Справа № 2а-1916/12/1070
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2014 р. м. Київ
К/9991/62905/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою виконавчої
дирекції Київського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 27 вересня
2012 року у справі за позовом державного
підприємства "Міжнародний аеропорт
"Бориспіль" до виконавчої дирекції
Київського обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про визнання
протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о
в и л а:

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2012
року відмовлено в позові державного
підприємства "Міжнародний аеропорт
"Бориспіль" до виконавчої дирекції
Київського обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про визнання
протиправним та скасування рішення від
03 квітня 2012 року №112.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 27 вересня
2012 року рішення суду першої інстанції
скасовано, позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано спірне
рішення відповідача від 03 квітня 2012
року №112.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням апеляційного суду, відповідач
звернувся з касаційною скаргою, у якій
просить рішення скасувати, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, постанову
суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, у березні 2012 року
посадовими особами Київського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності проведено
перевірку надходження, обліку та
витрачання коштів Фонду з тимчасової
втрати працездатності Державного
підприємства «Міжнародний аеропорт
«Бориспіль», за результатами якої
складено акт від 23.03.2012.

Як вбачається із Акта перевірки,
перевіряючими встановлено, що листки
непрацездатності окремих громадян
були видані з порушенням пункту 3.1
Інструкції про порядок заповнення
листка непрацездатності, затвердженої
Наказом Міністерства охорони здоров'я
України від 03.11.2004 № 532/274/136-ос/1406 (далі -
Інструкція), а саме - без штампу закладу
охорони здоров'я, які оплачені Фондом
на суму 3688,31 грн.

Крім того, листки непрацездатності
інших громадян у кількості 5 штук
видані з порушенням пункту 3.12
Інструкції про порядок заповнення
листка непрацездатності, затвердженої
Наказом Міністерства охорони здоров'я
України від 03.11.2004 №532/274/136-ос/1406 (далі -
Інструкція), а саме - за підписом одного
лікаря без підпису, печатки та
зазначення посади завідувача
відділення, які оплачені за кошти Фонду
на суму 56662,92 грн.

Також, під час перевірки виявлено, що
листки непрацездатності деяких
громадян у кількості 24 штуки видані з
порушенням пункту 3.1 Інструкції про
порядок заповнення листка
непрацездатності, затвердженої
Наказом Міністерства охорони здоров'я
України від 03.11.2004 № 532/274/136-ос/1406 (далі -І
нструкція), а саме назва установи -
Державне підприємством «Міжнародний
аеропорт «Бориспіль» вказана
неповністю або не відповідає
дійсності.

За результатами перевірки відповідач
дійшов висновку про порушення
позивачем порядку використання
страхових коштів на суму 44729,47 грн.

Тому, на підставі Акта перевірки,
Київським обласним відділенням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності прийнято
рішення від 03.04.2012 № 112, згідно з яким
позивача зобов'язано повернути
неправомірно витрачені страхові кошти
у сумі 44729,47 грн. та застосовано
фінансові санкції у сумі 22364,74 грн.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції виходив з правомірності дій,
а відтак і спірного рішення
відповідача.

Натомість скасовуючи рішення суду
першої інстанції та задовольняючи
позов, апеляційний суд вказав, що до 17
лютого 2012 року норми Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" та
Постанови від 23 червня 2008 року № 25 "Про
затвердження положення про комісію із
соціального страхування підприємства,
установи, організації" не зобов'язували
комісію із соціального страхування
підприємства перевіряти правильність
заповнення листків непрацездатності, а
отже вина підприємства в неправильному
заповненні листів непрацездатності
лікарськими установами відсутня, в
зв'язку з чим, відсутня вина
підприємства з неправильності
заповнення листів непрацездатності
відсутній і склад правопорушення у
сфері внутрішньогосподарських
відносин, а отже і рішення відповідача
є необґрунтованим.

Колегія суддів вказує на помилковість
зазначеного висновку апеляційного
суду та вбачає за доцільне зазначити
про таке.

