Справа № 804/17742/14
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 р. Справа № 804/17742/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Коренева А.О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську в
приміщенні Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Верхньодніпровської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з
єдиного внеску в розмірі 4 121,40 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Верхньодніпровська ОДПІ ГУ Міндоходів
у Дніпропетровській області,
звернулась до суду з позовом до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості з єдиного
внеску в розмірі 4 121,40 грн. На
обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що відповідачем
не сплачені суми єдиного внеску за 2013р.,
а саме за 2 квартал 2013 р. терміном сплати
- 22.07.13 та 3квартал 2013р. терміном сплати -
21.10.13, а також за Рішенням про
застосування штрафних санкцій та пені
від 30.07.14 №. До канцелярії суду від
позивача надійшла заява про розгляд
справи без участі представника
позивача.

Відповідач, ФОП ОСОБА_1, про дату час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, відповідне поштове
відправлення із повісткою повернуто до
суду за закінченням терміну
зберігання. Відповідно до ч.11 ст.35 КАС
України у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином. Заперечень
проти позову або клопотання про
перенесення розгляду справи
відповідачем до суду не надано.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Вивчивши доводи позову, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
суд при винесенні постанови виходить з
наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що за даними Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців Відповідач
пройшов передбачену чинним
законодавством процедуру державної
реєстрації, набув правового статусу
фізичної особи - підприємця, на обліку
як платник податків, зборів
(обов'язкових платежів) перебуває в
ОДПІ, знаходиться на спрощеній системі
оподаткування (а.с.5, 13), в силу п.4 ч.1 ст.4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» (далі -
Закон) є платником єдиного внеску.

За змістом абз.3 п.8 ст.9 Закону фізичних
осіб - підприємців, які обрали спрощену
систему оподаткування, сплачують
єдиний внесок, нарахований за
календарний квартал, до 20 числа місяця,
що настає за кварталом, за який
сплачується єдиний внесок.

Відповідно до п.11. ст.8 Закону єдиний
внесок для платників, зазначених у п.4
та п.5 ч.1 ст.4 цього Закону,
встановлюється у розмірі 34,7 відсотка
визначеної пунктами 2 та 3 частини
першої статті 7 цього Закону бази
нарахування єдиного внеску. Згідно з ч.7
ст.9 Закону єдиний внесок сплачується
шляхом перерахування платником
безготівкових коштів з його
банківського рахунку; платники,
зазначені в абзацах третьому та
четвертому пункту 1 частини першої
статті 4 цього Закону, які не мають
банківського рахунку, сплачують внесок
шляхом готівкових розрахунків через
банки чи відділення зв'язку.

Матеріалами справи підтверджено, що
відповідачем не сплачені суми єдиного
внеску в розмірі 1 592,48 грн. за 2 квартал
2013р. терміном сплати 22.07.13, та в розмірі 1
194,03 грн. за 3 квартал 2013р. терміном
сплати 21.10.13. Крім того, позивачем
відносно відповідача прийнято рішення
№ від 30.07.14 про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату або несвоєчасну сплату
єдиного внеску, яким застосований
штраф в розмірі 419,8 грн. (10%) та
нарахована пеня у розмірі 915,09 грн. за
період з 23.07.13 по 22.07.14 (а.с.15), котре було
направлено позивачем на адресу
відповідача рекомендованим листом з
повідомленням про вручення (а.с.16).

Суд відмічає, що відповідно до ч.1 ст.25
Закону рішення, прийняті органами
доходів і зборів та органами
Пенсійного фонду з питань, що належать
до їх компетенції відповідно до цього
Закону, є обов'язковими до виконання
платниками єдиного внеску, посадовими
особами і застрахованими особами;
положення цієї статті поширюються лише
на тих платників, які відповідно до
цього Закону зобов'язані нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок. У разі виявлення своєчасно не
сплачених сум страхових внесків
платники єдиного внеску зобов'язані
самостійно обчислити ці внески і
сплатити їх з нарахуванням пені в
порядку і розмірах, визначених цією
статтею; суми недоїмки стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
штрафів (ч.2,3 ст.25 Закону). Приписами ч.10
ст.25 Закону визначено, що на суму
недоїмки нараховується пеня з
розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати
за кожний день прострочення платежу, а
ч.11 ст.25 Закону визначено, що орган
доходів і зборів застосовує до
платника єдиного внеску штрафні
санкції, зокрема за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску накладається штраф у
розмірі 10 відсотків своєчасно не
сплачених сум.

Крім того, згідно з ч.4 ст.25 Закону орган
доходів і зборів у порядку, за формою та
у строки, встановлені центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату;
вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом; платник єдиного
внеску зобов'язаний протягом десяти
календарних днів з дня надходження
вимоги про сплату недоїмки сплатити
суми недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею. У разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки платник
єдиного внеску узгоджує її з органом
доходів і зборів шляхом оскарження
вимоги про сплату єдиного внеску в
адміністративному або судовому
порядку. Відповідно до абз.9 ч.4 ст.25
Закону у разі якщо платник єдиного
внеску протягом десяти календарних
днів з дня надходження вимоги не
сплатив зазначені у вимозі суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею, не узгодив вимогу з
органом доходів і зборів, не оскаржив
вимогу в судовому порядку або не
сплатив узгоджену суму недоїмки
протягом десяти робочих днів з дня
надходження узгодженої вимоги, орган
доходів і зборів надсилає в порядку,
встановленому законом, до підрозділу
державної виконавчої служби вимогу про
сплату недоїмки. У випадках,
зазначених в абзаці дев'ятому цієї
частини, орган доходів і зборів також
має право звернутися до суду з позовом
про стягнення недоїмки. (абз.10 ч.4 ст.25
Закону).

Враховуючи встановлені судом
обставини, наведені законодавчі
положення, відсутність доказів сплати
відповідачем спірних сум єдиного
внеску або доказів оскарження вимог
про сплату боргу (недоїмки) від 05.10.13
№Ф-31 (отримана відповідачем 12.10.13), від
21.11.13 №Ф-31 (а.с.10-12) та рішення № від
30.07.14, з огляду на той факт, що
відповідач обтяжений обов'язком зі
сплати спірної суми недоїмки з єдиного
внеску в розмірі 4121,40 грн., суд доходить
до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 128, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) недоїмку зі
сплати єдиного внеску в розмірі 4121,40
грн. (чотири тисячі сто двадцять одна
гривня 40 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку відповідно до
ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова набирає законної сили згідно
зі ст.254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя А.О. Коренев