Справа № 813/7725/14
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2014 року
№ 813/7725/14
адміністративний суд у складі:
Головуючого - судді Гулкевич І.З.,
за участю секретаря -
розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Перемишлянському районі Львівської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворвань
України в Перемишлянському районі про
спонукання до вчинення дій, -
Управління Пенсійного фонду України в
Перемишлянському районі Львівської
області звернулося до суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в
Перемишлянському районі про
спонукання до вчинення дій.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
згідно протоколу № 127082 від 01.02.2013 року
позивачем призначено пенсію по втраті
годувальника ОСОБА_1. Пенсію призначено
згідно з Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". В період з вересня по
жовтень 2014 року позивачем виплачено
пенсію ОСОБА_1 у розмірі 1898, 00 грн.
Розмір пенсії по втраті годувальника,
померлого внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання регулюється Постановою
КМУ від 26.03.2008 року № 265 "Про деякі
питання пенсійного забезпечення
громадян".Позивач вказує, на те, що
відповідачем не прийнято до заліку та
відшкодування витрат на виплату пенсій
по втраті годувальника, виплаченої
ОСОБА_1, передбачуваної постановою КМ
України від 26.03.2008 року № 265 всього на
суму 127,82 грн., в т.ч. основний розмір
пенсії у розмірі 44, 22 грн., та щомісячна
цільова допомога на прожиття у розмірі
83, 60 грн. Позивач звернувся з
вищезазначеним позовом до суду,
оскільки відповідач відмовився
прийняти до відшкодування виплачену
Представником позивача 28.11.2014 року
через канцелярію суду подано
клопотання за вх. № 1254 ел., у якому
просить суд справу за № 813/7725/14
розглядати без участі уповноваженого
представника позивача. Позовні вимоги
викладені у позовній заяві підтримує у
Представником відповідача 28.11.2014 року
через канцелярію суду подано
суд справу №813/7725/14 розглядати без
участі уповноваженого представника
відповідача. Подав заперечення на
адміністративний позов, спростовуючи
твердження позивача зазначив, що
постанова КМ України № 268 від 26.03.2008
року не має відношення до даного спору,
оскільки регулює питання виплати
державної адресної допомоги. Крім того,
вказують на те, що причинний зв'язок
смерті потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я має підтверджуватись
висновками відповідних медичних
закладів. Позивач не надав жодного
доказу про настання смерті, а також про
те, що особа - годувальник помер від
нещасного випадку на виробництві, що
стався з ним 10.09.1981 року. Просить
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Розглянувши матеріали справи,
всебічно, повно та об'єктивно
дослідивши наявні у справі докази,
давши їм оцінку,суд дійшов до висновку,
що у задоволенні позову слід відмовити
повністю з таких підстав.

Згідно з актами щомісячної звірки
витрат по особових справах осіб, яким
виплачено пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання (далі - акти
звірки) за вересень-жовтень 2014
Управління Пенсійного фонду України в
Перемишлянському районі Львівської
області підготувало списки осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника.

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в
Перемишлянському районі Львівської
області не прийнято до заліку та
відшкодування витрат на виплату пенсій
по втраті годувальника, виплаченої
ОСОБА_1, передбачуваної постановою КМ
України від 26.03.2008 року № 265 всього на
суму 127,82 грн., в т.ч. основний розмір
пенсії у розмірі 44, 22 грн., та щомісячна
цільова допомога на прожиття у розмірі
83, 60 грн.

Зазначена сума була включена у Списки
осіб, пенсії яких пред'явлені для
відшкодування УПФУ в Перемишлянському
районі Львівської області і не
прийнятті до відшкодування Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Перемишлянському районі Львівської
області за вересень-жовтень 2014 року.

Відповідно до положень ст. 21 Закону
України "Про загальнообов'язкове
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку: 1) своєчасно та
в повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні: а) допомогу у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю до
відновлення працездатності або
встановлення інвалідності; б)
одноразову допомогу в разі стійкої
втрати професійної працездатності або
смерті потерпілого; в) щомісяця грошову
суму в разі часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого; г) пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання; д) пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; є) допомогу дитині
відповідно до статті 9 цього Закону.

Механізм відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, визначено "Порядком
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання" (далі - Порядок), що
затверджений спільною постановою
Правління Пенсійного фонду України та
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4, зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 року № 376/7697.

Відповідно до п.5 Порядку органи
Пенсійного фонду України щомісяця, до 10
числа місяця, наступним за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника,
проводять з відділеннями виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
звірку витрат за особовими справами
потерпілих, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків.

Згідно з пунктом 6 Порядку передбачено,
що Головні управління Пенсійного фонду
та управління виконавчої дирекції
Фонду на підставі акту щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, узагальнюють і узгоджують
довідку про відшкодування Фондом
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, та до 20 числа
місяця, наступного за звітним, подають
її відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Фонд соціального страхування від
нещасних випадків, на підставі довідки
Головних управлінь Пенсійного фонду та
управлінь виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на централізованому рівні, до
25 числа місяця, наступного за звітним,
перераховують відповідні кошти
Пенсійному фонду.

З наведених положень вбачається, що
сторони відповідно до вимог Порядку,
позбавлені права на проведення
розрахунків на своєму рівні. Згаданий
Порядок не врегульовує спірних
відносин, які виникли щодо підписання
актів звірки, розрахунків, а підлягає
застосуванню лише при відсутності
спору.

У випадку відсутності згоди на
підписання актів з боку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, вимоги по
відшкодуванню таких сум вирішуються в
судовому порядку в судах
адміністративної юрисдикції шляхом
пред'явлення позову про стягнення цих
сум, а не шляхом пред'явлення вимог про
підписання актів звірки.

Такий висновок суду повністю
узгоджується з правовою позицією, яку
Верховний Суд України неодноразово
висловлював у спорах цієї категорії у
постановах від 20 березня 2007 року №
21-1087во06, від 6 червня 2011 року № 21-1161а11,
від 20 червня 2011 року № 21-76а11, від 28
листопада 2011 року № 21-366а11, від 19
березня 2012 року № 21-364а11, яка полягає у
тому, що Порядок № 5-4/4, на який
посилається управління ПФУ,
обґрунтовуючи позовні вимоги, не
регулює спірні відносини, які виникли у
цьому випадку, оскільки встановлене
Порядком правило щодо підписання актів
звірки розрахунків підлягає
застосуванню лише за відсутності
спору.

Отже, обраний позивачем у цій справі
спосіб захисту (відновлення)
порушеного права є таким, що не
відповідає змісту прав управління
Пенсійного фонду України щодо
відшкодування понесених витрат.

Крім того, суд зазначає, що згідно з
абзацом 2 частини 9 статті 34 Закону
України Про загальнообов'язкове
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", у разі смерті
потерпілого, який одержував страхові
виплати і не працював, розмір
відшкодування шкоди особам, зазначеним
у статті 33 цього Закону, визначається
виходячи із суми щомісячних страхових
виплат і пенсії, які одержував
потерпілий на день його смерті, з
відповідним коригуванням щомісячних
страхових виплат згідно із статтею 29
цього Закону. Причинний зв'язок смерті
потерпілого з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я має
підтверджуватися висновками
відповідних медичних закладів.

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Доказами в адміністративному
судочинстві відповідно до ч.1 ст. 69 КАС
України є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Позивачем до матеріалів справи не
подано доказів настання смерті
позивача, а також про те, що особа
годувальник помер від нещасного
випадку на виробництві що стався з ним
10.09.1981 року.

Беручи до уваги наведені вище
обставини справи та норми закону, суд
дійшов висновку про безпідставність
позову,і підстав для їх задоволення
немає.

Відповідно до вимог ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати у форму судового збору у
даній справі не стягуються.

Керуючись ст. ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167,
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в
строк та в порядку, передбаченому ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в строк
та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя

Гулкевич І.З.