Справа № 820/18598/14
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 грудня 2014 р.
№ 820/18598/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Горшкової О.О. розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Західної об`єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області до Товариства з
обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ
"ІНТЕР-ПОЛІМЕР" про стягнення
податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Західна об`єднана державна
податкова інспекція м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, звернувся до суду
із адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "КОМПАНІЯ
"ІНТЕР-ПОЛІМЕР" , в якому просить суд
стягнути з розрахункових рахунків
відповідача до бюджету суму
податкового боргу в загальному розмірі
213594,71грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що ТОВ "КОМПАНІЯ
"ІНТЕР-ПОЛІМЕР" перебуває на
податковому обліку в Західній ОДПІ м.
Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області. Станом на час звернення до
суду у відповідача мається податковий
борг, який з урахуванням наявної
переплати та нарахованої пені у
розмірі 370, 71грн., складає 213594, 71 грн.,
який виник внаслідок несплати у
встановлений строк самостійно
визначеної платником суми податку на
додану вартість. У зв'язку з тим, що
відповідачем у добровільному порядку
суму податкового зобов'язання сплачено
не було, а проведені податковим органом
дії щодо примусово стягнення суми не
призвели до погашення податного боргу,
то дана сума підлягає стягненню за
рішенням суду.

У судове засідання 04.12.2014року, позивач,
належним чином повідомлений про дату,
час та місце розгляду справи, не прибув,
проте звернувся до суду із клопотанням
про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, у зазначене судове
засідання не прибув, із клопотаннями
про розгляд справи за його відсутності
або відкладення розгляду справи не
звертався, своїх заперечень не надав,
правової позиції не висловив.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку розглядати справу в порядку
письмового провадження.

Згідно приписів ч.1 ст.41 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), у разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Частиною 6 ст. 128 КАС України
передбачено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши наявні в матеріалах справи
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
повному, всебічному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
"КОМПАНІЯ "ІНТЕР-ПОЛІМЕР" пройшло
передбачену законом процедуру
державної реєстрації та перебуває на
обліку як платник податків та зборів в
Західній ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів
у Харківській області.

В зв'язку з тим, що ТОВ "КОМПАНІЯ
"ІНТЕР-ПОЛІМЕР" в добровільному порядку
не було сплачено суму заборгованості з
податку на додану вартість у
загальному розмірі 213594, 71грн., у т.ч. за
основним платежем 213224, 00грн. та пеня 370,
71грн., а проведені податковим органом
дії щодо примусово стягнення суми не
призвели до погашення податного боргу,
то позивач звернувся до суду із позовом
про стягнення суми боргу у примусовому
порядку.

Вирішуючи питання про наявність
правових підстав для задоволення
позовних вимог, судом враховується, що
як платник податків, зборів
(обов'язкових платежів) відповідач в
силу ч.1 ст.67 Конституції України
зобов'язаний сплачувати податки і
збори в порядку і розмірах,
встановлених законом. Водночас з цим,
відповідач зобов'язаний дотримуватись
також і приписів ч.1 ст.68 Конституції
України, де вказано, що кожен
зобов'язаний неухильно додержуватися
Конституції України та законів
України, не посягати на права і свободи,
честь і гідність інших людей.

Пунктом 30 статті 2 Бюджетного кодексу
України податкові органи визначені як
органи стягнення, яким відповідно
до закону надано право
стягнення до бюджету податків, зборів
(обов'язкових платежів) та інших
надходжень.

Перевіряючи правомірність звернення
до суду та наявність підстав для
стягнення суми боргу у примусовому
порядку, суд дійшов висновку про
наступне.

01 січня 2011 року набув чинності
Податковий Кодекс України (далі - ПК
України), який встановлює перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

У відповідності до положень п. 46.1 ст. 46
ПК України, податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно із п.п. 49.1, 49.2 ст. 49 ПК України,
податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки органу державної
податкової служби, в якому перебуває на
обліку платник податків.

Платник податків зобов'язаний за
кожний встановлений цим Кодексом
звітний період подавати податкові
декларації щодо кожного окремого
податку, платником якого він є,
відповідно до цього Кодексу незалежно
від того, чи провадив такий платник
податку господарську діяльність у
звітному періоді.

Податкові декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює календарному року, крім
випадків, передбачених підпунктами
49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) року (п.п. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49
ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи,
19.07.2013року, 09.09.2013року, 07.10.2013року,
09.11.2013року, 15.12.2013року, 16.01.2014року та
07.02.2014року відповідачем було подано до
податкового органу податкові
декларації з податку на додану
вартість № , № , № , №
, № , № та № ,
якими відповідачем було самостійно
визначено суму податкового
зобов'язання у розмірі 213224, 00грн.
Відповідно до наданого податковим
органом розрахунку заборгованості та
даних картки особового рахунку
платника податків вбачається, що
загальна сума заборгованості платника
податків, з урахуванням часткового
погашення податкових зобов`язань та
нарахованої пені в сумі 370, 71грн., у
загальному розмірі складає 213594, 71грн.

Положеннями п.11 ст.56 ПК України
встановлено, що не підлягає оскарженню
грошове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків.

Згідно з п.57.1 ст.57 ПК України, платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до пп.14.1.175 п.14.1
ст.14 ПК України, податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Наявність спірної суми заборгованості
підтверджується також наявною в
матеріалах справи роздруківкою картки
особового рахунку, яка за правилами
ст.70 КАС України є належним та
допустимим доказом невиконаного
податкового обов'язку з боку
Товариства з обмеженою
відповідальністю "КОМПАНІЯ
"ІНТЕР-ПОЛІМЕР".

Як було встановлено під час розгляду
справи та підтверджується матеріалами
справи, відповідачем у встановлені ПК
України строки не було самостійно
сплачено вказану суму податкового
зобов'язання у загальному розмірі 213594,
71грн., а тому дане зобов'язання набуло
статусу податкового боргу.

У зв'язку з непогашенням платником
податків узгоджених сум податкових
зобов'язань у законодавчо встановлені
строки, податковою інспекцією 09.08.2013
року було прийнято відповідно
податкову вимогу форми "Ю" №87-11, яка
була отримана директором підприємства
13.09.2013року.

Як вбачається з наданої податковим
органом роздруківки картки особового
рахунку, податковий борг відповідача
після надіслання (вручення) йому
зазначеної податкової вимоги існував
не припиняючись.

Відтак, зважаючи на положення п.59.5 ст.59
ПК України, якими передбачено, що у разі
якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Відповідно до п.п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 ПК
України, контролюючі органи мають
право, зокрема, стягувати з банків та
інших фінансових установ пеню за
несвоєчасне виконання ними рішень суду
та доручень платників податків про
сплату податків, зборів, платежів.

Суд зазначає, що на виконання вимог ст.
95 ПК України податковою інспекцією
проведений опис майна у податкову
заставу на підставі рішення начальника
Західної ОДПІ від 28.10.2013року №
53/20-33-15-01-19, який оформлено актом опису
майна № 16/20-33-15-01-33 від 25.12.2013р. Отже, як
вбачається з матеріалів справи, активи
платника податків знаходяться в
податковій заставі, про що свідчить
витяг з Державного реєстру обтяжень
рухомого майна від 27.03.2014року №43828083.

Як було встановлено під час розгляду
справи, позивачем вживались
відповідні заходи щодо погашення
податкового боргу відповідача за
рахунок коштів, що перебували у його
власності, але вони не призвели до
повного погашення податкового боргу.

Пунктами 95.1 та 95.2 ст.95 ПК України
визначено, що контролюючий орган
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 ст.95 Податкового кодексу
України визначено, що стягнення коштів
з рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган звертається до суду
щодо надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
контролюючим органом рішення про
погашення усієї суми податкового
боргу. Рішення контролюючого органу
підписується його керівником та
скріплюється гербовою печаткою
контролюючого органу. Перелік
відомостей, які зазначаються у такому
рішенні, встановлюється центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику.

Відповідно до пункту 95.6 статті 95
Податкового кодексу України, у разі
якщо сума коштів, отримана у результаті
продажу майна платника податків,
перевищує суму його грошового
зобов'язання та податкового боргу,
різниця перераховується на рахунки
такого платника податків або його
правонаступників.

Враховуючи, що відповідачем не
погашено існуючий податковий борг та
те, що податковим органом вжиті всі
заходи передбачені Податковим
кодексом України для погашення
податкового боргу шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем
-фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Західної
об`єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю "КОМПАНІЯ
"ІНТЕР-ПОЛІМЕР" про стягнення
податкового боргу - задовольнити.

Надати дозвіл Західній об`єднаній
державній податковій інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
погашення суми податкового боргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "КОМПАНІЯ
"ІНТЕР-ПОЛІМЕР" (61020, м. Харків, вул.
Конотопська, б.1, код 37368054) у розмірі 213
594 (двісті тринадцять тисяч п`ятсот
дев`яносто чотири) грн. 71 коп. за рахунок
його майна, що перебуває у податковій
заставі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги у 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у
порядку, передбаченому ст. 254 КАС
України.

Суддя

Горшкова О.О.