Справа № 820/18958/14
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 грудня 2014 р.
№ 820/18958/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді - Панова М.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Каряки
С.Г.,

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом

громадянина В"єтнаму ОСОБА_3 до
Головного управління Державної
міграційної служби України у
Харківській області про
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Громадянин в"єтнаму ОСОБА_3,
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Державної міграційної
служби України у Харківській області,
в якому просить суд зобов'язати ГУ ДМС
України в Харківський області вчинити
певні дії, а саме здійснити обмін
бланку посвідки на постійне проживання
в Україні ХР 16736 від 20.07.2007 року
громадянину В'єтнаму ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 в зв'язку з досягненням
25річного віку.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідач в порушення
вимог діючого законодавства
безпідставно відмовив йому у заміні
посвідки на постійне проживання у
зв"язку з досягненням позивачем
25-річного віку.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав та просив
задовольнити в повному обсязі з
підстав та мотивів викладених у
позовній заяві.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, про причину неявки
суду не повідомив, був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду.

Суд вважає можливим розгляд справи за
відсутності відповідача на підставі
наявних у ній доказів, відповідно до ст.
128 КАСУ.

Суд, вивчивши доводи позову та
заперечення проти нього, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального і процесуального
права, які врегульовують спірні
правовідносини, виходить з таких
підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин В’єтнаму
Зареєстрований за адресою АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням УГІРФО ГУМВС України в
Харківський області на підставі Закону
України "Про імміграцію" був наданий
дозвіл на імміграцію в Україну, та був
документований посвідкою на постійне
проживання в Україні ХР 16736 від 20.07.2007
року, в якій відображене місце
реєстрації.

Судом встановлено , що 03 жовтня 2014 року
ОСОБА_3 звернувся з письмовою заявою до
ГУ ДМС України в Харківський області в
якої на підставі ст.9 Постанови
Кабінету Міністрів України № 251 від
28.03.2012 року просив здійснити йому обмін
бланку посвідки на постійне проживання
в Україні, у зв'язку з досягненням 25
річного віку та надав усі документи,
необхідні для здійснення такого
обміну, але відповідач обмін бланку
посвідки на постійне проживання в
Україні позивачу не здійснив, надавши
письмову відповідь за № 04/21704 від 17.11.2014
р., в якій посилається на неможливість
вирішити питання по суті у зв'язку з
вилученням СУ ГУМВС України в
Харківській області особової справи
батька позивача громадянина СРВ ОСОБА_3
про залишення на постійне проживання в
Україні.

Як вбачається з наданої ГУ ДМС України
в Харківській області відповіді,
позивачем були надані до своєї заяви
усі документи, необхідні для обміну
бланку посвідки, а відмовлено йому було
з інших підстав.

Указом Президента України від 06.04.2011 р.,
№ 405/2011 "Питання Державної міграційної
служби України" (далі по тексту - Указ №
405/2011) було затверджено Положення про
Державну міграційну службу України.

У п.п. 8 п. 4 Указу № 405/2011 визначено, що
ДМС України відповідно до покладених
на неї завдань здійснює оформлення і
видачу іноземцям та особам без
громадянства запрошень для в'їзду в
Україну, документів для тимчасового
перебування або постійного проживання
в Україні, а також виїзду за її межі,
студентських квитків студентам із
числа іноземців та осіб без
громадянства, вилучає ці документи та
проставляє в документах, що
посвідчують особу іноземців та осіб
без громадянства, відмітки про
заборону в'їзду в Україну в
передбачених законодавством випадках.

Відповідно до Порядку оформлення,
виготовлення і видачі посвідки на
постійне проживання та посвідки на
тимчасове проживання, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 березня 2012 р. № 251 (надалі по
тексту - Порядок) в редакції, чинній на
день виникнення спірних правовідносин,
цей Порядок визначає механізм
оформлення, виготовлення і видачі
посвідки на постійне проживання та
посвідки на тимчасове проживання
іноземцям та особам без громадянства,
які іммігрували в Україну на постійне
проживання або прибули в Україну на
тимчасове проживання.