Так, спірні правовідносини регулюються
вимогами Закону України від 18.01.2001
№2240-ІІІ «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням».

Відповідно до частини першої статі 35
Закону України від 18.01.2001 № 2240-ІІІ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
допомога по тимчасовій
непрацездатності надається
застрахованій особі у формі
матеріального забезпечення, яке
повністю або частково компенсує втрату
заробітної плати (доходу), у разі
настання в неї одного з таких страхових
випадків: 1) тимчасової
непрацездатності внаслідок
захворювання або травми, не пов'язаної
з нещасним випадком на виробництві; 2)
необхідності догляду за хворою
дитиною; 3) необхідності догляду за
хворим членом сім'ї; 4) догляду за
дитиною віком до трьох років або
дитиною-інвалідом віком до 18 років у
разі хвороби матері або іншої особи,
яка доглядає за цією дитиною; 5)
карантину, накладеного органами
санітарно-епідеміологічної служби; 6)
тимчасового переведення застрахованої
особи відповідно до медичного висновку
на легшу, нижчеоплачувану роботу; 7)
протезування з поміщенням у стаціонар
протезно-ортопедичного підприємства; 8)
санаторно-курортного лікування.

Згідно з частиною другою статті 35
Закону України від 18.01.2001 № 2240-ІІІ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок
захворювання або травми, не пов'язаної
з нещасним випадком на виробництві та
професійним захворюванням,
виплачується Фондом застрахованим
особам починаючи з шостого дня
непрацездатності за весь період до
відновлення працездатності або до
встановлення медико-соціальною
експертною комісією (далі - МСЕК)
інвалідності (встановлення іншої
групи, підтвердження раніше
встановленої групи інвалідності),
незалежно від звільнення
застрахованої особи в період втрати
працездатності у порядку та розмірах,
встановлених законодавством.

Оплата перших п'яти днів тимчасової
непрацездатності внаслідок
захворювання або травми, не пов'язаної
з нещасним випадком на виробництві,
здійснюється за рахунок коштів
роботодавця у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 51
Закону України від 18.01.2001 № 2240-ІІІ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
підставою для призначення допомоги по
тимчасовій непрацездатності, по
вагітності та пологах є виданий у
встановленому порядку листок
непрацездатності, а в разі роботи за
сумісництвом - копія листка
непрацездатності, засвідчена підписом
керівника і печаткою за основним
місцем роботи. Порядок і умови видачі,
продовження та обліку листків
непрацездатності, здійснення контролю
за правильністю їх видачі
встановлюються спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері охорони
здоров'я за погодженням з Фондом.

Для призначення допомоги по тимчасовій
непрацездатності в розмірі 100
відсотків середньої заробітної плати
(доходу) застраховані особи, зазначені
в абзаці п'ятому статті 37 цього Закону,
додають копії відповідних посвідчень
або інші документи, які підтверджують
право на пільгу.

Порядок оформлення і видачі
документів, що засвідчують тимчасову
непрацездатність громадян,
регламентується Положенням про
експертизу тимчасової
непрацездатності, затвердженого
наказом Міністерства охорони здоров'я
України від 9 квітня 2008 року N 189.

Згідно з пунктом 3.2 Положення про
експертизу тимчасової
непрацездатності організація ЕТН
здійснюється відповідно до вимог
чинного законодавства, у тому числі
Інструкції про порядок видачі
документів, що засвідчують тимчасову
непрацездатність громадян,
затвердженої наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 13
листопада 2001 р. N 455, та Інструкції про
порядок заповнення листка
непрацездатності, затвердженої
спільним наказом Міністерства охорони
здоров'я України, Міністерства праці та
соціальної політики України, Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України від 03.11.2004 N
532/274/136-ос/1406, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 17.11.2004 за N
1456/10055.

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції про
порядок видачі документів, що
засвідчують тимчасову
непрацездатність громадян тимчасова
непрацездатність працівників
засвідчується листком
непрацездатності.

Згідно з пунктом 1.3.1 Інструкції про
порядок видачі документів, що
засвідчують тимчасову
непрацездатність громадян листок
непрацездатності видається громадянам
України, іноземцям, особам без
громадянства, які проживають в Україні
і працюють на умовах трудового
договору (контракту) на підприємствах,
в установах і організаціях незалежно
від форм власності та господарювання
або у фізичних осіб, у тому числі в
іноземних дипломатичних
представництвах та консульських
установах.

Видача документів, що засвідчують
тимчасову непрацездатність,
здійснюється лікуючим лікарем
(фельдшером) при пред'явленні паспорта
чи іншого документа, який засвідчує
особу непрацездатного, і не може бути
платною послугою в закладах охорони
здоров'я незалежно від форми власності
(пункт 1.6 Інструкції про порядок видачі
документів, що засвідчують тимчасову
непрацездатність громадян).

Відповідно до пункту 1 Інструкції про
порядок заповнення листка
непрацездатності листок
непрацездатності (далі - ЛН) - це
багатофункціональний документ, який є
підставою для звільнення від роботи у
зв'язку з непрацездатністю та з
матеріальним забезпеченням
застрахованої особи в разі тимчасової
непрацездатності, вагітності та
пологів.

Лицьовий бік бланка ЛН заповнюється
лікуючим лікарем або молодшим медичним
працівником з медичною освітою.
Зворотний бік бланка ЛН заповнюється
за місцем роботи застрахованої особи.
Записи в ЛН здійснюються розбірливим
почерком, без помарок, синім,
фіолетовим або чорним чорнилом.

Згідно з пунктом 3.1 Інструкції про
порядок заповнення листка
непрацездатності листок
непрацездатності підкреслюється слово
"первинний" або "продовження" із
зазначенням номера та серії
попереднього ЛН у разі його
продовження. Чітко вказуються: назва і
місцезнаходження закладу охорони
здоров'я (повністю), що підтверджуються
штампом та печаткою закладу охорони
здоров'я "Для листків
непрацездатності"; дата видачі ЛН
(цифрою вказується число, після чого
літерами - назва місяця, цифрою
вказується рік), прізвище, ім'я, по
батькові непрацездатного (повністю);
число повних років (цифрами); стать
підкреслюється; місце роботи: назва і
місцезнаходження підприємства,
установи, організації (повністю).

Відповідно до пункту 3.12 Інструкції про
порядок заповнення листка
непрацездатності листок
непрацездатності у графі "Звільнення
від роботи" у першому стовпчику "З якого
числа" дата видачі ЛН (число, місяць,
рік) позначається арабськими цифрами; у
другому стовпчику "До якого числа
включно" дата продовження ЛН (число і
місяць) позначається літерами; у
четвертому стовпчику "Підпис та
печатка лікаря" продовження або
закриття ЛН підтверджується підписом
та печаткою лікаря.

Якщо ЛН продовжується в амбулаторних
умовах, запис терміну лікування
здійснюється відповідно до п. 2.2
Інструкції про порядок видачі
документів, що засвідчують тимчасову
непрацездатність громадян,
затвердженої наказом МОЗ України від 13
листопада 2001 року N 455, зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 4 грудня
2001 року за N 1005/6196. Продовження ЛН
здійснюється з обов'язковим
зазначенням посад та прізвищ лікаря,
завідувача відділення або голови
лікарсько-консультативної комісії, що
засвідчується їх підписами.

У стаціонарному відділенні запис
усього терміну лікування може бути
вказаний в одному рядку з обов'язковим
зазначенням посад та прізвищ лікаря і
завідувача відділення, що
засвідчується їх підписами та
печатками.

Згідно з пунктом 1.1 Положення про
комісію (уповноваженого) підприємства,
установи, організації із
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
затвердженого Постановою правління
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності

23.06.2008 № 25 комісія (уповноважений)
підприємства, установи, організації із
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням
(далі - комісія (уповноважений) із
соціального страхування підприємства),
створюється (обирається) та діє на
підприємстві, в установі, організації
(далі - підприємство), що використовує
найману працю, незалежно від форм
власності і господарювання.

Комісія (уповноважений) із соціального
страхування підприємства діє
відповідно до частини 3 статті 50 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням" і в своїй
діяльності керується вказаним Законом,
Статутом Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, цим Положенням, а
також іншими нормативно-правовими
актами, що регулюють питання
матеріального забезпечення та надання
соціальних послуг за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням.

Комісія (уповноважений) із соціального
страхування підприємства діє
відповідно до частини 3 статті 50 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням" і в своїй
діяльності керується вказаним Законом,
Статутом Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, цим Положенням, а також
іншими нормативно-правовими актами, що
регулюють питання матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням (пункт 1.2
Положення).

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1
Комісія (уповноважений) із соціального
страхування підприємства положення
приймає рішення про призначення або
відмову в призначенні матеріального
забезпечення (допомоги по тимчасовій
непрацездатності (включаючи догляд за
хворою дитиною), вагітності та пологах,
на поховання) і передає його
роботодавцю для проведення виплат,
здійснення розрахунків тощо. Приймає
рішення про припинення виплати
матеріального забезпечення (повністю
або частково). Перевіряє правильність
видачі та заповнення документів, які є
підставою для надання матеріального
забезпечення та соціальних послуг.

Згідно з пунктом 2.1 Положення Комісія
(уповноважений) із соціального
страхування підприємства має право
звертатися за необхідності до робочих
органів відділень Фонду щодо перевірки
правильності видачі та продовження
листків непрацездатності
застрахованим особам підприємства.

Із аналізу наведених норм чинного
законодавства, вбачається, що право на
одержання допомоги у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю,
вагітністю та пологами виникає у
робітників за наявності листка
непрацездатності оформлено у
відповідності до вимог Інструкції про
порядок заповнення листка
непрацездатності, затвердженої
спільним наказом Міністерства охорони
здоров'я України, Міністерства праці та
соціальної політики України, Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України від 03.11.2004 N
532/274/136-ос/1406.

При цьому, обов'язок щодо прийняття
рішення про призначення матеріального
забезпечення (допомоги по тимчасовій
непрацездатності (включаючи догляд за
хворою дитиною), вагітності та пологах
приймає спеціальний комісія
(уповноважений орган), яка створюється
на підприємстві.

Таким чином, як вірно враховано судом
першої інстанції, обов'язок перевірки
достовірності за зазначених в листках
непрацездатності даних та
правильності їх видачі покладений на
таку комісію або орган.

Тобто, позивач як підприємство, яке
використовує найману працю в особі
спеціальної комісії повинен був
перевірити достовірність даних,
зазначених в листках непрацездатності,
які були досліджені під час проведення
перевірки.

Оскільки у порушення вимог чинного
законодавства, позивач нарахував та
сплатив допомогу по тимчасовій
непрацездатності за листками
непрацездатності, які були видані та
оформлені неналежним чином, відповідач
правомірно прийняв рішення від 03
квітня 2012 року №112 щодо повернення
коштів фонду та застосування
фінансових санкцій за порушення
позивачем законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Постанова Київського апеляційного
адміністративного суду від 27 вересня
2012 року не відповідає вимогам ст. 159 КАС
України.

Виходячи з викладеного, Вищий
адміністративний суд України зазначає,
що постанова Київського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2012
року прийнята у відповідності до вимог
чинного законодавства і скасована
апеляційним судом помилково.

Відповідно ст. 226 КАС України, суд
касаційної інстанції скасовує рішення
суду апеляційної інстанції та залишає
в силі рішення суду першої інстанції,
яке ухвалено відповідно до закону і
скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст. ст. 222, 223, 226, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу виконавчої дирекції
Київського обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 27 вересня
2012 року скасувати.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2012
року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: