Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/66029/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дочірній банк Сбербанку
Росії» до Державної виконавчої
служби України, Міністерства юстиції
України, третя особа - Державне
казначейство України про визнання
протиправною бездіяльності, стягнення
збитків та справедливої сатисфакції,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Державної
виконавчої служби України на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05 березня 2012 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2012
року, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ПАТ «Дочірній банк
Сбербанку Росії» звернулося до суду з
позовом до Державної виконавчої служби
України, Міністерства юстиції України,
третя особа - Державне казначейство
України про визнання протиправною
бездіяльності, стягнення збитків та
справедливої сатисфакції.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 березня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2012
року, позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України з
примусового виконання виконавчого
напису за № 465 від 22 квітня 2009 року в
частині порушення визначених Законом
України «Про виконавче провадження»
строків проведення виконавчих дій.

Визнана протиправною бездіяльність
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України з
примусового виконання виконавчого
напису за № 465 від 22 квітня 2009 року, в
частині недотримання вимог статті 85
Закону України «Про виконавче
провадження» при розгляді скарги ПАТ
«Дочірній банк Сбербанку Росії» на
бездіяльність державного виконавця. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції у
справі, Державна виконавча служба
України звернулася з касаційною
скаргою, в якій просить рішення судів
першої та апеляційної інстанцій в
частині задоволення позовних вимог
скасувати та прийняти в цій частині
нове рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що постановою Відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби про відкриття виконавчого
провадження ВП № 15199390 від 9 жовтня 2009
року, відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
напису № 465, виданого 22 квітня 2009 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
про звернення стягнення на нерухоме
майно будівлі і споруди санаторію
«Алушта», які знаходяться за адресою:
Автономна Республіка Крим, м. Алушта,
вул. Глазскрицького, будинок 8,
відповідно до переліку, зазначеному у
виконавчому написі.

ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії»
звернулося до Департаменту державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України з заявою № 2338/5/06-2-2 від
16 серпня 2010 року, в якій просило
надати інформацію про стан та хід
виконавчого провадження. Дана заява
була отримана відповідачем 19 серпня 2010
року.

Листом № 11169-0-26-10-25/13 від 17 вересня 2010
року «Щодо результатів розгляду
звернення»Департамент державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України повідомив позивача про
хід виконавчого провадження,
зазначивши, що з моменту відкриття
виконавчого провадження, з метою опису
та арешту майна боржника згідно з
виконавчим документом, повного,
своєчасного виконання зазначеного
виконавчого документа та здійснення
виконавчих дій, та у відповідності до
Порядку утворення та функціонування
виконавчих груп при органах державної
виконавчої служби, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 17 травня 2004 року № 37/5,
керуючись статтею 2 Закону України «Про
виконавче провадження», 21 липня 2010 року
державним виконавцем на адресу відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції в Автономній
Республіці Крим направлено лист щодо
надання та залучення державних
виконавців до створення виконавчої
групи.

Крім того, даним Листом позивача
повідомлено про те, що після
надходження відповідної інформації з
відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції в
Автономній Республіці Крим, подальший
хід виконання даного виконавчого
провадження буде організовано
відповідно до вимог чинного
законодавства; роз'яснено визначені
законодавством права сторони
виконавчого провадження.

30 вересня 2010 року ПАТ «Дочірній банк
Сбербанку Росії» звернулося до
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України зі
скаргою № 2791/4/06-2-2 на бездіяльність
державного виконавця, в якій просило
визнати незаконною бездіяльність
посадових осіб (державного
виконавця/державних виконавців) з
примусового виконання виконавчого
напису та зобов'язати державного
виконавця/державних виконавців
невідкладно приступити до примусового
виконання виконавчого напису. Вказану
скаргу було отримано відповідачем 01
жовтня 2010 року.

Відповідно до частини 4 статті 85 Закону
України «Про виконавче провадження» (в
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) скарга, подана у
виконавчому провадженні до начальника
органу державної виконавчої служби,
якому він безпосередньо
підпорядкований, розглядається у
10-денний строк. За наслідками розгляду
скарги начальник органу державної
виконавчої служби виносить постанову
про задоволення чи відмову в
задоволенні скарги, яка у 10-денний
строк може бути оскаржена до
вищестоящого органу державної
виконавчої служби або до суду. Скарги,
подані без додержання вимог,
викладених у частині третій цієї
статті, розглядаються начальником
органу державної виконавчої служби, у
порядку, встановленому Законом України
«Про звернення громадян».

20 жовтня 2010 року ПАТ «Дочірній банк
Сбербанку Росії» звернулося до
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України із
заявою № 3017/4/06-2-2, в якій просило
невідкладно письмово повідомити про
прийняте за результатами розгляду
скарги № 2791/4/06-2-2 від 30 вересня 2010 року
рішення та направити на адресу
заявника відповідну постанову.
Відповідно до повідомлення про
вручення поштового відправлення дану
заяву отримано уповноваженим
представником відповідача Левченко 25
жовтня 2010 року.

Листом № 17625-0-33-10-25/13 від 22 жовтня 2010
року «Щодо результатів розгляду
звернення»Відділ примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби повідомив
позивача про хід виконавчого
провадження та про відмову в
задоволенні скарги, оскільки державним
виконавцем вживаються заходи щодо
фактичного повного виконання
вказаного виконавчого документу.

Положеннями статті 5 Закону України
«Про виконавче провадження»
закріплено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Державний виконавець, серед іншого,
здійснює необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення (далі
виконавчий документ), у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом.

Строки здійснення виконавчого
провадження визначено статтею 25
Закону.

Державний виконавець здійснює
виконавчі дії по виконанню рішення до
завершення виконавчого провадження у
встановленому цим Законом порядку, а
саме: закінчення виконавчого
провадження згідно із статтею 37 цього
Закону; повернення виконавчого
документа стягувачу згідно із статтею
40 цього Закону; повернення виконавчого
документа до суду чи іншого органу
(посадовій особі), який його видав,
згідно із статтею 40 цього Закону.

Державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії по виконанню
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а по
виконанню рішення немайнового
характеру у двомісячний строк. Строки
здійснення виконавчого провадження не
поширюються на час відкладення
провадження виконавчих дій або
зупинення виконавчого провадження та
на період реалізації арештованого
майна боржника.

Враховуючи вказане, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що відповідачем
допущено протиправну бездіяльність
щодо здійснення виконавчих дій з
виконання виконавчого напису в частині
порушення строку проведення
виконавчих дій.

Крім того, на скаргу позивача, яку
Департаментом державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
було отримано 1 жовтня 2010 року, надано
відповідь 22 жовтня 2010 року (тобто з
порушенням встановленого Законом
10-денного строку), а надана відповідь
оформлена у формі листа, а не постанови
(як того вимагає частина 4 статті 85
Закону), а тому суди попередніх
інстанцій обґрунтовано дійшли до
висновку про те, що в частині вимог щодо
строку розгляду скарги позивача та в
частині форми прийнятого за
результатами рішення, відповідачем
допущено порушення вимог статті 85
Закону України «Про виконавче
провадження», у зв'язку з чим вказані
дії відповідача є протиправними.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Державної виконавчої
служби України залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 березня 2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2012
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: