Справа № К/9991/41972/11-С
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року
м. Київ К/9991/41972/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства «Магістраль»
на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 19.05.2009 року
та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 21.09.2010 року у справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Оріхівському районі Запорізької
області до Відкритого акціонерного
товариства «Магістраль» про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и л а:

Управління Пенсійного фонду України в
Оріхівському районі Запорізької
області звернулося до суду з позовом до
Відкритого акціонерного товариства
«Магістраль» про стягнення
заборгованості.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 19.05.2009 року
позовні вимоги управління Пенсійного
фонду України в Оріхівському районі
Запорізької області було задоволено.
Стягнуто з Відкритого акціонерного
товариства «Магістраль» на користь
управління Пенсійного фонду України в
Оріхівському районі Запорізької
області заборгованість по відсотках на
розстрочений борг по збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 5514,50 грн.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 21.09.2010 року апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства
«Магістраль» було залишено без
задоволення, а постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
19.05.2009 року - без змін.

У касаційній скарзі Відкрите
акціонерне товариство «Магістраль», не
погоджуючись з даними рішеннями,
посилаючись на допущені судами
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
19.05.2009 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 21.09.2010 року.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Оріхівському районі Запорізької
області подано заперечення на
касаційну скаргу, в яких воно просить
залишити касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства «Магістраль»
без задоволення, а оскаржувані рішення
- без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга Відкритого акціонерного
товариства «Магістраль» задоволенню
не підлягає, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
є необґрунтованими і не надають
підстав, які передбачені статтями 225 - 229
Кодексу адміністративного судочинства
України для зміни чи скасування
судових рішень.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Відкрите акціонерне
товариство «Магістраль» перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в Оріхівському районі
Запорізької області як платник
страхових внесків.

У зв'язку із накопиченням Відкритим
акціонерним товариством «Магістраль»
боргу зі сплати загальнообов'язкових
платежів на користь Пенсійного фонду,
на підставі внесеного до органів
Пенсійного фонду України подання про
розстрочення боргу від 18.04.2001 року, між
Оріхівським райвідділом Пенсійного
фонду та Відкритим акціонерним
товариством «Магістраль» 22.06.2001 року
було укладено договір про розстрочення
№ 14. Пунктом 1.1 договору від 22.06.2001 року
№ 14 передбачено надання розстрочки
боргу зі сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування на суму
322182,00 грн. у період з 01.12.2001 року по 31.12.2004
року та пільгових пенсій на суму 1102,00
грн. на період розстрочки з 01.12.2001 року
по 31.12.2005 року. Умовами зазначеної угоди
передбачено надання розстрочки
заборгованості під проценти,
розраховані за період, що починається
від дати укладення договору та
закінченням останньої дати погашення
розстроченого боргу, виходячи з
облікової ставки НБУ, чинної на момент
чергової сплати розстроченого платежу.
Умовами зазначеного договору
передбачений графік погашення
заборгованості рівними частками.

У зв'язку із неналежним виконанням умов
договору про розстрочення від 22.06.2001
року № 14, листом від 01.07.2004 року,
управління Пенсійного фонду України в
Оріхівському районі Запорізької
області звернулося до Відкритого
акціонерного товариства «Магістраль»
з вимогою про оплату простроченої
заборгованості та належного виконання
договірних умов. Зазначений лист
відповідачем залишений без
задоволення та відповіді.

30.08.2004 року начальником управління
Пенсійного фонду України в
Оріхівському районі Запорізької
області прийнято рішення № 8 про
дострокове розірвання договору про
розстрочення та пред'явлення до сплати
суму заборгованості у розмірі 27960,28
грн., у тому числі нараховані на
розстрочений борг відсотки у розмірі
5743,61грн. Зазначеним рішенням
розраховано відсотки на розстрочений
борг, які визначені у розмірі 27960,28 грн.,
із них 21289,42 грн. залишок несплаченої
розстроченої заборгованості, 5514,50 грн.
відсотки на розстрочений борг, 927,25 грн.
залишок несплаченої розстроченої
заборгованості по відшкодуванню
пільгової пенсії, 229,11 грн. відсотки на
розстрочений борг по відшкодуванню
пільгових пенсій.

Як встановлено судом, Відкрите
акціонерне товариство має
заборгованість з зазначеної
розстроченої суми по нарахованих
відсотках, які у визначений термін не
були сплачені на користь органів
Пенсійного фонду України, у зв'язку з
чим, Управління Пенсійного фонду
України в Оріхівському районі
звернулося до адміністративного суду з
відповідним позовом щодо примусового
стягнення зазначених сум.

Порядок погашення зобов'язань
юридичних або фізичних осіб перед
бюджетами та державними цільовими
фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів), включаючи збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування та внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків
контролюючими органами, у тому числі за
порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, та
визначає процедуру оскарження дій
органів стягнення було врегульовано
чинним на час виникнення спірних
правовідносин Законом України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

Відповідно до підпункту 18.1.2 пункту 18.1
статті 18 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», керівник
податкового органу (його заступник)
зобов'язаний прийняти рішення про
дострокове розірвання договору про
розстрочення, що тягне за собою
обов'язок платника податків сплатити
невнесену суму розстроченого
податкового боргу, а також процентів,
нарахованих відповідно до підпункту
«в» підпункту 18.1.2 цього пункту на таку
розстрочену суму податкового боргу, у
разі коли платник податків, який уклав
договір про розстрочення, до
закінчення дії такого договору:

- накопичує новий податковий борг
або не сплачує чергову частку
реструктурованого податкового боргу
протягом двох податкових періодів,
наступних за податковим періодом
виникнення такого нового податкового
боргу, або податковим періодом, за який
сплачується чергова частка
реструктурованого податкового боргу;

- ліквідується; виїжджає за кордон
на постійне місце проживання (якщо
платник податків є фізичною особою);

- визнається неплатоспроможним за
зобов'язаннями, іншими ніж податкові.

Твердження відповідача про
відсутність компетенції органів
Пенсійного фонду на звернення до
судових органів з позовами щодо
стягнення заборгованості (нарахованих
відсотків) не заслуговують на увагу,
оскільки пред'явлена дл стягнення сума
(нараховані відсотки на розстрочений
борг) є похідною сумою від
загальнообов'язкових страхових
внесків, отже відповідачем порушуються
майнові права Держави в сфері
пенсійного (соціального) забезпечення,
захист яких покладений на органи
Пенсійного фонду, а тому органи
Пенсійного фонду України не позбавлені
можливості самостійно звернутися до
суду з вимогами щодо примусового
стягнення заборгованості.

Частиною 4 статті 12 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
передбачено, що мораторій на
задоволення вимог кредиторів
вводиться одночасно з порушенням
провадження у справі про банкрутство,
про що зазначається в ухвалі
господарського суду.

Протягом дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на
підставі виконавчих документів та
інших документів, за якими
здійснюється стягнення відповідно до
законодавства;

- не нараховуються неустойка
(штраф, пеня), не застосовуються інші
санкції за невиконання чи неналежне
виконання грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та інші
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Аналіз даної норми свідчить про те, що
мораторій не зупиняє виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), які
виникли після введення мораторію.

Як встановлено судом, рішення про
розірвання договору та нарахування
відповідних відсотків прийнято 30.08.2004
року, тобто після порушення
провадження у справі про банкрутство
відповідача та введення мораторію на
задоволення вимог кредиторів, яке було
прийнято господарським судом
Запорізької області 09.07.2004 року, отже
заявлені вимоги є поточними у
розуміння Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
тому приписи статті 12 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
щодо введення мораторію не
розповсюджуються на зазначені вимоги.

Враховуючи, що платником обов'язкових
страхових внесків до органів
Пенсійного фонду порушені зобов'язання
щодо оплати внесків у визначеному
порядку та строки, що призвело до
порушення майнових прав держави в
особі органів пенсійного забезпечення,
колегія суддів погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій
про те, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій є законними і не підлягають
скасуванню, оскільки суди, всебічно
перевіривши обставини справи, вирішили
спір у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин; в
них повно відображені обставини, що
мають значення для справи, висновки
судів щодо встановлених обставин і
правові наслідки є правильними, а
доводи касаційної скарги їх не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства «Магістраль» -
залишити без задоволення, а постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 19.05.2009 року
та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 21.09.2010 року у справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Оріхівському районі Запорізької
області до Відкритого акціонерного
товариства «Магістраль» про стягнення
заборгованості - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: