Справа № 808/5589/14
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року 10 год. 55 хв. Справа №
808/5589/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Рибакової М.В.

представника позивача Резниченко О.О.

представника відповідача Кравченко
М.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ»

до: Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів

про: визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ»
(далі - позивач або ТОВ
«ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ») звернулось з
адміністративним позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів (далі - відповідач або СДПІ з
ОВП у м. Запоріжжі Міжрегіонального ГУ
Міндоходів) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення № від
08.08.2014, яким визначено податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 193626 грн., в
тому числі за основним платежем у сумі
129084 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) у сумі 64542 грн.

Позивач вважає зазначене податкове
повідомлення-рішення протиправним,
оскільки воно прийнято на підставі
необґрунтованих висновків акту
перевірки стосовно взаємовідносин
позивача з ТОВ «КФ Авіон» за період
лютий 2014 року. Зокрема, позивач вважає,
необґрунтованими висновки про те, що не
підтверджені взаємовідносини з
зазначеним контрагентом, у зв'язку з
чим зазначає, що господарські операції
мали реальний зміст та підтверджені
відповідними первинними документами.
Крім того, позивач вказує на ту
обставину, що ДПІ у Деснянському районі
ГУ Міндоходів м. Києва було складено
Довідку, згідно з якою підтверджено
реальне здійснення
фінансово-господарських відносин ТОВ
«КФ Авіон» з ТОВ «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ», їх
реальності та повноти відображення в
обліку за період з 01.02.2014 по 28.02.2014.

З урахуванням викладеного, позивач
вважає оскаржуване податкове
повідомлення-рішення таким, що
прийнято протиправно, у зв'язку з чим
просить суд його скасувати.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала у повному
обсязі, просила його задовольнити та
надала пояснення в його обґрунтування
аналогічні викладеним у позовній
заяві.

Представник відповідача позов не
визнала, просила у його задоволенні
відмовити та пояснила, що вважає
висновки акту перевірки
обґрунтованими, а оскаржуване
податкове повідомлення-рішення таким,
що прийняте з додержанням вимог
діючого законодавства, оскільки
вважає, що фактичного здійснення
господарських операцій з придбання
товарів безпосередньо у підприємства
ТОВ «КФ Авіон» не було, у зв'язку з чим
просила в задоволенні позову ТОВ
«ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» відмовити в повному
обсязі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що в період з 27.05.2014
по 17.06.2014 СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі
Міжрегіонального ГУ Міндоходів
відповідно до наказу від 26.05.2014 № 310 та у
відповідності до підпункту 75.1.2 пункту
75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1
статті 78, статті 79 Податкового кодексу
України, проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка ТОВ
«ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» з питань
своєчасності, достовірності та повноти
нарахування та сплати до бюджетів
податку на прибуток підприємства та
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з ТОВ «Аллайд
солюшинз Україна» за період січень 2014
року та з ТОВ «КФ Авіон» за період лютий
2014 року, за результатами якої складено
Акт перевірки від 19.06.2014 № 211/28-04-39/34155997
(а.с. 18-48).

Як зазначено в Акті перевірки, при
перевірці було використано: податкові
декларації з податку на додану
вартість з додатками, уточнюючі
розрахунки податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за період січень-лютий 2014 року;
банківські документи (платіжні
документи, виписки банку) по ТОВ
«Аллайд солюшинз Україна» та ТОВ «КФ
Авіон» за період січень-лютий 2014 року;
договір купівлі-продажу по ТОВ «Аллайд
солюшинз Україна» та ТОВ «КФ Авіон» за
2014 рік; оборотно-сальдова відомість по
рахунку № 631 «Розрахунки з
вітчизняними постачальниками» за
період січень-лютий 2014 року; первинні
документи по взаємовідносинах з ТОВ
«Аллайд солюшинз Україна» та ТОВ «КФ
Авіон» (податкові накладні, видаткові
накладні, ТТН) за період січень-лютий 2014
року; податкову інформацію СДПІ з ОВП у
м. Запоріжжі Міжрегіонального ГУ
Міндоходів в інформаційній базі
Міндоходів АІС «Податковий блок», АІС
«Архів електронної звітності».

У висновках Акту перевірки зазначено,
що перевіркою встановлено порушення
пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198, пункту 200.1
статті 200, пункту 201.2 статті 201
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість за період з 01.01.2014 по
28.02.2014 на суму 129084 грн., в тому числі по
періодах: лютий 2014 року на суму 129084 грн.
(а.с. 48).

Зазначені висновки про заниження
податку на додану вартість
обґрунтовані тим, що наданими до
перевірки первинними бухгалтерськими
документами ТОВ «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» та
наявною інформацією в інформаційних
базах ДПІ не підтверджено факт
реального вчинення господарських
операцій з ТОВ «КФ Авіон», оскільки
встановлено відсутність
виробничо-складських приміщень у
підприємств-постачальників по ланцюгу
проходження послуг, технічного
персоналу, основних фондів, виробничих
активів, засобів транспортування та
іншого майна, які економічно необхідні
для здійснення господарських операцій
у зазначених обсягах, що свідчить про
відсутність необхідних умов для
реального настання результатів
відповідної господарської діяльності.

За результатами перевірки СДПІ з ОВП у
м. Запоріжжі Міжрегіонального ГУ
Міндоходів прийняте податкове
повідомлення-рішення № від
08.08.2014, яким визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 193626 грн., в
тому числі за основним платежем у сумі
129084 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) у сумі 64542 грн. (а.с.
17).

Висновки акту перевірки про допущенні
порушення податкового законодавства,
на підставі яких прийняте оскаржуване
рішення, суд вважає необґрунтованими, у
зв'язку з чим приходить до висновку про
протиправність прийнятого податкового
повідомлення-рішення з наступних
підстав.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ»
зареєстровано як суб'єкт
підприємницької діяльності - юридична
особа 21.02.2006, що підтверджується
Довідкою АА № 814373 з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України.

Згідно вказаної Довідки, видами
діяльності ТОВ «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» за
КВЕД-2010 є: 46.75 оптова торгівля хімічними
продуктами, 20.13 виробництво інших
основних неорганічних хімічних
речовин, 20.14 виробництво інших основних
органічних хімічних речовин, 20.59
виробництво іншої хімічної продукції,
н.в.і.у., 71.12 діяльність у сфері
інжинірингу, геології та геодезії,
надання послуг технічного
консультування в цих сферах, 71.20
технічні випробування та дослідження.

Судом встановлено, що 03.02.2014 між ТОВ
«ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» та ТОВ «КФ Авіон»
укладено договір № 14, відповідно до
умов якого, ТОВ «КФ Авіон» (продавець)
зобов'язується передати у власність
ТОВ «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» (покупець) товар
на умовах DDP Запоріжжя, які викладені в
договорі на загальну суму 774504 грн., у
тому числі ПДВ - 129084 грн., а покупець, в
свою чергу, зобов'язується прийняти та
оплатити товар згідно з умовами цього
договору. Товар відпускається за
разовими заявками покупця, оплата
здійснюється в безготівковій формі
протягом 40 днів з моменту поставки
товару. Поставка здійснюється протягом
30 банківських днів з моменту
підписання договору. В той же час, за
письмовою згодою сторін допускається
інша форма розрахунків, що не
суперечить чинному законодавству
України. Договір вступає в силу з дня
його підписання та діє до 31.12.2018 (а.с.
114-115).

Також 04.02.2014 між позивачем та ТОВ «КФ
Авіон» була укладена додаткова угода
до договору від 03.02.2014, відповідно до
умов якої продавець зобов'язується
виготовити реагенти для обробки води
по ТУ У 24.6-3:2007, 24.6-4:2008,
24.6-2:2007, 24.6-1:2007, 24.6-5:2007,
24.6-8:2010 покупця та передати у
власність покупця товар, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
товар у відповідності до умов договору
(а.с. 70).

Під час судового розгляду справи
встановлено, що в договорі № 16 від
03.02.2014, наданому представником позивача
помилково зазначено номер договору 16, в
той час як правильним номером договору
є № 14 (а.с. 68-69).

На підтвердження транспортування
придбаного товару до перевірки
позивачем були надані
торвано-транспортні накладні,
відповідно до яких ТОВ «КФ Авіон» -
вантажовідправник та перевізник, ТОВ
«ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» - вантажоодержувач,
пункт навантаження вул.
Червоноткацька, 87/16, м. Київ.

Отриманий товар оприбуткований ТОВ
«ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» для подальшого його
використання останнім у власній
господарській діяльності, що
підтверджується податковими та
видатковими накладними,
рахунками-фактурою, прибутковим
накладними та виданими ТОВ
«ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» довіреностями на
відпуск товару (а.с. 71-75, 76-77, 94-97, 118-121).
Факт передачі та поставки товару
підтверджується вищевказаним
переліком первинних документів, а
також відомістю приходу за лютий 2014
року із ТОВ «КФ Авіон», який міститься в
матеріалах справи (а.с. 117).

За отримані реагенти ТОВ
«ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» розрахувалось з ТОВ
«КФ Авіон» у безготівковій формі в
повному обсязі, що підтверджується
наданою представником позивача
банківською випискою (а.с. 75) та про що
також зазначається в Акті перевірки:
оплата проведена за платіжними
дорученнями № 445 та № 446 від 11.03.2014.

При цьому, як вбачається зі змісту
наданої банківської виписки, в ній
також містяться реквізити платіжних
доручень № 445 та № 446 згідно яких
здійснено перерахування коштів.

Крім того, до перевірки надавались
сертифікати якості, видані та завірені
печаткою ТОВ «КФ Авіон», які
підтверджуються відповідність товару
вимогам ТУ (а.с. 78-93).

Судом також встановлено, що в період з
02.06.2014 по 03.06.2014 ДПІ у Деснянському
районі ГУ Міндоходів м. Києва проведено
зустрічну звірку ТОВ «КФ Авіон» щодо
підтвердження реального здійснення,
товарності, фінансово-господарських
операцій, відносин із ТОВ
«ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ», їх реальності та
повноти відображення в обліку за
період з 01.02.2014 по 28.02.2014, за
результатами якої складено Довідку №
263/26-52-22-05/34635532 від 03.06.2014 (а.с. 49-55).

За результатами проведення зустрічної
звірки, ДПІ у Деснянському районі ГУ
Міндоходів м. Києва зроблено висновок
про документальне підтвердження
реальності здійснення
фінансово-господарських відносин по
взаємовідносинам ТОВ «КФ Авіон» з ТОВ
«ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» за лютий 2014 року та
встановлено відображення в
податковому обліку господарських
операцій та розрахунків з ТОВ
«ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» за лютий 2014 року у
сумі 129084 грн. (а.с. 54).

Крім того, судом встановлено, що ТОВ «КФ
Авіон» мало статус юридичної особи,
станом на лютий 2014 року, на момент
укладення договору, дане підприємство
згідно з наданою представником
позивача Довідкою № 263/26-52-22-05/34635532 від
03.06.2014 «Про проведення зустрічної
звірки ТОВ «КФ Авіон» щодо
підтвердження реального здійснення,
товарності, фінансово-господарських
операцій, відносин із ТОВ
«ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ», їх реальності та
повноти відображення в обліку за
період з 01.02.2014 по 28.02.2014» було
зареєстроване 30.10.2006 та взято на
податковий облік в органах державної
податкової служби 30.10.2006 за № 9215 та
відповідно до даних які містяться в
Довідці ТОВ «КФ Авіон» на час
здійснення господарських операцій з
поставки товару до позивача було
зареєстровано як платник податку на
додану вартість і мало відповідне
Свідоцтво № 200146276 від 21.10.2013, яке видано
ДПІ у Деснянському районі м. Києва,
індивідуальний податковий номер -
25, був зареєстрований платником
ПДВ з 02.12.2006, що в свою чергу підтверджує
факт того, що у позивача на час
укладання договору поставки не було
жодних підстав сумніватись у дійсності
здійснення ТОВ «КФ Авіон»
господарської діяльності та
повноваженнях осіб які укладали
договір і виконували роботу від імені
останнього.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Правила формування податкового
кредиту платниками податку на додану
вартість визначені в статті 198
Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198
Податкового кодексу України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198
Податкового кодексу України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового
кодексу України встановлено, що для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку контролюючим органом
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

При цьому, згідно з абзацом 3 пункту 198.6
статті 198 Податкового кодексу України,
у разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Статтею 201 Податкового кодексу України
встановлено, що платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити: а) порядковий номер
податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи-продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Податкова накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, виходячи із приписів
вищевказаних норм Податкового кодексу
України, податкова накладна є
документом, який підтверджує фактичну
сплату покупцем податку на додану
вартість у ціні товару, та надає право
на формування податкового кредиту
платника податків - покупця. І лише
придбання товарів (послуг, робіт), які
не призначаються для їх використання в
господарській діяльності платника
податку, відсутність податкової
накладної та складання податкової
накладної особою, що не зареєстрована
як платник ПДВ, позбавляють платника
податку права на включення до
податкового кредиту сплачених
(нарахованих) сум податків у звітному
періоді у зв'язку з придбанням товарів
(робіт, послуг). вартість яких
відноситься до складу валових витрат.

Окрім того, вимоги до первинних
документів викладені у частині 2 статті
9 Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, а саме:
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

У відповідності до пункту 200.1 статті 200
Податкового кодексу України, сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (пункт 200.3 статті
200 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 200.4 статті 200
Податкового кодексу України, якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то: а)
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Згідно підпунктом 14.1.191 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
постачання товарів - будь-яка передача
права на розпоряджання товарами як
власник, у тому числі продаж, обмін чи
дарування такого товару, а також
постачання товарів за рішенням суду.

Постачанням товарів також вважаються:
а) фактична передача матеріальних
активів іншій особі на підставі
договору про фінансовий лізинг
(повернення матеріальних активів
згідно з договором про фінансовий
лізинг) чи іншої домовленості,
відповідно до якої оплата відстрочена,
але право власності на матеріальні
активи передається не пізніше дати
здійснення останнього платежу; б)
передача права власності на
матеріальні активи за рішенням органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування чи відповідно до
законодавства; в) будь-яка із
зазначених дій платника податку щодо
матеріальних активів, якщо платник
податку мав право на віднесення сум
податку до податкового кредиту у разі
придбання зазначеного майна чи його
частини (безоплатна передача майна
іншій особі; передача майна у межах
балансу платника податку, що
використовується у господарській
діяльності платника податку для його
подальшого використання з метою, не
пов'язаною із господарською діяльністю
такого платника податку; передача у
межах балансу платника податку майна,
що планувалося для використання в
оподатковуваних операціях, для його
використання в операціях, що
звільняються від оподаткування або не
підлягають оподаткуванню); г) передача
(внесення) товарів (у тому числі
необоротних активів) як вклад у спільну
діяльність без утворення юридичної
особи, а також їх повернення; д)
ліквідація платником податку за
власним бажанням необоротних активів,
які перебувають у такого платника; е)
передача товарів згідно з договором, за
яким сплачується комісія (винагорода)
за продаж чи купівлю.

Тобто, необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(послуг) сум податку на додану вартість
є факт придбання товарів та послуг із
метою їх використання в господарській
діяльності.

Таким чином, наявність належним чином
оформлених податкових накладних є
підставою для включення до податкового
кредиту платника сум ПДВ за такими
накладними.

При цьому, як вбачається зі змісту акта
перевірки, то він не містить жодних
посилань податкового органу про те, що
податкові накладні, на підставі яких
позивачем здійснено формування
податкового кредиту не відповідають
вимогам чинного законодавства, у
зв'язку з чим суд вважає, що позивачем
суду були надані докази, що
підтверджують реальне вчинення
господарських операцій, що в свою чергу
не виключає правомірність визначення
платником податкового кредиту за
такими операціями.

