Справа № 824/2709/14-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/2709/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Спіжавка Г.Г.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

09 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О.

секретар судового засідання: Лозінська
Н.В.,

за участі:

представника відповідача: Коубіш А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Кіцманської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Чернівецькій області
на постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Кіцманської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Чернівецькій області про скасування
податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 року ОСОБА_3 (позивач)
звернувся до Чернівецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Кіцманської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області (відповідач) про скасування
податкових повідомлень-рішень.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2014
року скасувати, прийняти нове рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи, що призвело до
неповного з'ясування обставин справи і,
як наслідок, невірного вирішення
справи та прийняття необґрунтованої
постанови.

Представник відповідача апеляційну
скаргу підтримав у повному обсязі,
просив вимоги, що в ній викладені,
задовольнити.

Належним чином повідомлений про час та
місце проведення судового розгляду
справи позивач в судове засідання
повноважного представника не направив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, що з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, 20.05.2005 р. між позивачем та
Кіцманською районною державною
адміністрацією було укладено договір
оренди землі, зареєстрований в
Чернівецькій регіональній філії ДП
«Центр ДЗК» при Держкомземі України,
про що в державному реєстрі земель
вчинено запис від 24.05.2005 р. № 01.
Відповідно до даного договору,
орендодавець на виконання
розпорядження голови
райдержадміністрації від 19.05.2005 року
№277 надає, а орендар приймає в строкове
платне користування земельну ділянку
водного фонду для риборозведення та
сінокосіння загальною площею 29,2842 га.

Пунктом « 4» вищезгаданого договору
визначено, що нормативна грошова
оцінка земельної ділянки становить
39624,52 грн.

За орендну земельної ділянки орендар
сплачує орендну плату у грошовій формі.
Річна орендна плата за користування
земельною ділянкою встановлюється у
розмірі 10% від її нормативної грошової
оцінки та становить 3962,45 грн.
Обчислення розміру грошової оцінки та
орендної плати за земельну ділянку
здійснюється з врахуванням індексів
інфляції.

Кіцманською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
Управління Міндоходів у Чернівецькій
області на підставі акта перевірки
№000370/122/1500/НОМЕР_1 від 22.04.2014р.
встановлено заниження розміру
орендної плати на 2014 рік у звітній
податковій декларації з плати за землю,
в зв'язку з чим збільшено суму
грошового зобов'язання ОСОБА_3 по
орендній платі з фізичних осіб (за
землю) за січень-лютий 2014 року на 17628,94
гривень, а також на підставі вказаного
податкового повідомлення-рішення
застосовано штраф в розмірі 4407,24
гривень.

19 серпня 2014 року Кіцманською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного Управління Міндоходів у
Чернівецькій області прийнято два
податкових повідомлення-рішення
№000372150 та №. Згідно вказаних
податкових повідомлень-рішень
відповідачем на підставі актів
перевірки №000794/274/1500/НОМЕР_1 від 01.08.2014
та №000759/409/1700/НОМЕР_1 від 28.07.2014 було
встановлено порушення глави 13, статті
286 п.286.1 Податкового кодекс України, у
зв'язку із чим збільшено суму грошового
зобов`язання ОСОБА_3 по орендній платі з
фізичних осіб за землю за період
березень-червень 2014 року на 27571,1
гривень, за період січень-грудень 2013
року на 105773,65 гривень, а також
застосовано до позивача штраф в
розмірі 13785,55 та 52886,83 гривень.

Не погодившись із вказаними рішеннями
позивач оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої
інстанції виходив з того, що висновки
податкового органу, викладені в акті
перевірки є необґрунтованими, а тому
прийняті на їх підставі податкові
повідомлення-рішення є протиправними
та підлягають скасуванню.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується із вказаним висновком
суду першої інстанції, виходячи з
наступного.

Відповідно до п. «б» ст. 80 Земельного
кодексу України від 25.10.2001 року № 2768-ІІІ
(далі - ЗК України) суб'єктами права
власності на землю є територіальні
громади, які реалізують це право
безпосередньо або через органи
місцевого самоврядування, - на землі
комунальної власності.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 83 ЗК
України землі, які належать на праві
власності територіальним громадам сіл,
селищ, міст, є комунальною власністю. У
комунальній власності перебувають усі
землі в межах населених пунктів, крім
земельних ділянок приватної та
державної власності, а також земельні
ділянки за їх межами, на яких
розташовані об'єкти комунальної
власності.

До повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить, зокрема, надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього кодексу (п. «в» ст. 12 ЗК України).

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-VI, плата за землю -
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

Статтею 271 ПК України визначено, що
базою оподаткування є нормативна
грошова оцінка земельних ділянок з
урахуванням коефіцієнта індексації,
визначеного відповідно до порядку, та
площа земельних ділянок, нормативну
грошову оцінку яких не проведено.

Підставою для нарахування земельного
податку є дані державного земельного
кадастру (ст. 286 ПК України), а підставою
для нарахування орендної плати за
земельну ділянку є договір оренди
такої земельної ділянки (ст. 288.1 цього
Кодексу).

Платником орендної плати є орендар
земельної ділянки. Об'єктом
оподаткування є земельна ділянка,
надана в оренду. Розмір та умови
внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем
(ст. 288 ПК України).

Відповідно до пп. 288.5 ст. 288 ПК України
розмір орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума платежу
не може бути меншою: для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом.

Отже, положеннями ПК України
передбачено, що питання встановлення
розміру орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності вирішується за згодою сторін
договору оренди землі із визначенням
розміру орендної плати в такому
договорі.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про
оренду землі» від 06.10.1998 №161-XIV (далі -
Закон №161-XIV) орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, порядку внесення і
перегляду є однією з істотних умов
договору.

Розмір річної орендної плати згідно
розрахунку становить 3962,45 грн. (39624,52
грн. х 10 %).

Положеннями ст. 21 Закону №161-XIV
законодавець передбачив внесення змін
до розміру орендної плати за земельні
ділянки, які перебувають у державній
або комунальній власності.

Відповідно до п. 13 Типового договору
оренди землі, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03.03.2004
року № 220, розмір орендної плати
переглядається у разі зміни розмірів
земельного податку, підвищення цін і
тарифів, зміни коефіцієнтів
індексації, визначених законодавством
та в інших порядках, визначених
законодавством.

Водночас ст. 30 Закону №161-XIV
передбачено, що зміна умов договору
оренди землі здійснюється за взаємною
згодою сторін. У разі недосягнення
згоди щодо зміни умов договору оренди
землі спір вирішується в судовому
порядку.

Слід зауважити, що розмір орендної
плати з моменту укладення
вищезгаданого договору оренди землі
від 20.05.2005 року, жодного разу не
переглядався сторонами цього договору.

Згідно зі ст. 654 Цивільного кодексу
України від 16.01.2003 №435-ІV зміна або
розірвання договору вчинюється в такій
самій формі, що й договір, що змінюється
або розривається, якщо інше не
встановлено договором або законом чи
не випливає із звичаїв ділового
обороту.

Державна податкова служба відповідно
до пп. 191.1.1. ст. 191 ПК України наділена
повноваженнями здійснювати контроль
за своєчасністю, достовірністю,
повнотою нарахування і сплати податків
та зборів, установлених цим Кодексом.

Водночас ініціативою вносити зміни до
договорів оренди землі згідно з
приписами ст. 12, 80, 83 ЗК України, ст. 21
Закону №161-XIV наділена одна із сторін
цих договорів, якими в даному випадку є
- Кіцманська районна державна
адміністрація, з однієї сторони та
ОСОБА_3 з іншої.

Згідно з правовою позицією Верховного
суду України, викладеною у постанові
від 11.06.2013 року за наслідками перегляду
постанови Вищого адміністративного
суду України у зв'язку з неоднаковим
застосуванням одних і тих самих норм
щодо сплати орендної плати за землю
касаційним судом, орган державної
податкової служби не може здійснювати
владні (управлінські) функції, шляхом
втручання у відносини сторін договору
оренди землі, але має право
контролювати належність виконання
договору та відповідність його умовам
чинного законодавства України. Тому,
хоча зміна розміру земельного податку
відповідно до норм ПК України є
підставою для перегляду встановленого
розміру орендної плати, шляхом
внесення відповідних змін до договору
оренди землі його учасниками,
зазначене не тягне автоматичну зміну
умов договору щодо розміру орендної
плати, а відтак відповідного
донарахування податковим органом суми
грошового зобов'язання з орендної
плати із застосування штрафних санкцій
за оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенням.

Відповідно до частини 2 статті 161
Кодексу адміністративного судочинства
України, при виборі правової норми, що
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин, суд зобов'язаний
враховувати висновки Верховного Суду
України, викладені у рішеннях,
прийнятих за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення з
підстав, передбачених пунктом 1 частини
першої статті 237 цього Кодексу.

Статтею 2442 КАС України визначено, що
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Колегія суддів зазначає, що
повноваженням податкового органу є
здійснення контролю за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування і
сплати податків та зборів,
установлених ПК України, зокрема щодо
сплати позивачем орендної плати
відповідно до умов договору оренди
землі. Однією з функцій державної
фінансової інспекції є здійснення
державного фінансового контролю за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що податковий орган
позбавлений повноважень контролювати
реалізацію рішень місцевого органу
виконавчої влади, змінювати істотні
умови договору, донараховувати грошові
зобов'язання з орендної плати за землю,
які не передбачені таким договором, а
повинен здійснювати контроль за
нарахуванням, сплатою податків та
обов'язкових платежів.

На підставі викладеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та
статті 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду
першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Кіцманської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Чернівецькій області залишити без
задоволення, а постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 09
жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
11 грудня 2014 року .

Головуючий
Залімський І. Г.

Судді
Смілянець Е. С.

Сушко О.О.