Справа № 815/4257/14
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

18 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/4257/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Єфіменко К. С.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Приморському районі
м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 12 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нове
місто-інвестиції» до Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю (далі ТОВ) «Нове
місто-інвестиції» звернулось до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Приморському районі
м.Одеси Головного управління (далі ДПІ
у Приморському районі м.Одеси ГУ)
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення від
17.03.2014 року №, яким позивачу
нарахувано податкове зобов'язання з
ПДВ на суму 2 234 828 грн. та застосовані
штрафні санкцій в розмірі 558 707 грн.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 12 серпня 2014
року позовні вимоги задоволено
повністю. Визнано протиправними та
скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі м.Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області від
17.03.2014 року №.

В апеляційній скарзі ДПІ у
Приморському районі м.Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги ДПІ у Приморському
районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

На підставі наказу керівника ДПІ на
проведення перевірки від 24.01.2014 року
№168 та направлення на проведення
перевірки посадовими особами
відповідача в період з 27.01.2014 року по
13.02.2014 року була проведена виїзна
документальна перевірка позивача з
питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року.

За результатами зазначеної перевірки
був складений акт №-3/38294738 від
20.02.2014 року, на підставі якого було
встановлено заниження податок на
додану вартість на суму 2234800,00 грн., у
зв'язку із порушенням позивачем
положень п.186.1 ст.186, п.п.198.1,198.3,198.6, п.198
ст.198, Податкового кодексу України.

За наслідками проведеної перевірки
відповідачем 17.03.2014 року прийняте
податкове повідомлення-рішення №
про нарахування податкового
зобов'язання з ПДВ на суму 2 234 828 грн. та
штрафних санкцій в розмірі 558 707 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем правомірно
сформовано показник податкового
кредиту з ПДВ за наслідками
господарських операцій з
контрагентами по придбанню речових
прав на об'єкт незавершеного
будівництва та з проведення
передоплати вартості наданих
будівельних робіт на об'єкті
замовника, а тому прийняте
відповідачем
податкове-повідомлення-рішення є
необґрунтованим та підлягає
скасуванню.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам Кодексу
адміністративного судочинства
України, Продаткового кодексу України.

В апеляційній скарзі ДПІ у
Приморському районі м.Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області
вказується, що перевіркою було
встановлено нереальність складеної
позивачем угоди по продажу майнових
прав на об'єкт незавершеного
будівництва за адресою м.Одеса, вул.
Львівська, 15 від ТОВ «Нове
Місто-Інвестиції» на адресу ПП «СРК
Будмарин» в травні 2013 року на загальну
суму 4 000 000 грн.,у т.ч. ПДВ 666 666,67 грн., в
результаті чого було занижено
податковий кредит з ПДВ на суму 666,6
тис.грн. в травні 2013 року. Крім того,
апелянт зазначав, що неможливо
встановити правомірність отримання
ТОВ «Прогрес-А-2» авансових платежів за
2013 рік за надання позивачу будівельних
послуг. Все вищевказане апелянт вважав
причиною неправильності визначення
позивачем суми податкового кредиту з
ПДВ у перевіряємому періоді, просив
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове
рішення,яким відмовити позивачу у
задоволенні позову повністю.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до п.14.1.181 ст. 14 ПК України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Згідно п.198.3 ст. 198 ПК України податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг з сум податків
нарахованих (сплачених) платником
податку протягом звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів та послуг з метою їх подальшого
використання в оподаткованих
операціях в межах господарської
діяльності платника податку. Пункти 198.1
та 198.2 визначають у разі здійснення
яких операцій у платника податку
виникає право віднесення сум податку
на податковий кредит, а також дату
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту, а саме дата тієї події, яка
відбулася раніше:дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог
закону.

Відповідно до пп.139.1.9 ст. 139 ПК України
не включаються до складу витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи
відповідно до протоколу
проведення аукціону з реалізації
арештованого нерухомого майна від
18.02.2013 року №12/49/1 (а.с.133-134 т.1) ТОВ
«Ремстрой-Україна» стала переможцем
аукціону та набуло право власності на
речові права на недобудовану будівлю,
що розташована за адресою: м.Одеса, вул.
Львівська 15. Згідно акту державного
виконавця від 07.03.2013 року №181/10-5 (а.с.135-136
т.1) були затверджені результати
аукціону та вказане майно передано
переможцю.

