Справа № 825/3729/14
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2014 року
Чернігів Справа №
825/3729/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого-судді
- Д'якова В.І.,

за участю секретаря
- Воєдило Л.П.,

представника позивача
- Любченко О.В.,

представника відповідача
- Веремія І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області до відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
районного управління юстиції
Чернігівської області про визнання дій
неправомірними, скасування постанови
та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області (далі - УПФУ в Чернігівському
районі, позивач) звернулось до суду з
адміністративним позовом до відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського районного управління
юстиції Чернігівської області (далі -
відділ ДВС Чернігівського РУЮ,
відповідач), в якому просить суд:
протиправними дії відповідача щодо
відмови у відкритті виконавчого
провадження за виконавчим листом №
825/3129/14 про стягнення з Публічного
акціонерного товариства
науково-виробниче об'єднання
«Чернігівеліткартопля» на користь
УПФУ в Чернігівському районі боргу в
сумі 8119,78 грн. та зобов'язати прийняти
виконавчий лист до виконання та
відкрити виконавче провадження;
скасувати постанову відділу ДВС
Чернігівського РУЮ про відмову у
відкритті виконавчого провадження за
виконавчим листом № 825/3129/14.

Позовна заява мотивована тим, що 10.11.2014
заступником начальника відділу ДВС
Чернігівського РУЮ Веремієм І.М.,
винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження, за
виконавчим листом № 825/3129/14, у зв'язку з
тим, що виконавчий лист не відповідає
вимогам статті 18 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме: в графі
виконавчого листа «судове рішення
набрало законної сили» зазначено
«негайне виконання», тобто - не вказано
дату набрання законної (юридичної) сили
рішенням. Позивач вважає оскаржувану
постанову незаконною, оскільки
відповідно до частини 2 статті 257 КАС
України судове рішення, яке набрало
законної сили або яке належить
виконати негайно, є підставою для його
виконання.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував, просив відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на те,
що дії державного виконавця щодо
винесення постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження є
правомірними та такими, що вчинені на
підставі та відповідно до Закону
України «Про виконавче провадження»,
оскільки виконавчий документ не
відповідав вимогам статті 18 Закону
України «Про виконавче провадження»,
зокрема у виконавчому документі не
було вказано дату набрання рішення
законної (юридичної) сили. Тому, на
підставі п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження», 10.11.2014
заступником начальника відділу ДВС
Чернігівського РУЮ Веремієм І.М.,
винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд виходить із наступного.

Судом встановлено, що постановою
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 20.10.2014 по
справі №825/3129/14 адміністративний позов
УПФУ в Чернігівському районі
задовольнити повністю. З Публічного
акціонерного товариства
науково-виробниче об'єднання
«Чернігівеліткартопля» стягнуто на
користь УПФУ в Чернігівському районі
8119 грн. 78 коп. боргу по сплаті різниці
між сумою пенсії, призначеної за
Законом України «Про наукову і
науково-технічну діяльність» та сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
його наукові працівники (а.с.4).

Постанова суду підлягала негайному
виконанню.

На виконання рішення суду, 21.10.2014
Чернігівським окружним
адміністративним судом було видано
виконавчий лист (а.с.5).

07.11.2014 на адресу відповідача надійшов
виконавчий лист № 825/3129/14, виданий
Чернігівським окружним
адміністративним судом 21.10.2014, про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства науково-виробниче
об'єднання «Чернігівеліткартопля» на
користь УПФУ в Чернігівському районі
8119 грн. 78 коп. боргу по сплаті різниці
між сумою пенсії, призначеної за
Законом України «Про наукову і
науково-технічну діяльність» та сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
його наукові працівники (а.с. 28).

У виконавчому листі, зокрема,
зазначено, що судове рішення підлягає
негайному виконанню.

10.11.2014 заступником начальника відділу
ДВС Чернігівського РУЮ Веремієм І.М.
винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження на
підставі п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження», у
зв'язку з тим, що виконавчий документ не
відповідає вимогам ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження», а саме: у
виконавчому документі не вказано дату
набрання законної (юридичної) сили
рішення (а.с. 26).

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на
наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначено Законом України «Про
виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2
Закону України «Про виконавче
провадження» примусове виконання
рішень покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України. Примусове виконання рішень
здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України «Про
державну виконавчу службу».

При цьому, відповідно до частини 1
статті 6 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Права та обов'язки державного
виконавця визначені статтею 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
якою, крім іншого, передбачено, що
державний виконавець: здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Частиною 2 статті 17 Закону України «Про
виконавче провадження», передбачено,
що державною виконавчою службою
підлягають виконанню, зокрема,
виконавчі листи.

Вимоги до виконавчих документів
передбачені статтею 18 Закону України
«Про виконавче провадження». Так, у
виконавчому документі зазначаються:
назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали; дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ; повне
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;
резолютивна частина рішення; дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Як вбачається з оскаржуваної
постанови, підставою для відмови у
відкритті виконавчого провадження
було те, що виконавчий документ не
відповідав вимогам статті 18 Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме: у виконавчому документі не
вказано дату набрання законної
(юридичної) сили рішення.

При прийнятті оскаржуваної постанови
відповідач керувався пунктом 6 частини
1 статті 26 Закону України «Про
виконавче провадження», відповідно до
якого державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження,
зокрема, у разі невідповідності
виконавчого документа вимогам,
передбаченим статтею 18 цього Закону.

Разом з тим, згідно пункту 3 частини 1
статті 26 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі якщо рішення, на
підставі якого видано виконавчий
документ, не набрало законної
(юридичної) сили, крім випадків, коли
воно у встановленому законом порядку
допущено до негайного виконання.

Відповідно до частини 2 статті 257 КАС
України судове рішення, яке набрало
законної сили або яке належить
виконати негайно, є підставою для його
виконання.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що не зазначення у
виконавчому документі дати набрання
законної (юридичної) сили рішення, при
його негайному виконанні, не є
підставою для відмови у відкритті
виконавчого провадження, відповідно до
пункту 6 частини 1 статті 26 Закону
України «Про виконавче провадження».

Таким чином, адміністративний позов в
частині визнання протиправними дій
відповідача щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження за виконавчим
листом №825/3129/14 про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
науково-виробниче об'єднання
«Чернігівеліткартопля» на користь
УПФУ в Чернігівському районі боргу в
сумі 8119,78 грн., а також скасування
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 10.11.2014 ВП №
45383139 за виконавчим листом № 825/3129/14,
підлягає задоволенню за
обґрунтованістю.

Що стосується вимоги УПФУ в
Чернігівському районі про зобов'язання
відповідача прийняти виконавчий лист
до виконання та відкрити виконавче
провадження, то суд відмовляє в її
задоволенні, оскільки відповідно до
частини 1 статті 25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Таким чином, відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого документа є виключною
компетенцією державного виконавця.

Приймаючи рішення, суд не може
підміняти державний орган,
зобов'язуючи його вчиняти дії та давати
вказівки, які б свідчили про вирішення
питань, які належать до компетенції
такого суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

При вирішенні даної справи судом були
враховані положення частини 3 статті 2,
частини 1 статті 11 та частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів правомірність
своїх дій та прийнятих рішень.

Згідно з частин 1, 3 статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
управління Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області до відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
районного управління юстиції
Чернігівської області про визнання дій
неправомірними, скасування постанови
та зобов'язання вчинити певні дії,
підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 104, 122, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області задовольнити частково.

Визнати протиправними дії відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського районного управління
юстиції Чернігівської області щодо
відмови у відкритті виконавчого
провадження за виконавчим листом №
825/3129/14 про стягнення з Публічного
акціонерного товариства
науково-виробниче об'єднання
«Чернігівеліткартопля» на користь
управління Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області боргу в сумі 8119,78 грн.

Скасувати постанову відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
районного управління юстиції
Чернігівської області про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
10.11.2014 ВП № 45383139 за виконавчим листом №
825/3129/14.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
підпис В.І. Д'яков

З оригіналом згідно.

Суддя
В.І. Д'яков