висновок про порушення позивачем
термінів сплати самостійно
визначеного грошового зобов'язання
плати за землю (код бюджетної
класифікації 13050200) протягом строків
визначених п.57.1 ст.57 Податкового
кодексу України (а.с.6,7).

На підставі акта перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 06.11.2013
року про зобов'язання позивача за
порушення строків сплати грошового
зобов'язання в розмірі 167541,35 грн.
сплатити штраф у розмірі 33508,27 грн. (а.с.
9).

Правомірність та обґрунтованість
вказаного рішення відповідача є
предметом спору переданого на
вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між
сторонами та задовольняючи позов, суд
першої інстанції дійшов висновку про
те, що спірне рішення відповідача
прийняте не на підставі та не у спосіб,
що передбачені Податковим кодексом
України, оскільки у зв'язку з
розстроченням податкового боргу та
встановлення інших строків для його
сплати, підстави для застосування до
позивача штрафу за порушення строків
сплати податкового боргу відсутні.

Згідно зі ст. 100 Податкового кодексу
України № 2755-VI від 02.12.2010 року (далі - ПК
України) розстроченням, відстроченням
грошових зобов'язань або податкового
боргу, є перенесення строків сплати
платником податків його грошових
зобов'язань або податкового боргу під
проценти.

Пунктом 100.13 цієї статті, встановлено,
що порядок розстрочення та
відстрочення грошових зобов'язань або
податкового боргу платника податків
встановлюється центральним органом
державної податкової служби або
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
митної справи в межах їх повноважень.

Згідно з пунктом 31.1 ст.31 ПК України
строком сплати податку та збору
визнається період, що розпочинається з
моменту виникнення податкового
обов'язку платника податку із сплати
конкретного виду податку і
завершується останнім днем строку,
протягом якого такий податок чи збір
повинен бути сплачений у порядку,
визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з ст.32 ПК України, зміна строку
сплати податку здійснюється шляхом
перенесення встановленого податковим
законодавством строку сплати податку
на більш пізній строк. Зміна строку
сплати податку здійснюється зокрема у
формі розстрочки, не скасовує діючого і
не створює нового податкового
обов'язку.

Відповідно до п.57.1 ст. 57 ПК України
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий агент зобов'язаний сплатити
суму податкового зобов'язання (суму
нарахованого (утриманого) податку),
самостійно визначеного ним з доходу, що
виплачується на користь платника
податку - фізичної особи та за рахунок
такої виплати, у строки, передбачені
цим Кодексом.

Суму податкового зобов'язання,
визначену у митній декларації, платник
податків зобов'язаний сплатити до/або
на день подання митної декларації.

Пунктом 126.1 ст. 126 ПК України
встановлено, що 126.1. У разі якщо платник
податків не сплачує узгоджену суму
грошового зобов'язання та/або
авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах: при затримці до 30
календарних днів включно, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 10
відсотків погашеної суми податкового
боргу; при затримці більше 30
календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Як вбачається з матеріалів справи
податковий борг, за невчасну сплату
якого нараховано штраф, виник до
укладання договору про розстрочення
податкового боргу.

Таким чином суд першої інстанції
враховуючи положення вказаних
правових норм, та вірно встановивши
обставини укладання між позивачем та
відповідачем договору про
розстрочення податкового боргу від
30.05.2012 року № 12/19 на суму 292 918,98 грн.,
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що строки проведення платежів за
договором про розстрочення
податкового боргу встановлені для
позивача цим договором, тому у
відповідача не було законних підстав
для застосування до позивача штрафних
санкцій в порядку ст.126 Податкового
кодексу України, яка встановлює
відповідальність виключно за
порушення граничних строків погашення
податкових зобов'язань, встановлених
саме цим Кодексом.

На підставі зазначеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що суд
першої інстанції під час розгляду цієї
справи об'єктивно, повно та всебічно
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи, дав їм
правильну юридичну оцінку і ухвалив
законне, обґрунтоване рішення без
порушень норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому постанову суду
першої інстанції у цій справі
необхідно залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198,
статтями 205, 206 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Західно-Донбаської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області - залишити без задоволення, а
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
грудня 2013 року у справі №804/15234/13-а - без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений 28
листопада 2014 року.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.В. Суховаров

Суддя:
О.О. Круговий