15.04.2013 року між ТОВ «Ремстрой-Україна»
та ТОВ «Нове місто-інвестиції» був
укладений договір купівлі-продажу
майнових прав на об'єкт нерухомого
майна №ЧПФ-15/04/13НМ (а.с.110-113 т.1) за суму
4637496,00 грн., в тому числі ПДВ. 20.05.2013 року
вказане нерухоме майно було передане
позивачу за актом приймання-передачі
(а.с.115-116 т.1).

У цей саме день ТОВ «Нове
місто-інвестиції» уклало з ПП «СРК
БУДМАРИН» договір купівлі-продажу
майнових прав на той же самий об'єкт
нерухомого майна №ЧПФ-20/05/13Б (а.с.122-126
т.1) за суму 4683870,96 грн., в тому числі ПДВ.

Факт проведення оплати вартості
придбаного позивачем нерухомого майна
підтверджується випискам и по рахунку
Марфин банку від 29.04.2014 року (а.с.137-139 т.1).

14.01.2013 року між громадянами, ТОВ «НОВЕ
МІСТО» та ТОВ «Нове місто-інвестиції»
був укладені договори про пайову
участь у будівництві об'єкта
нерухомого майна у вигляді котеджів за
адресою: м.Одеса, вул..Львівська 48
(а.с.178-220 т.1).

Того ж дня для забезпечення виконання
власних договірних зобов'язань позивач
додатково уклав договори на виконання
будівельних робіт з ТОВ «ПРОГРЕС А-2»
(а.с.221-250 т.1).

Відповідно до умов вказаних договорів
було передбачено поетапне проведення
будівельних робіт, проведення їх
оплати, в тому числі шляхом проведення
передоплати.

Конкретні об'єми будівельних робіт на
2013 рік та розміри передоплати за їх
проведення були узгоджені листами ТОВ
«ПРОГРЕС А-2» від 23.01.2013 року №23-01/1
(а.с.251-252 т.1) та листом позивача від
06.02.2013 року №3 (а.с.253 т.1).

Факт виконання протягом 2013 року
будівельних робіт ТОВ «ПРОГРЕС А-2» для
позивача підтверджується довідками
про вартість виконаних будівельних
робіт та актами прийняття виконаних
будівельних робіт (а.с.254-265 т.1, а.с.1-6 т.2).

Факт проведення оплати вартості
вказаних будівельних робіт на користь
ТОВ «ПРОГРЕС А-2» підтверджується
банківськими виписками Марфин банку
(а.с.140-155 т.1).

По факту проведення оплати вартості
виконаних робіт, в тому числі й шляхом
внесення передоплати, ТОВ «ПРОГРЕС А-2»
були видані податкові накладні на
користь позивача з наданням
податкового кредиту зі сплаченої суми
ПДВ (а.с.158-177 т.1).

Підтвердженням факту проведення
вказаних будівельних робіт є
декларації про готовність об'єктів
будівництва до експлуатації від 03.02.2014
року (а.с.52-83 т.2), які зареєстровані
Інспекцією ДАБК в Одеській області, що
підтверджує проведення та завершення
будівництва позивачем котеджів за
адресою: м.Одеса, вул..Львівська 48.

В акті перевірки податковий орган
посилався на те,що вищенаведена
угода по продажу майнового права на
об'єкт незавершеного будівництва з
боку позивача укладена без мети
настання реальних насідків та вигоди
від цих угод для позивача, а лише з
метою отримання чи надання податкової
вигоди, а надані позивачем докази для
підтвердженням фактичного виконання
наданих будівельних робіт з боку ТОВ
«ПРОГРЕС А-2» є недостатніми.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції вважає, що висновки ДПІ у
Приморському районі м. Одеси стосовно
заниження ТОВ «Нове місто-інвестиції»
податку на додану вартість на суму 2 234
800 грн., у зв'язку з порушенням
позивачем положень п.186.1 ст. 186,
п.п.198.1,198.3,198.6, п.198 ст. 198, Податкового
кодексу України є необґрунтованими та
передчасними.