Крім того, позивачем доведено
реальність операцій щодо придбання
реагентів, документи, які
підтверджують його транспортування,
оприбуткування та облік були надані
представником позивача в судовому
засіданні та містяться в матеріалах
справи.

Зазначені документи були надані також
до перевірки, що не заперечується
представником відповідача, та про що
також зазначено в акті перевірки.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового
кодексу України встановлено, що право
на нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Як було встановлено матеріалами
справи, безпосередній контрагент
позивача, а саме ТОВ «КФ Авіон» на час
здійснення відповідних господарських
операцій був у встановленому
законодавством порядку зареєстрований
як платник ПДВ, у зв'язку з чим не має
підстав для позбавлення позивача права
на віднесення до складу податкового
кредиту сум податку сплачених при
придбанні товару.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що позивачем дотримані законні
підстави формування податкового
кредиту з податку на додану вартість
визначені статтею 198 Податкового
кодексу України.

Крім того, твердження відповідача про
відсутність у ТОВ «КФ Авіон»
достатньої кількості засобів для
виконання умов договору, суд вважає
необґрунтованими, оскільки
відсутність у постачальника основних
фондів, складських та торгівельних
приміщень, які б підтверджували факт
використання останніх в здійсненні
поставок на ТОВ «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ»
реагентів, не свідчить про порушення
податкового законодавства позивачем
та не відноситься до суттєвих обставин
фінансово-господарської діяльності
ТОВ «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» та знаходяться
поза межами податкового обліку
позивача.

Зазначені обставини не можуть бути
підставами для позбавлення позивача
права на формування податкового
кредиту та позбавлення права
бюджетного відшкодування.

Також посилання представника
відповідача про те, що
товарно-транспортні накладні, які
надавались під час перевірки та копії
яких надані суду, не відповідають
вимогам пункту 3.5 статті 3 Інструкції
про порядок виготовлення, зберігання,
застосування єдиної первинної
транспортної документації для
перевезення вантажів автомобільним
транспортом та обліку транспортної
роботи, а саме, що у рядку
«Вантажовідправник» зазначено ТОВ «КФ
Авіон», у якого за інформацією ДПІ
відсутні автомобілі на балансі
підприємства, товарно-транспортні
накладні не містять підпису
водія-експедитора, у зв'язку з чим не
можуть бути підтвердженням
транспортування товару, суд вважає
необґрунтованими, оскільки наявність
певних недоліків у
товарно-транспортних накладних не може
бути підставою для позбавлення права
позивача на формування податкового
кредиту за умови реальності
господарської операції. Крім того,
відповідно до чинного законодавства
товарно-транспортні накладні не
впливають на формування сум податкових
зобов'язань.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Надані позивачем первинні
бухгалтерські документи підтверджують
повне отримання ТОВ «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ»
товару, його транспортування та
використання в подальшій
господарській діяльності, свідчать про
реальність укладеного договору, на
виконання якого позивач здійснив
оплату, що спростовує висновки
перевірки про не підтвердження
фактичного здійснення господарської
операції з придбання ТОВ
«ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» товарів у ТОВ «КФ
Авіон».

На підставі викладеного та враховуючи,
що позивачем надані документи, що
підтверджують реальність здійснення
господарської операції, суд приходить
до висновку, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийнято
протиправно, з порушенням вимог
чинного законодавства, у зв'язку з чим
позов про його скасування підлягає
задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
присудженню на користь позивача
підлягають понесені ним та
документально підтверджені судові
витрати (а.с. 2).

Керуючись статтями 11, 71, 159-165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
прийняте Спеціалізованою державною
податковою інспекцією з
обслуговування великих платників у м.
Запоріжжі Міжрегіонального Головного
управління Міндоходів податкове
повідомлення-рішення № від
08.08.2014.

Присудити з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ»
судові витрати у розмірі 387 (триста
вісімдесят сім) грн. 25 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
С.М Каракуша