Справа № 513/789/14-а
Суддя: Кожокар Т. Я.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 513/789/14-а
Провадження № 2-а/513/19/14
Саратський районний суд Одеської
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року Саратський
районний суд Одеської області у складі:
судді Кожокар Т.Я., при секретарі
Златової Н.П., за участю представника
позивача ОСОБА_1, представника
відповідача Лінивого С.І., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в смт. Сарата справу за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
відділу державної виконавчої служби
Саратського районного управління
юстиції Одеської області, третя особа
перший заступник начальника інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області Полюлях
Віталій Анатолійович про визнання
протиправним рішення державного
виконавця та зобов'язання вчинити дії,

В С
Т А Н О В И В:

у травні 2014 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з даним позовом вказуючи на те,
що 06 лютого 2012 року постановою по
справі про адміністративне
правопорушення, винесену першим
заступником начальника інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області Полюлях
В.А., її було визнано винною у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 11 ст. 96 КпАП України та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу, у розмірі 6800 гривень.

Копію постанови вона отримала 20
лютого 2012 року, з вказаною постановою
не згодна, оскільки не була повідомлена
про день розгляду справи, не була
присутньою при винесенні рішення і не
мала можливості захистити свої права.
Позивачка просила зазначену постанову
визнати незаконною та скасувати.

ОСОБА_3 зазначила, що оскаржила дану
постанову до суду, однак у судові
засідання не з'являлася з поважних
причин, про прийняте судом рішення щодо
її скарги не була повідомлена належним
чином.

23 травня 2014 року вона отримала від
відділу ДВС постанову про відкриття
виконавчого провадження від 17 квітня
2014 року, винесену на підставі постанови
№ 339 від 06.02.2012 року, що видала інспекція
ДАБК в Одеській області. Також,
державний виконавець 28 квітня 2014 року
виніс постанову ВП № 430267 про арешт
коштів боржника. Арештований рахунок
використовується для виплати
заробітної плати працівникам та
розрахунків із бюджетом, тому арешт
рахунку призведе до заборгованості
перед працівниками та бюджетом.

Зазначені постанови позивачка вважає
незаконними, протиправними, тому
просила скасувати: постанову № 339 від
06.02.2012 року по справі про
адміністративне правопорушення, яка
була складена за її відсутності;
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП № 43026736 від 17 квітня 2014
року, яка винесена з порушенням
строків, передбачених ст. 303 КпАП
України; постанову ВП № 430267 про арешт
коштів боржника, яка була винесена
незаконно.

Під час розгляду справи позивачка
доповнила позовні вимоги, просила
зняти арешт з її рахунків:
розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в ПАТ
«Приватбанк», № НОМЕР_2 - картковий
рахунок в гривнях, № НОМЕР_3 -
розрахунковий рахунок в гривнях, №
НОМЕР_4 - розрахунковий рахунок в рублях
в ПАТ «Укрсоцбанк», визнати
протиправною та скасувати постанову
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження ВП № 43026736
від 16.06.2014 року, доручити начальнику РЕВ
№7 МРВ ДАЇ зняти арешт з транспортного
засобу марки ВАЗ 2103, 1975 року випуску,
номер державної реєстрації НОМЕР_5,
зобов'язати відділ ДВС Саратського
районного управління юстиції
повернути зняті грошові кошти у сумі
290,28 гривень на розрахунковий рахунок
НОМЕР_1 в ПАТ «Приватбанк».

У даному судовому засіданні
представник позивачки відмовився від
підтримання вимоги щодо визнання
незаконною постанову № 339 від 06 лютого
2012 року, що видана інспекцією ДАБК про
накладення адміністративного
стягнення на ОСОБА_3 за ч. 11 ст. 96 КУпАП,
оскільки рішення стосовно даної вимоги
було прийняте постановою суду від 21
жовтня 2014 року, решта вимог позивачки
підтримав, просив задовольнити їх у
повному обсязі.

Зокрема, представник позивачки
зазначив, що постанова державного
виконавця від 17 квітня 2014 року була
винесена з порушенням встановлених
законом строків, тобто після спливу
трьох місяців з дня винесення
постанови інспектора ДАБК від 06 лютого
2012 року. Відповідно, всі рішення
державного виконавця, які були
винесені пізніше: арешт коштів
боржника, арешт майна боржника, зняття
коштів з рахунку ОСОБА_3 на погашення
суми боргу є незаконними, тому просив
вказані рішення скасуватти,
зобов'язати державного виконавця
повернути зняті з рахунку ОСОБА_3
кошти на її рахунок, оскільки
накладений на неї штраф інспекцією
ДАБК позивачка не повинна сплачувати.

Представник відповідача Лінивий С.І.
позов не визнав, заперечував проти його
задоволення пояснивши, що постанова
інспекції ДАБК № 339 від 06.02.2012 року була
звернена до виконання у березні 2012
року, виконавче провадження перебувало
у його провадженні. Після здійснення
всіх виконавчих дій у даному
провадженні, у грудні 2013 року
виконавчий документ було повернено
стягувачу. 15 квітня 2014 року інспекція
ДАБК повторно звернула до виконання
постанову № 339 від 06.02.2012 року, в межах
строків, встановлених ст. 303 КУпАП, тому
ним 17 квітня 2014 року було відкрите
виконавче провадження. Наступного дня
постанова про відкриття виконавчого
провадження була надіслана на адресу
позивачки. Постанова про арешт коштів
боржника та постанова про накладення
арешту на майно боржника ОСОБА_3 були
винесені з дотримання вимог закону
«Про виконавче провадження», як заходи
примусового виконання рішення. Вважає
вимоги позивачки необгрунтованими,
тому просив відмовити у задоволенні
позову.

Третя особа, Полюлях Віталій
Анатолійович, будучи належним чином
повідомленим про день, час та місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явився, про поважні причини неявки
суд не повідомив, його неявка не
перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши позивачку та її
представника, представника
відповідача, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Між сторонами склалися
правовідносини, що виникли зі спорів
фізичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (правових актів індивідуальної
дії), які повинні розглядатися в
порядку, передбаченому Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Ч. 5 ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання рішень інших
органів (посадових осіб) можуть бути
оскаржені до відвідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

З постанови по справі про
адміністративне правопорушення № 339,
винесеної першим заступником
начальника інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області Полюлях Віталієм
Анатолійовичем вбачається, що 06 лютого
2012 року, позивача ОСОБА_3 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 11 ст. 96 КпАП України за експлуатацію
магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого
по АДРЕСА_1, після проведення
реконструкції частини житлового
будинку, без прийняття в експлуатацію
та накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу, у розмірі 6800
гривень (а.с. 8).

Постановою Саратського районного
суду Одеської області від 21 жовтня 2014
року, яка набула чинності,
адміністративний позов ОСОБА_3 до
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, третя особа перший
заступник начальника державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області Полюлях Віталій
Анатолійович про визнання
протиправною та скасування постанови
про притягнення до адміністративної
відповідальності відмовлено (а.с.122-124).

Ст. 299 КпАП України встановлено, що
постанова про накладення
адміністративного стягнення
звертається до виконання органом
(посадовою особою), який виніс
постанову.

Ч. 1 ст. 303 КУпАП встановлює, що не
підлягає виконанню постанова про
накладення адміністративного
стягнення, якщо її не було звернено до
виконання протягом трьох місяців з дня
її винесення

З матеріалів завершеного
виконавчого провадження № 488/3, номер
ЄДРВП 4760332 (а.с.51-65) вбачається, що
постанова інспекції ДАБК в Одеській
області №339 від 06 лютого 2012 року про
накладення адміністративного
стягнення на ОСОБА_3 у розмірі 6800
гривень звернена до виконання 06
березня 2012 року, виконавче провадження
було відкрите державним виконавцем 21
березня 2012 року. 26 грудня 2013 року, на
підставі ч. 2 ст. 48, ст. 50 Закону України
«Про виконавче провадження» державним
виконавцем прийнято рішення про
повернення виконавчого документа
стягувачу. Листом від 16 січня 2014 року
виконавчий документ поштою надіслано
стягувачу.

Відповідно до копії заяви начальника
інспекції ДАБК, яка надійшла до відділу
ДВС Саратського районного управління
юстиції в Одеській області 15 квітня 2014
року (а.с. 67), постанова інспекції ДАБК
в Одеській області № 339 від 06 лютого 2012
року стосовно ОСОБА_3 повторно звернена
до виконання. 17 квітня 2014 року
державним виконавцем винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 43026736, листом від 18
квітня 2014 року за вих. № 3181/03-42/3
постанова про відкриття виконавчого
провадження надіслана на адресу
ОСОБА_3, що підтверджується записом в
журналі реєстрації вихідної
кореспонденції 03-42 відділу ДВС
Саратського районного управління
юстиції (а.с.70, 141-143).

В порядку примусового виконання
рішення інспекції ДАБК, 28 квітня 2014
року державним виконавцем винесена
постанова про арешт коштів боржника
ОСОБА_3 ВП № 43026736 (а.с.84), 16 червня 2014 року
винесена постанова ВП № 43026736 про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, накладено арешт на
транспортний засіб марки ВАЗ 2103, 1975
року випуску, номер державної
реєстрації НОМЕР_5 (а.с.88).

Судом встановлено, що постанова у
справі про адміністративне
правопорушення № 339 від 06 лютого 2012
року, яку видала інспекція ДАБК в
Одеській області про накладення
адміністративного стягнення на ОСОБА_3
у виді штрафу, у розмірі 6800 гривень була
звернена до виконання у 2012 році, у межах
тримісячного строку, встановленого
законом для звернення до виконання. 15
квітня 2014 року , вказана постанова
повторно була звернена до виконання у
межах тримісячного строку для
звернення до виконання. 17 квітня 2014
року, при відкритті державним
виконавцем виконавчого провадження не
було порушено строку давності
виконання вказаної постанови,
встановлений ст. 303 КпАП України, тому
вимоги позивачки в частині визнання
протиправним та скасування рішення
державного виконавця є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

Вимоги позивачки про визнання
протиправними рішення державного
виконавця про арешт коштів боржника
(постанова ВП № 430267 від 28.04.2014 року),
рішення про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
(постанова ВП № 43026736 від 16.06.2014 року),
про зняття арешту з її рахунків:
розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в ПАТ
«Приватбанк», № НОМЕР_2 - картковий
рахунок в гривнях, № НОМЕР_3 -
розрахунковий рахунок в гривнях, №
НОМЕР_4 - розрахунковий рахунок в
рублях в ПАТ «Укрсоцбанк», про
доручення начальнику РЕВ №7 МРВ ДАЇ
зняти арешт з транспортного засобу
марки ВАЗ 2103, 1975 року випуску, номер
державної реєстрації НОМЕР_5, про
зобов'язання державного виконавця
відділу ДВС Саратського районного
управління юстиції повернути зняті
грошові кошти у сумі 290,28 гривень на
розрахунковий рахунок ОСОБА_3 НОМЕР_1 в
ПАТ «Приватбанк» також не підлягають
задоволенню, оскільки вказані рішення
є заходами примусового виконання
рішення, винесені державним виконавцем
відповідно до вимог закону України
«Про виконавче провадження» в межах
його повноважень, наданих даним
законом.

Керуючись ст.ст. 6-14, 71, 86, 159-163, 167, 181
Кодексу адміністративного
судочинства, України, ст. 299, 303 КпАП
України, Законом України "Про виконавче
провадження",

суд

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до відділу державної
виконавчої служби Саратського
районного управління юстиції Одеської
області, третя особа перший заступник
начальника інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області Полюлях Віталій
Анатолійович про визнання
протиправним рішення державного
виконаця та зобов'язання вчинити дії
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
адміністративного суду Одеської
області через Саратський районний суд
Одеської області протягом десяти днів
з дня її проголошення.

Суддя
Т. Я. Кожокар