Справа № 2а-1696/11
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
Справа № 25354/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Судової-Хомюк Н.М.,

суддів
Гуляка В.В. та Коваль Р.Й.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові справу за
апеляційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Кременецькому районі Тернопільської
області на постанову Кременецького
районного суду Тернопільської області
від 29.04.2011 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Кременецькому районі
Тернопільської області про
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату державної і додаткової пенсії
особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся 04.04.2011 року до суду з
позовом та просив визнати дії
відповідача неправомірними,
зобов'язати відповідача здійснити
нарахування та виплату державної
пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсії
за віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01.11.2011 року.

Вимоги обґрунтовує тим, що він є
інвалідом ІІ групи, внаслідок
захворювання пов'язаного з участю у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та особою, яка
віднесена до 1 категорії, тому отримує
пенсію призначену у відповідності з
вказаним вище Законом. Згідно ст. 54
цього Закону, призначений розмір
пенсії для інвалідів II групи повинен
бути не меншим 8 мінімальних пенсій за
віком. Крім того, відповідно до ст. 50
Закону інвалідам II групи виплачується
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком. Частиною
першою статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»передбачено, що
мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.
Так як вказані пенсії виплачуються
йому у меншому розмірі, тому просить
зобов'язати відповідача провести йому
вказані перерахунки та виплатити
пенсію у встановлених Законом
розмірах.

Ухвалою від 06.04.2011 року
адміністративний позов в частині вимог
за період з 01.11.2009 року по 03.10.2010 року
залишено без розгляду, відповідно до
ст.ст. 99, 100 КАС України.

Постановою Кременецького районного
суду Тернопільської області від 29
квітня 2011 року в порядку скороченого
провадження позовні вимоги задоволено.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Кременецькому районі
Тернопільської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1
недоплачену основну державну пенсію,
як інваліду 2 групи на підставі ст.54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» восьми мінімальних пенсій
за віком, з 04 жовтня 2010 року, із
врахуванням ст.28 Закону України « Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та раніше виплачених сум.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Кременецькому районі
Тернопільської області нараховувати
та виплачувати ОСОБА_1 недоплачену
додаткову пенсію, як інваліду другої
групи, на підставі ст.50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» 75
процентів мінімальної пенсії за віком
за період часу з 04 жовтня 2010 року, із
врахуванням ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та раніше виплачених сум.
Постанову звернено до негайного
виконання.

Управління Пенсійного фонду України в
Кременецькому районі Тернопільської
області подало апеляційну скаргу, в
якій покликається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції і прийняти нову, якою
повністю відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Постанову суду оскаржив відповідач,
вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що розпорядником бюджетних коштів
є КМ України, який також надає
роз'яснення порядку застосування
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; при виплаті спірних
коштів позивачу пенсійний орган
керувався положення постанови КМ
України № 654 від 16.07.2008р. «Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян».

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому, колегія суддів, у
відповідності до п.п. 1,2,ч. 1 ст. 197 КАС
України, вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що оскаржувану постанову
слід змінити з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивач є
громадянином, який постраждав від
наслідків аварії на ЧАЕС віднесений до
першої категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
ІІ групи інвалідності в зв'язку із
захворюванням, пов'язаним з
ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, що стверджується
відповідним посвідченням.

Відповідно до ч.1 першої ст. 50
зазначеного Закону особам, віднесеним
до категорії 1, які є інвалідами IІ
групи, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в усіх
випадках розмір пенсій для інвалідів IІ
групи, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком.

За таких обставин, відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
є правильним висновок місцевого суду
про те, що позивач має права на
призначення пенсії в розмірі, не
нижчому 8 мінімальних пенсій за віком
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є
визначальною для вирішення вказаного
спору, крім того, це право гарантується
Конституцією України (частина друга
статті 46 Конституції України).

Згідно з положеннями частини 4 ст. 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов до підставного
висновку, що при визначенні розміру
пенсій, застосуванню підлягає ч. 1 ст. 50
та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не постанови Кабінету
Міністрів України, позаяк останні
істотно звужують обсяг встановлених
законом прав позивача.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) для обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч. 1 цієї статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» випливає,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до ст. 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсій за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Відтак позовні вимоги підлягають
задоволенню починаючи з 04.10.2010 року,
згідно позовних вимог.

Вирішуючи даний спір суд першої
інстанції по суті правильно вирішив
справу, однак при цьому помилково
допустив негайне виконання ухваленої
постанови в цілому, хоча системний
аналіз положень ч. 1, 2 ст. 256 КАС України
вказує на можливість негайного
виконання судових рішень у справах
цієї категорії виключно у межах суми
стягнення за один місяць. Тому у цій
частині оскаржувану постанову
необхідно змінити.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що суд першої інстанції
правильно вирішив справу по суті, однак
допустив помилкове застосування норм
процесуального права, що, відповідно до
п. 1 ст. 201 КАС України, є підставою для
зміни оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 160, 183-2, 195, 197, 198, 201, 205, 207,
254, 256 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Кременецькому районі Тернопільської
області задоволити частково.

Постанову Кременецького районного
суду Тернопільської області від 29.04.2011
року в частині допущення її до
негайного виконання змінити.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України
допустити вищезазначену постанову до
негайного виконання у межах суми
стягнення за один місяць.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Н.М. Судова-Хомюк

Судді
В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль