Справа № 821/4158/14
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/4158/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

при секретарі: Осташевському Е.Є.,

за участю позивача ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_2, а також
представників відповідача Гончаренка
А.Ю., Заверюхи К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Херсонській області про визнання
протиправним та скасування наказу про
звільнення з органів внутрішніх справ,
поновлення на посаді та стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до
суду із позовом до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Херсонській області (далі -
відповідач, УМВС України в Херсонській
області), в якому просить визнати
протиправним та скасувати наказ УМВС
України в Херсонській області від
17.09.2014р. №243 о/с про звільнення з органів
внутрішніх справ, поновити його на
посаді помічника начальника з
матеріального забезпечення
Генічеського районного відділу УМВС
України в Херсонській області та
стягнути з відповідача заробітну плату
за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
вказаним наказом відповідач звільнив
його з займаної посади помічника
начальника з матеріального
забезпечення Генічеського РВ УМВС
України в Херсонській області за п. «є»
ст. 64 Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України і це
звільнення є незаконним, оскільки його
підставою були висновки про вчинення
ним дисциплінарного проступку у
вигляді зберігання за місцем
проживання службової документації та
порушення тим самим установлених
правил діловодства, з чим позивач не
погоджується, так як, на його думку, він
таких порушень не допускав.

При цьому позивач посилається на те, що
службову документацію він дійсно
зберігав вдома, але на виконання
вказівок керівництва районного
відділу щодо приведення документів в
належний стан та дозволу на їх
зберігання за місцем проживання.

Також позивач вказує, що його звільнено
з органів внутрішніх справ
безпідставно - без належної перевірки і
по формальних підставах.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовні вимоги
та наполягали на їх задоволенні з
підстав, викладених в позовній заяви та
доповненнях і уточненнях до позовної
заяви від 02.12.2014р.

Представники відповідача у судовому
засіданні заперечували проти
задоволення позову, посилаючись на
необґрунтованість і безпідставність
позовних вимог.

Як вони зазначили, рішення про
звільнення позивача прийнято на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Так, відповідачем у строки та в порядку,
визначеному законодавством,
призначено і проведено службове
розслідування, отримано від позивача
письмові пояснення.

За наслідками розслідування
установлені обставини, які об'єктивно
свідчать про вчинення позивачем
дисциплінарного проступку та тяжкість
якого викликає необхідність
звільнення позивача з органів
внутрішніх справ.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
оцінивши наявні у справі докази у їх
сукупності, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив
службу в органах внутрішніх справ з
09.07.1996р. по 17.09.2014р. на різних посадах, в
тому числі: з 01.06.2011р. по 18.09.2013р. на
посаді старшого інспектора дозвільної
системи сектору охорони громадського
порядку Генічеського РВ УМВС України в
Херсонській області, з 18.09.2013р. по
11.06.2014р. та з 11.06.2014р. по 02.07.2014р. на
посадах дільничного інспектора
міліції та старшого дільничного
інспектора міліції сектору дільничних
інспекторів міліції Генічеського РВ
УМВС України в Херсонській області
відповідно, а також з 02.07.2014р. по 17.09.2014р.
- на посаді помічника начальника
районного відділу з матеріального
забезпечення Генічеського РВ УМВС
України в Херсонській області. Позивач
має спеціальне звання майора міліції.

У зв'язку із надходженням до УМВС
України в Херсонській області 20.08.2014р.
повідомлення про те, що цього ж дня за
місцями мешкання помічника начальника
з ресурсного забезпечення
Генічеського РВ УМВС України в
Херсонській області майора міліції
ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1
працівниками прокуратури Херсонської
області спільно із працівниками
Відділу внутрішньої безпеки у
Херсонській області ДВБ МВС України
проводилися обшуки, відповідачем
наказом від 20.08.2014р. №937 призначено за
цим фактом службове розслідування.

20.08.2014р. в межах службового
розслідування інспектором з особового
складу управління кадрового
забезпечення УМВС України в
Херсонській області Пацюком М.М.
отримано від позивача пояснення.

Під час проведення службового
розслідування, в тому числі і на
підставі пояснень позивача,
встановлено, що за місцем проживання
позивача було виявлено та вилучено
документацію на встановлення та зняття
з обліку осіб, в яких є в наявності
зброя (службова документація, особові
справи, посвідчення, дозволи, корінці
дозволів).

За наслідками службового
розслідування складено висновок від
08.09.2014р. про вчинення позивачем
дисциплінарного проступку та
наявність підстав для його звільнення.