Підтвердженням реального здійснення
господарської операції є первинні
документи, які свідчать про фактичну
поставку товарів(послуг) продавцем та
їх отримання покупцем, документи
підтверджуючи використання вказаних
товарів(послуг) у власній
господарській діяльності.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону «Про
бухгалтерський облік», на даних
бухгалтерського обліку базуються
фінансова, податкова, статистична та
інші види звітності. Отже, первинні
документи по відображенню
господарської операції є підставою й
для податкового обліку.

Частинами 1, 2 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» встановлено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.

Відповідно ст. 9 Закону «Про
бухгалтерський облік», первинні
документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції
і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Таким чином, проведення будь-якої
господарської операції підприємства
фіксується та підтверджується
первинними документами, на підставі
яких ведеться бухгалтерський облік.

Відповідно ст. 42 Господарського
кодексу України підприємство - це
самостійна, ініціативна, систематична,
на власний ризик господарська
діяльність, що здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

З матеріалів справи вбачається,що
згідно умов укладених договорів
купівлі-продажу майнових прав позивач
придбав незавершені будівництвом
будівлі за вартість 4 637 496 грн., в тому
числі ПДВ, а здійснив відчуження цього
майна на користь ПП «СРК БУДМАРИН» за
суму 4 683 870,96 грн., в тому числі ПДВ, тобто
за суму більшу ніж ці об'єкти були
придбані у ТОВ «Ремстрой-Україна», що
свідчить про те, що вказані угоди були
укладені з метою отримання прибутку, а
це відповідає наведеним вище меті
здійснення підприємницької
діяльності.

Дослідивши подані позивачем документи,
колегія суддів приходить до
висновку,що первинні документи
оформлені належним чином та містять
достатню інформацію відносно змісту та
вартості господарських операцій, які
були опосередковані складанням цих
документів, та дають змогу вважати,що
господарські операції реально
відбулися і тягнуть настання реальних
правових наслідків.

В акті перевірки не заперечується
наявність у підприємства податкових
накладних, на підставі яких
сформований податковий кредит
відповідного періоду. Зазначені
податкові накладні враховані при
подачі податкових декларацій за
відповідний період, занесені в реєстр
виданих та отриманих податкових
накладних.

Таким чином, враховуючи те,що вказані
господарські операції були вчинені на
підставі укладених належним чином
договорів відчуження майнових прав,
факт передачі майна з описом
підтверджений відповідними актами
приймання-передачі та факт проведення
оплати підтверджується відповідними
виписками банківської установи
позивача, колегія суддів вважає,що
позивач на підставі виданої ТОВ
«Ремстрой-Україна податкової
накладної від 20.05.2013 року №17 правомірно
сформував показники податкового
кредиту з ПДВ за травень 2013 року з
урахуванням сплаченого ним ПДВ на
користь цього контрагента.

Що стосується доводів апелянта
стосовно недостатності доказів на
підтвердження фактичного виконання
наданих будівельних робіт з боку ТОВ
«Прогрес А-2» та неправильністю
визначення у зв'язку з цим позивачем
ПДВ, колегія суддів вважає їх
помилковими,оскільки ані під час
розгляду справи судом першої
інстанції, ані під час апеляційного
провадження, відповідачем не надано
додаткових доказів, які б
спростовували або ставили під сумнів
надані позивачем вищевказані первинні
документи бухгалтерського та
податкового обліку на підтвердження
отримання будівельних робіт від
вказаного контрагента.

Інші доводи апеляційної скарги колегія
суддів до уваги не приймає та вважає
такими, які ґрунтуються на помилковому
застосуванні апелянтом норм
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про те, що прийняте
відповідачем податкове
повідомлення-рішення від 17.03.2014 року
№, яким позивачу нараховано
податкове зобов'язання з ПДВ на суму 2
234 828 грн. та застосовані штрафні
санкцій в розмірі 558 707 грн. є
протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області залишити
без задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 12
серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв