Справа № 826/12972/14
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2014 року 10:30
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Аблова Є.В.;
при секретарі Мальчик І.Ю.,
представників позивача: Данилюк В.О.,
представника відповідача: Шендрика
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Тауер Білдінг» до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправним та
скасування рішення,-
Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправним та
скасування рішення, обґрунтовуючи свої
позовні вимоги тим, що подана позивачем
податкова декларація з ПДВ за травень
2014 року містила усі передбачені п.п.48.3
та 48.4 обов'язкові реквізити, а відтак
відмова контролюючого органу у
прийняті уточнюючого розрахунку є
протиправною, а лист-повідомлення «про
відмову у прийнятті» підлягає
В позовній заяві позивач просить суд
визнати протиправним та скасувати
рішення ДПІ у Печерському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві, оформлене у
вигляді листа-повідомлення «Про
відмову у прийнятті» від 23 липня 2014
року №34181/10/26-55-18-04-10 щодо невизнання
податковою декларацією уточнюючого
розрахунку податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за звітний (податковий) період
липень 2014 року, що містить уточнені
показники за червень 2014 р.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала в повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив суд відмовити в задоволенні
позовних вимог, зазначивши, що
оскаржуваним листом повідомлено
позивачу, що уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за звітний (податковий) період
за червень, що містить уточнені
показники за травень 2014 року
вважається невизнаний як податкова
декларація, оскільки податкова
декларація з податку на додану
вартість за звітний (податковий) період
травень 2014 року була не визнана. Також,
представник відповідача зазначив, що у
рішенні було допущено описку відносно
того, що звітна декларація за липень 2014
року містить уточнені показники за
червень 2014 року, але ТОВ "Тауер Білдінг"
була надіслана звітна декларація за
червень 2014 року, що містить уточнені
показники за травень 2014 року.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши
представника позивача, представника
відповідача, суд дійшов наступних
висновків.

Державна податкова інспекція у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві листом №34181/10/26-55-18-04-10 від 23.07.2014
року «Про відмову у прийнятті»
повідомила ТОВ «Тауер Білдінг», що
оскільки звітна податкова декларація з
податку на додану вартість за звітний
(податковий) період травень 2014 року
була не визнана як податкова
декларація, про що було повідомлено
листом, то керуючись ст. 48 п. 48.7 та ст. 49
п. 49.11, уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за звітний (податковий) період
липень 2014 року, що містить уточнені
показники за червень 2014 року,
вважається невизнаний як податкова
декларація.

Даний листом позивачу запропоновано
надати звітну податкову декларацію з
податку на додану вартість за
відповідний звітний (податковий)
період, складену належним чином.

Незгода позивача з наведеними в листі
висновками податкового органу
зумовила звернення з даним
адміністративним позовом до суду, при
вирішенні якого суд виходить з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«Тауер Білдінг» направило до ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві податкову декларацію з ПДВ за
травень 2014 року з додатками.

Дана податкова декларація отримана
податковим органом 23.06.2014 року.

Порядок подання податкової декларації
до контролюючих органів регулює ст. 49
ПК України, згідно якої податкова
декларація подається за звітний період
в установлені цим Кодексом строки
контролюючому органу, в якому
перебуває на обліку платник податків.
Платник податків зобов'язаний за
кожний встановлений цим Кодексом
звітний період подавати податкові
декларації щодо кожного окремого
податку, платником якого він є,
відповідно до цього Кодексу незалежно
від того, чи провадив такий платник
податку господарську діяльність у
звітному періоді.

Відповідно до п. 49.5 ст. 49 ПК України у
разі надсилання податкової декларації
поштою, платник податку зобов'язаний
здійснити таке відправлення на адресу
відповідного контролюючого органу не
пізніше ніж за десять днів до
закінчення граничного строку подання
податкової декларації, визначеного
цією статтею, а при поданні податкової
звітності в електронній формі, - не
пізніше закінчення останньої години
дня, в якому спливає такий граничний
строк.

Згідно п. 49.11 ст. 49 ПК України прийняття
податкової декларації є обов'язком
контролюючого органу. Під час
прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають.

Стаття 48 ПК України врегульовує
порядок складення податкової
декларації.

Пунктом 48.3 даної статті визначено, що
податкова декларація повинна містити
такі обов'язкові реквізити: тип
документа (звітний, уточнюючий, звітний
новий); звітний (податковий) період, за
який подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника
податків згідно з реєстраційними
документами; код платника податків
згідно з Єдиним державним реєстром
підприємств та організацій України або
податковий номер; реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серію та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний
контролюючий орган і мають відмітку у
паспорті); місцезнаходження (місце
проживання) платника податків;
найменування контролюючого органу, до
якого подається звітність; дата
подання звіту (або дата заповнення -
залежно від форми); ініціали, прізвища
та реєстраційні номери облікових
карток або інші відомості, визначені в
абзаці сьомому цього пункту, посадових
осіб платника податків; підписи
платника податку - фізичної особи
та/або посадових осіб платника податку,
визначених цим Кодексом, засвідчені
печаткою платника податку (за
наявності).

Крім того, згідно п.48.4 ст. 48 ПК України у
окремих випадках, коли це відповідає
сутності податку або збору та є
необхідним для його адміністрування,
форма податкової декларації додатково
може містити такі обов'язкові
реквізити: відмітка про звітування за
спеціальним режимом; код виду
економічної діяльності (КВЕД); код
органу місцевого самоврядування за
КОАТУУ; індивідуальний податковий
номер згідно з даними реєстру
платників податку на додану вартість
за звітний (податковий) період.

Відповідно до пп. 49.11.1 п.49.11 ст. 49 ПК
України у разі подання платником
податків до контролюючого органу
податкової декларації, заповненої з
порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4
статті 48 цього Кодексу, такий
контролюючий орган зобов'язаний надати
такому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови: у
разі отримання такої податкової
декларації, надісланої поштою або
засобами електронного зв'язку, -
протягом п'яти робочих днів з дня її
отримання.

Представник відповідача надав до суду
копію листа №29841/10/26-55-15-05-10 від 25.06.2014
року «Про невизнання звітних
документів» як доказ повідомлення
позивача про невизнання податкової
декларації з податку на додану
вартість за травень 2014 року у підстав
заповнення її з порушенням вимог
чинного законодавства, а саме -
невідповідність даних щодо посадових
осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Водночас доказів вручення даного листа
позивачу чи надіслання його засобами
поштового зв'язку на адресу ТОВ «Тауер
Білдінг» відповідачем до суду не
надано, що підтверджує доводи позивача
в частині неповідомлення останнього
про невизнання податкової декларації з
податку на додану вартість за травень
2014 року податковою звітністю.

Відповідно до п. 49.9 ст. 49 ПК України за
умови дотримання платником податків
вимог цієї статті посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана зареєструвати податкову
декларацію платника датою її
фактичного отримання контролюючим
органом.

За умови дотримання вимог,
встановлених статтями 48 і 49 цього
Кодексу податкова декларація, надана
платником, також вважається прийнятою,
зокрема, у разі, якщо контролюючий
орган із дотриманням вимог пункту 49.11
цієї статті не надає платнику податків
повідомлення про відмову у прийнятті
податкової декларації або у випадках,
визначених цим пунктом, не надсилає
його платнику податків у встановлений
цією статтею строк.

Крім того, суд звертає увагу, що в
рішенні «Про відмову у прийнятті» від
23.07.2014 р. №34181/10/26-55-18-04-10 відсутні
посилання податкового органу на
реквізити повідомлення, яким, як
зазначив відповідач, відмовлено у
визнанні податкової декларації з
податку на додану вартість за травень
2014 року податковою звітністю.

Зважаючи на наведене, суд приходить до
висновку, що контролюючим органом
безпідставно та необґрунтовано
відмовлено в прийнятті уточнюючого
розрахунку податкових зобов'язань з
ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно
виявлених помилок із зазначенням
уточнених показників за травень 2014
року.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Враховуючи наведене у сукупності, суд
приходить до висновку, що відмовляючи у
прийнятті уточнюючого розрахунку
податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок із зазначенням уточнених
показників за травень 2014 року
відповідач діяв не на підставі та у
спосіб, що не передбачені законами
України.

Частиною 1 статті 2 КАС України
визначено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Тобто, захист прав здійснюється судом у
разі їх порушення.

Водночас, відповідно до п.2 ч. 2 ст. 162 КАС
України суд може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

За таких обставин, враховуючи те, що
судом встановлено порушення
відповідачем прав та законних
інтересів позивача шляхом
протиправної відмови у прийнятті
уточнюючого розрахунку податкових
зобов'язань з ПДВ у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок із зазначенням уточнених
показників за травень 2014 року, суд,
керуючись правом, наданим ст. 11 КАС
України, вважає за необхідне визнати
протиправними дії контролюючого
органу щодо неприйняття уточнюючого
розрахунку до податкової декларації за
травень 2014 року, а для належного
відновлення порушених прав позивача -
зобов'язати податковий орган прийняти
даний уточнюючий розрахунок.

Враховуючи наведене, Окружний
адміністративний суд міста Києва, за
правилами, встановленими ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази та заслухавши пояснення
представників сторін по справі, вважає
заявлені позовні вимоги частково
обґрунтованими та такими, що
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого вирішує справи відповідно до
Конституції України та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. Суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт
владних повноважень, не виконав
покладений на нього обов'язок щодо
доказування правомірності вчинених
ним дій.

Згідно ч. 3 ст. 94 КАС України якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю «Тауер Білдінг»
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Печерському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо
невизнання податковою декларацією
уточнюючого розрахунку податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку виправленням
самостійно виявлених помилок за
звітний (податковий) період червень 2014
року, що містить уточнені показники за
травень 2014 року.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Печерському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві прийняти
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку виправленням
самостійно виявлених помилок за
звітний (податковий) період червень 2014
року, що містить уточнені показники за
травень 2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Судові витрати в сумі 73,08 грн. присудити
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Тауер Білдінг» за
рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Окружний адміністративний суд міста
Києва апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня її
проголошення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилаються особою, яка її
подає, до Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, постанова набирає законної
сили після закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений та
підписаний суддею 13.11.2014 р.

Суддя
Є.В. Аблов