Наказом УМВС України в Херсонській
області від 08.09.2014р. №171 ОСОБА_1
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності у вигляді звільнення
з органів внутрішніх справ відповідно
із п. «є» ст. 64 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України - за низькі
морально-ділові якості та особисту
недисциплінованість, порушення вимог
п.п. 3.4.1., 3.5.2., 3.5.4. Інструкції з
діловодства в системі Міністерства
внутрішніх справ України, затвердженої
наказом МВС України від 23.08.2012 № 747; п. 469
Переліку документів, що утворюються в
процесі діяльності органів внутрішніх
справ, навчальних закладів,
підприємств, установ, організацій
системи МВС України, із зазначенням
строків зберігання документів, та
Переліку документів, що утворюються в
процесі діяльності внутрішніх військ
МВС України, із зазначенням строків
зберігання документів, затвердженого
наказом МВС України від 04.06.2002 № 519; п. 2.2.
Інструкції про порядок виготовлення,
придбання, зберігання, обліку,
перевезення та використання
вогнепальної, пневматичної, холодної і
охолощеної зброї, пристроїв
вітчизняного виробництва для
відстрілу патронів, споряджених
гумовими чи аналогічними за своїми
властивостями метальними снарядами
несмертельної дії, та патронів до них, а
також боєприпасів до зброї, основних
частин зброї та вибухових матеріалів,
затвердженої наказом МВС України від
21.08.1998 № 622; ст.ст. 1, 7 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України, що виразилось у незаконному
зберіганні за місцем проживання
службової документації.

Реалізовано дисциплінарне стягнення
наказом УМВС України в Херсонській
області від 17.09.2014р. № 243 о/с, яким ОСОБА_1
було звільнено з ОВС за пп. «є» (за
порушення дисципліни) ст. 64 Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з
наступного.

Порядок проходження служби в органах
внутрішніх справ регулюється Законом
України «Про міліцію», Положенням про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29.07.1991р. №114, з
наступними змінами, Дисциплінарним
статутом органів внутрішніх справ
України, прийнятим Законом України від
22.02.2006р. №3460-IV.

За визначенням, наданим у ст.1 Закону
України «Про міліцію», міліція в
Україні - це державний озброєний орган
виконавчої влади, який захищає життя,
здоров'я, права і свободи громадян,
власність, природне середовище,
інтереси суспільства і держави від
протиправних посягань.

Основні завдання міліції, принципи та
правова основа її діяльності, основні
обов'язки міліції установлені ст.ст. 2 -
5, 10 Закону України «Про міліцію»,
відповідно до яких, зокрема, міліція
виконує свої завдання неупереджено, у
точній відповідності з законом; ніякі
виняткові обставини або вказівки
службових осіб не можуть бути
підставою для будь-яких незаконних дій
або бездіяльності міліції.

Відповідно до ст.ст.18, 20, 25 вказаного
Закону, порядок та умови проходження
служби в міліції регламентуються
Положенням про проходження служби
особовим складом органів внутрішніх
справ, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України.

Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України
затверджується Верховною Радою
України.

Працівник міліції є представником
державного органу виконавчої влади та
при виконанні покладених на нього
обов'язків керується тільки законом,
діє в його межах і підпорядковується
своїм безпосередньому і прямому
начальникам. Ніхто інший, за винятком
уповноважених службових осіб, у
передбачених законом випадках не
вправі втручатися в законну діяльність
працівника міліції.

Працівник міліції у межах повноважень,
наданих цим Законом та іншими
законодавчими актами, самостійно
приймає рішення і несе за свої
протиправні дії або бездіяльність
дисциплінарну чи кримінальну
відповідальність.

Службова особа міліції, яка порушила
вимоги закону або неналежно виконує
свої обов'язки, несе відповідальність у
встановленому порядку.

Порядок та підстави проходження і
припинення служби в органах внутрішніх
справ регулюються Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів
Української РСР від 29 липня 1991 року № 114
(далі - Положення). Сутність службової
дисципліни, обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України стосовно її
дотримання, види заохочень та
дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
визначаються Законом України «Про
дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України».

Пунктом «є» ст. 64 Положення
встановлено, що особи рядового і
молодшого начальницького складу
звільняються зі служби в запас (з
постановкою на військовий облік) за
порушення дисципліни.

Законом України від 22 лютого 2006 року
№3460-IV затверджено Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ
України (далі - Дисциплінарний статут,
Статут).

Статтями 1 та 2 Дисциплінарного статуту
надано визначення службової
дисципліни та дисциплінарного
проступку.

Так, службова дисципліна - це
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах
внутрішніх справ досягається:
створенням належних умов проходження
служби особами рядового і
начальницького складу; набуттям
високого рівня професіоналізму;
забезпеченням гласності та
об'єктивності під час проведення
оцінки результатів службової
діяльності; дотриманням законності і
статутного порядку; повсякденною
вимогливістю начальників до підлеглих,
постійною турботою про них, виявленням
поваги до їх особистої гідності;
вихованням в осіб рядового і
начальницького складу високих
моральних і ділових якостей;
забезпеченням соціальної
справедливості та високого рівня
соціально-правового захисту; умілим
поєднанням і правильним застосуванням
заходів переконання, примусу,
дисциплінарного та громадського
впливу; належним виконанням умов
контракту про проходження служби.

Дисциплінарний проступок - це
невиконання чи неналежне виконання
особою рядового або начальницького
складу службової дисципліни.

Відповідно до ст.7 Дисциплінарного
статуту, службова дисципліна базується
на високій свідомості та зобов'язує
кожну особу рядового і начальницького
складу, зокрема: дотримуватися
законодавства, неухильно виконувати
вимоги Присяги працівника органів
внутрішніх справ України, статутів і
наказів начальників; дотримуватися
норм професійної та службової етики;
сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності та статутного порядку; з
гідністю і честю поводитися в
позаслужбовий час, бути прикладом у
дотриманні громадського порядку,
припиняти протиправні дії осіб, які їх
учиняють; берегти та підтримувати в
належному стані передані їй в
користування вогнепальну зброю,
спеціальні засоби, майно і техніку. У
разі виявлення порушень законодавства,
зловживань чи інших правопорушень у
службовій діяльності особа рядового
або начальницького складу повинна
вжити заходів щодо припинення цих
порушень та доповісти про це
безпосередньому або старшому прямому
начальникові.

Згідно із ст.ст. 5, 12 Дисциплінарного
статуту за вчинення дисциплінарних
проступків особи рядового і
начальницького складу несуть
дисциплінарну відповідальність згідно
з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького
складу, яких в установленому
законодавством порядку притягнуто до
адміністративної, кримінальної або
матеріальної відповідальності,
водночас можуть нести і дисциплінарну
відповідальність згідно з цим
Статутом.

Особи рядового і начальницького складу
не несуть дисциплінарної
відповідальності в разі, якщо шкода
завдана правомірними діями внаслідок
сумлінного виконання наказу
начальника або виправданого за
конкретних умов службового ризику.

На осіб рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ за
порушення службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження
про неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка
проводить службове розслідування,
повинні зажадати від порушника надання
письмового пояснення. Небажання
порушника надавати пояснення не
перешкоджає накладенню
дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного
стягнення видається наказ, зміст якого
оголошується особовому складу органу
внутрішніх справ. Зміст наказу
доводиться до відома особи рядового
або начальницького складу, яку
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності, під підпис. У разі
звільнення з посади або звільнення з
органів внутрішніх справ особі
рядового або начальницького складу
видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової
дисципліни накладається лише одне
дисциплінарне стягнення. При
визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо.

Згідно зі статтею 15 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України - звільнення із органів
внутрішніх справ є одним із видів
дисциплінарного стягнення, а стаття 22
цього Статуту в свою чергу передбачає
право накладення дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення з
органів внутрішніх справ начальником,
якому надано право прийняття для
проходження служби в органи внутрішніх
справ.

Судом встановлено, що 20.08.2014р.
працівниками прокуратури Херсонської
області спільно із працівниками
Відділу внутрішньої безпеки у
Херсонській області ДВБ МВС України на
підставі ухвал Комсомольського
районного суду м. Херсона від 18.08.2014р. у
справах №№ 667/6842/14-к, 667/6841/14-к проведено
обшуки за місцями мешкання помічника
начальника з ресурсного забезпечення
Генічеського РВ УМВС України в
Херсонській області майора міліції
ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1.

За наслідками цього в передбаченому
Кримінально-процесуальним кодексом
України порядку складено протоколи
обшуків від 20.08.2014р., за змістом яких у
позивача виявлено та вилучено
документацію на встановлення та зняття
з обліку осіб, в яких є в наявності
зброя (службова документація, особові
справи, посвідчення, дозволи, корінці
дозволів).

Обшуки проводились у присутності
позивача, який підписав протоколи без
зауважень.

У відповідності із ст. 14
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України та
Інструкцією про порядок проведення
службових розслідувань в органах
внутрішніх справ України,
затвердженого наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 12.03.2013 №
230, відповідачем 20.08.2014р. видано наказ №
937 про призначення службового
розслідування за вказаним фактом.

Під час службового розслідування від
позивача отримано пояснення від
20.08.2014р., за змістом яких він визнає факт
зберігання вдома службової
документації на встановлення та зняття
з обліку осіб, в яких є в наявності
зброя, а саме особових справ мисливців.
Вказані письмові пояснення записані зі
слів позивача та ним завірено їх
правильність власним підписом (а.с. 17).

З цього приводу слід також зазначити,
що позивач і під час судового розгляду
не спростував та не заперечував факту
знаходження за місцями його мешкання
службової документації, про що
свідчать як надані ним в судовому
засіданні пояснення, так і зміст
позовної заяви та доповнень та
уточнень до неї від 02.12.2014р.

За наслідками службового
розслідування складено висновок від
08.09.2014р. про вчинення позивачем
дисциплінарного проступку та
наявність підстав для його звільнення,
з яким позивача ознайомлено 17.09.2014р.

Відповідно до цього висновку позивач
вчинив дисциплінарний проступок, який
полягав у незаконному зберіганні за
місцем проживання службової
документації та є наслідком
неналежного виконання позивачем
службових обов'язків і порушенням
вимог ст.ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України, п.п.
3.4.1., 3.5.2., 3.5.4. Інструкції з діловодства в
системі Міністерства внутрішніх справ
України, затвердженої наказом МВС
України від 23.08.2012 № 747; п. 469 Переліку
документів, що утворюються в процесі
діяльності органів внутрішніх справ,
навчальних закладів, підприємств,
установ, організацій системи МВС
України, із зазначенням строків
зберігання документів, та Переліку
документів, що утворюються в процесі
діяльності внутрішніх військ МВС
України, із зазначенням строків
зберігання документів, затвердженого
наказом МВС України від 04.06.2002 № 519; п. 2.2.
Інструкції про порядок виготовлення,
придбання, зберігання, обліку,
перевезення та використання
вогнепальної, пневматичної, холодної і
охолощеної зброї, пристроїв
вітчизняного виробництва для
відстрілу патронів, споряджених
гумовими чи аналогічними за своїми
властивостями метальними снарядами
несмертельної дії, та патронів до них, а
також боєприпасів до зброї, основних
частин зброї та вибухових матеріалів,
затвердженої наказом МВС України від
21.08.1998 № 622.

Наказом УМВС України в Херсонській
області від 08.09.2014р. №171 ОСОБА_1
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності у вигляді звільнення
з органів внутрішніх справ відповідно
із п. «є» ст. 64 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України - за низькі
морально-ділові якості та особисту
недисциплінованість, порушення вимог
вказаних вище нормативних актів, що
виразилось у незаконному зберіганні за
місцем проживання службової
документації.

Позивача з указаним наказом
ознайомлено 17.09.2014р., про що свідчить
його власний підпис

Слід зазначити, що цей наказ позивачем
не оскаржений і у даному позові не
ставиться питання про правомірність
застосування до нього дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення.

В той же час, ст.ст.14, 18 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України передбачено, що про накладення
дисциплінарного стягнення видається
наказ, зміст якого оголошується
особовому складу органу внутрішніх
справ.

Дисциплінарне стягнення виконується
негайно, але не пізніше місяця з дня
його накладення, не враховуючи періоду
перебування особи рядового або
начальницького складу у відпустці,
відрядженні або її тимчасової
непрацездатності. Після закінчення
цього строку дисциплінарне стягнення
не виконується.

Такі дисциплінарні стягнення, як
звільнення з посади, пониження в
спеціальному званні та звільнення з
органів внутрішніх справ, вважаються
виконаними після видання наказу по
особовому складу.

Відповідно до вказаних правових норм,
накладене наказом від 08.09.2014р. №171
дисциплінарне стягнення виконано
(реалізовано) наказом УМВС України в
Херсонській області від 17.09.2014р. № 243
о/с, яким ОСОБА_1 було звільнено з ОВС за
пп. «є» (за порушення дисципліни) ст. 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ.

Саме цей наказ і є предметом спору у
даній справі, з чого суд робить
висновок про обрання позивачем
неналежного способу захисту своїх
прав, свобод та інтересів, які він
вважає порушеними, оскільки реальний і
безпосередній вплив на такі права і
свободи має саме наказ від 08.09.2014р. №171
про накладення дисциплінарного
стягнення, а не оскаржений наказ, яким
це стягнення виконано.

Тому суд на виконання покладених на
нього КАС України завдань перевіряє
також і обставини притягнення позивача
до дисциплінарної відповідальності та
приходить до наступних висновків.

Притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності за
установлених судом вище обставин
вчинено відповідачем з дотриманням
установлених Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ України
строків та процедури, зокрема,
відповідачем призначено та проведено
службове розслідування, отримано від
позивача письмові пояснення,
установлено факт порушення ним
службової дисципліни, яке є підставою
для застосування дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення.

Позивач в ході службового
розслідування та судового розгляду не
спростував факту вчинення ним тих дій,
які кваліфіковані відповідачем як
дисциплінарний проступок.

Суд вважає, що вчинення позивачем
дисциплінарного проступку належним
чином встановлено відповідачем в ході
службового розслідування, що
підтверджується наявними матеріалами
справи: поясненнями від 20.08.2014р.,
протоколами обшуків від тієї ж дати,
висновком службового розслідування
від 08.09.2014р.

Доводи позивача про помилковість
висновків щодо вчинення ним службового
проступку суд вважає необґрунтованими.

Так, його посилання на правомірність
зберігання за місцем проживання
службової документації, які
обґрунтовані ним начебто наданим йому
керівництвом усним дозволом забрати її
додому для приведення в належний стан
та знищення частини документів, які є
непотрібними, спростовується змістом
Інструкції з діловодства в системі
Міністерства внутрішніх справ України,
затвердженої наказом МВС України від
23.08.2012 № 747; Переліку документів, що
утворюються в процесі діяльності
органів внутрішніх справ, навчальних
закладів, підприємств, установ,
організацій системи МВС України, із
зазначенням строків зберігання
документів, та Переліку документів, що
утворюються в процесі діяльності
внутрішніх військ МВС України, із
зазначенням строків зберігання
документів, затвердженого наказом МВС
України від 04.06.2002 № 519; Інструкції про
порядок виготовлення, придбання,
зберігання, обліку, перевезення та
використання вогнепальної,
пневматичної, холодної і охолощеної
зброї, пристроїв вітчизняного
виробництва для відстрілу патронів,
споряджених гумовими чи аналогічними
за своїми властивостями метальними
снарядами несмертельної дії, та
патронів до них, а також боєприпасів до
зброї, основних частин зброї та
вибухових матеріалів, затвердженої
наказом МВС України від 21.08.1998 № 622,
якими такі дії заборонені і позивач
відповідно до ст.ст.19, 60 Конституції
України, ст.4 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України,
ст.ст.5, 20, 25 Закону України «Про
міліцію» не був зобов'язаний
виконувати вказівки керівництва, які
суперечать законодавству.

З огляду на викладене та положення
ст.ст.1, 7 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх України, суд вважає
доведеними обставини порушення
позивачем службової дисципліни.

Вчинені позивачем дії суперечать
сутності його правового статусу як
посадової особи органу внутрішніх
справ та покладеним на нього чинним
законодавством завдань із захисту
життя, здоров'я, прав і свобод громадян,
інтересів суспільства і держави від
протиправних посягань, запобігання
правопорушенням та їх припинення,
виявлення і розкриття злочинів,
розшуку осіб, які їх вчинили, а також
охорони і забезпечення громадського
порядку.

Аналізуючи норми Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх України,
суд приходить також до висновку, що
підставою для притягнення до
дисциплінарної відповідальності
слугує сам факт порушення особою
службової дисципліни, а не настання
будь-яких негативних наслідків, які
враховуються тільки для визначення
тяжкості проступку.

Отже, для висновку про вчинення
позивачем дисциплінарного проступку
та притягнення його до дисциплінарної
відповідальності не є обов'язковим
виникнення яких-небудь негативних
наслідків внаслідок дій позивача чи
заподіяння ними шкоди.

Також слід звернути увагу на те, що
позивачем не оскаржуються рішення та
дії відповідача щодо притягнення його
до дисциплінарної відповідальності, а
предметом позову є лише наказ
відповідача про виконання вже
накладеного дисциплінарного
стягнення, при цьому позивач не
наводить жодних обґрунтувань щодо
протиправності такого рішення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд вважає, що
відповідачем спростовано належними та
допустимими доказами доводи позивача
про незаконність його звільнення.

Таким чином, суд вважає, що вимоги
позивача про визнання протиправним
наказу УМВС України в Херсонській
області від 17.09.2014р. № 243 о/с є
безпідставними, як і доводи позивача
щодо його незаконного звільнення,
оскільки при визначенні виду
дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення, відповідачем проведено
службове розслідування з метою
з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку та
враховано характер та тяжкість
вчиненого позивачем проступку, а тому
звільнення позивача оскарженим
наказом було здійснене з дотриманням
вимог Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ. Отже, безпідставною є
і вимога позивача про поновлення його
на посаді та стягнення заробітку за час
вимушеного прогулу.

За таких обставин суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність
підстав для їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України,
суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 08 грудня 2014 р.

Суддя
Пекний А.С.

кат. 12.3