Строк дії посвідки на постійне
проживання не обмежується. Посвідка на
постійне проживання підлягає обміну в
разі досягнення особою 25 - і 45 - річного
віку згідно п. 9 зазначеної постанови
Кабінету Міністрів України.

Для обміну посвідки на постійне
проживання в разі досягнення іноземцем
та особою без громадянства 25- і
45-річного віку подаються документи,
зазначені у підпунктах 1 - 4 і 6 пункту 15
цього Порядку (п. 16 Порядку).

Пунктом 17 вищезазначеного Порядку
передбачено, що рішення про відмову у
видачі посвідки іноземцеві та особі
без громадянства приймається в разі:

1) необхідності забезпечення
національної безпеки або охорони
громадського порядку;

2) необхідності охорони здоров'я,
захисту прав і законних інтересів
громадян України та інших осіб, що
проживають в Україні;

3) коли паспортний документ іноземця
або документ, що посвідчує особу без
громадянства, підроблений, зіпсований
або не відповідає встановленому зразку
чи належить іншій особі;

4) подання завідомо неправдивих
відомостей або підроблених документів;

5) коли виявлено факти невиконання ними
рішення суду або органів державної
влади, уповноважених накладати
адміністративні стягнення, або вони
мають інші майнові зобов'язання перед
державою, фізичними або юридичними
особами, включаючи ті, що пов'язані з
попереднім видворенням за межі
України, у тому числі після закінчення
строку заборони подальшого в'їзду в
Україну (для осіб, що отримують
посвідку на тимчасове проживання);

6) інших випадках, передбачених
законами.

Отже, суд звертає увагу на те, що
Головне управління Державної
міграційної служби в Харківській
області в своїй відповіді від 17.11.2014 р.
року жодних з вищезазначених підстав
не зазначило. Крім того, не вказало на
будь-який інший випадок, передбачений
законами.

Таким чином, ГУ ДМС України в
Харківській області, посилаючись на
вилучення слідчим управлінням справи
батька позивача громадянина СРВ ОСОБА_3
про залишення на постійне проживання в
Україні безпідставно відмовило в
здійсненні йому обміну бланку
посвідки на постійне проживання в
Україні, чим порушило права, свободи та
законні інтереси позивача, оскільки
вилучення справи не є підставою, згідно
Порядку, для відмови позивачеві в
здійсненні обміну бланку посвідки на
постійне проживання в Україні.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого: суд
вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах та у спосіб, передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАСУ завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно статті 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (стаття 86 КАС України).

Таким чином, суд дійшов до висновку про
те, що при наданні відмови позивачу в
обміні посвідки на постійне проживання
в Україні у зв'язку із досягненням ним
25-річного віку, відповідач, як суб'єкт
владних повноважень, діяв
неправомірно, що дає суду підстави для
задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9, 11, 71, 94,159, 160- 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов громадянина
В"єтнаму ОСОБА_3 до Головного
управління Державної міграційної
служби України у Харківській області
про зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити в повному обсязі.

Зобов'язати ГУ ДМС України в
Харківський області здійснити обмін
бланку посвідки на постійне проживання
в Україні ХР 16736 від 20.07.2007 року
громадянину В'єтнаму ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 в зв'язку з досягненням
25-річного віку.

Стягнути з Державного бюджету України
(УДКСУ у Червонозаводському районі м.
Харкова, код 37999628, банк ГУДКСУ у
Харківській області, МФО 851011, рахунок
4011) на користь громадянина
В"єтнаму ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1, код
НОМЕР_1) 73 (сімдесят три ) грн. 08 коп.
витрат зі сплати судового збору.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня його
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАСУ, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 12
грудня 2014 року.

Суддя
Панов М.М.