Справа № 813/2410/14
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 р.
Справа № 876/8743/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 28
квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Реєстраційної служби
Яворівського районного управління
юстиції Львівської області у
Львівській області про скасування
рішення про реєстрацію речового права,-

В С Т А Н О
В И Л А:

19.03.2014 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача скасувати рішення
державного реєстратора Реєстраційної
служби Яворівського районного
управління юстиції Львівської області,
яким зареєстровано за ОСОБА_1 право
власності на земельну ділянку площею
0,1570 га, призначену для обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
оскаржуваним рішенням державного
реєстратора порушено права та
обов'язки позивачки, а саме,
зареєстровано право власності на
частину земельної ділянки - дорогу,
якою здійснюється заїзд до садиби
ОСОБА_2, розташованої на АДРЕСА_1. Також
позивачка зазначає, що спірне рішення
державним реєстратором прийнято
всупереч існуючим судовим рішенням
якими скасовано державні акти на
земельну ділянку, площею 0,1570 га,
призначену для обслуговування
житлового будинку по АДРЕСА_1.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2014
року адміністративний позов
задоволено. Визнано протиправним і
скасовано рішення державного
реєстратора Реєстраційної служби
Яворівського районного управління
юстиції Львівської області (номер
запису про право власності 2356096,
здійснений 21.08.2013 року), яким
зареєстровано за ОСОБА_1 право
власності на земельну ділянку площею
0,1570 га, призначену для обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 постанову оскаржила, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подала апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що рішенням Апеляційного суду
Львівської області від 03.12.2012 року не
було визначено в якій саме частині та
щодо якої площі визнано недійсним
Договір купівлі-продажу житлового
будинку та земельної ділянки серія ВРВ
№345460, реєстровий №2960 від 02.11.2010 року,
оскільки згідно вказаного договору її
чоловіком було придбано земельну
ділянку площею 0,1570 га.

Особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про місце та час розгляду
справи що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1
ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що однією із
правових підстав для проведення
державної реєстрації прав на нерухоме
майно є рішення суду, що набрало
законної сили. Позивачкою в
обґрунтування позовних вимог, надано
суду копію рішення Апеляційного суду
Львівської області від 14.11.2013 року, яке
набрало законної сили та яким
скасовано рішення Яворівського
районного суду Львівської області від
12.03.2013 року в частині визнання права
власності на земельну ділянку площею
0,1570 га. за ОСОБА_1, що було підставою
прийняття державним реєстратором
спірного рішення.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що 03.12.2012 року
рішенням Апеляційного суду Львівської
області у цивільній справі № 22ц/1390/5386/12
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Яворівського районного суду
Львівської області від 15.06.2012 року,
апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено
частково, рішення Яворівського
районного суду Львівської області від
15.06.2012 року в частині відмови у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
скасовано і в цій частині ухвалено нове
рішення, яким: позов ОСОБА_2 задоволено
частково;

визнано недійсним рішення
Старичівської сільської ради
Яворівського району Львівської
області № 578 від 08.09.2010 року «Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
державного акта на право власності на
земельну ділянку ОСОБА_4» в частині
включення до земельної ділянки ОСОБА_4
спільного заїзду з ОСОБА_2;

скасовано Державний акт на право
власності на земельну ділянку, виданий
ОСОБА_4 13.10.2010 року;

визнано частково недійсним Договір
купівлі - продажу житлового будинку та
земельної ділянки серії ВРВ № 345460,
реєстровий № 2960 від 02.11.2010 року в
частині купівлі-продажу земельної
ділянки, що відноситься до спільного
заїзду;

визнано недійсним Державний акт на
право власності на земельну ділянку,
виданий ОСОБА_5 11.05.2011 року серії ЯЛ №
674094 кадастровий № :03:002:0068;

зобов'язано ОСОБА_5 усунути перешкоди в
користуванні земельною ділянкою
належні на праві власності ОСОБА_2
шляхом знесення огорожі, що перекриває
заїзд з АДРЕСА_1 та відновити стан
дороги (заїзду), який існував до
порушення прав ОСОБА_2;

в решті позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено;

в решті рішення Яворівського районного
суду Львівської області від 15.06.2012 року
залишено без змін. (а.с.5-8)

Крім цього ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25.07.2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Старичівської
сільської ради Яворівського району
Львівської області, управління
Держкомзему у Яворівському районі
Львівської області, ОСОБА_5, третя особа
- ОСОБА_4, про визнання недійсним
рішення сільської ради, скасування
державних актів на право власності на
земельну ділянку, визнання недійсним
договору купівлі-продажу, усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою, за зустрічним позовом ОСОБА_5,
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Старичівської
сільської ради Яворівського району
Львівської області, управління
Держкомзему у Яворівському районі
Львівської області, третя особа -
ОСОБА_4, про визнання недійсним рішення
сільської ради та скасування
державного акта на право власності на
земельну ділянку, за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення Яворівського
районного суду Львівської області від
15 червня 2012 року та рішення
апеляційного суду Львівської області
від 03 грудня 2012 року, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Яворівського
районного суду Львівської області від
15 червня 2012 року та рішення
апеляційного суду Львівської області
від 03 грудня 2012 року, касаційну скаргу
ОСОБА_5 та ОСОБА_1 відхилено. Рішення
апеляційного суду Львівської області
від 03.12.2012 року залишено без змін. (а.с.73,
74)

12.03.2013 року Яворівським районним судом
Львівської області прийнято рішення у
цивільній справі № 460/456/13ц 2/460/532/13р. за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання
особистою власністю, згідно якого
позов ОСОБА_1 задоволено, визнано за
ОСОБА_1 право особистої приватної
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
та земельну ділянку для обслуговування
даного будинку площею 0,1570 га. (а.с.4)

14.11.2013 року рішенням Апеляційного суду
Львівської області у справі № 460/456/13ц
апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено,
рішення Яворівського районного суду
Львівської області від 12.03.2013 року в
частині задоволення позову ОСОБА_1 про
визнання за нею права власності на
земельну ділянку, площею 0,1570 га,
призначеної для обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1 - скасовано і
в цій частині ухвалено нове рішення -
відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1
про визнання за нею права власності на
земельну ділянку, площею 0,1570 га.,
призначеної для обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1, в іншій
частині рішення Яворівського
районного суду Львівської області від
12.03.2013 року залишено без змін. (а.с.9,10)

04.03.2014 року начальником Реєстраційної
служби Яворівського районного
управління юстиції Львівської області
скеровано позивачці лист №47/02-10/90 у
якому зазначено про неможливість
скасування рішення державного
реєстратора лише на підставі рішення
Апеляційного суду України від 14.11.2013
року, яким скасовано рішення
Яворівського районного суду
Львівської області від 12.03.2013 року в
частині задоволення позову ОСОБА_1 про
визнання за нею права власності
вищезазначену земельну ділянку з
підстав невідповідності вказаного
вимогам Порядку прийняття і розгляду
заяв про внесення змін до записів,
внесення записів про скасування
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень та
скасування записів Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно. (а.с.11)

Не погодившись з даним рішенням
позивач звернулася до суду з
відповідними позовними вимогами.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Згідно п.п.1 ч.1 ст.4 цього ж Закону,
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: право власності на нерухоме
майно.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 19 цього ж Закону,
державна реєстрація прав проводиться
на підставі, зокрема, рішень судів, що
набрали законної сили.

Відповідно до п.2.6 Порядку прийняття і
розгляду заяв про внесення змін до
записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно для внесення записів
про скасування державної реєстрації
прав, скасування записів Державного
реєстру прав заявник подає рішення
суду про скасування рішення державного
реєстратора, що набрало законної сили,
та копії документів, визначених у
пункті 2.3 цього розділу.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Керуючись вищенаведеним колегія
суддів вважає, що відповідач
протиправно відмовив позивачці у
скасуванні рішення державного
реєстратора реєстраційної служби,
оскільки є підстава, а саме рішення
Апеляційного суду Львівської області
від 14.11.2013 року, яким скасоване рішення
Яворівського районного суду
Львівської області від 12.03.2013 року в
частині задоволення позову ОСОБА_1 про
визнання нею права власності на
земельну ділянку площею 0,1570 га
призначеної для обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1.

Крім цього колегія суддів вважає, що
покликання апелянта на те, що рішенням
Апеляційного суду Львівської області
від 03.12.2012 року не було визначено в якій
саме частині та щодо якої площі визнано
недійсним Договір купівлі-продажу
житлового будинку та земельної ділянки
серія ВРВ №345460, реєстровий №2960 від
02.11.2010 року є безпідставним, оскільки в
резолютивній частині даного рішення
зазначено: «зобов'язати ОСОБА_5 усунути
перешкоди в користуванні земельною
ділянкою належні на праві власності
ОСОБА_2 шляхом знесення огорожі, що
перекриває заїзд з АДРЕСА_1 та
відновити стан дороги (заїзду), який
існував до порушення прав ОСОБА_2»

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд згідно з ст.86 КАС
України оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають
адміністративному суду апеляційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм у оскаржуваному судовому
рішенні належну правову оцінку, відтак
подана апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 28
квітня 2014 року у справі №813/2410/14 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний