Справа № 826/8833/14
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №826/8833/14
інстанції: Іщук І.О.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко
Є.О.

Суддів: Горбань
Н.І.

Земляна Г.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Київської Міжрегіональної митниці
Міндоходів на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 11
серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Т.Б.М.-Україна" до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про визнання протиправним та
скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Т.Б.М.-Україна" (далі -
ТОВ "Т.Б.М.-Україна") звернулося до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про визнання протиправними та
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів від 28.01.2014 р.
№100270001/2014/300023/2, картки відмови в
прийнятті митної декларації від 28.01.2014
р. №100270001/2014/00054.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 11
серпня 2014 року позов задоволено.

На вказану постанову Київська
міжрегіональна митниця Міндоходів
подала апеляційну скаргу, в якій
просить її скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

У зв'язку з неявкою у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється, та
згідно п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
підлягає розгляду в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що між ТОВ "Т.Б.М. -Україна"
(покупець) та фірмою «Kovinoplastika»
(Словенія, продавець) було укладено
зовнішньоекономічний контракт №04/2013
від 01.01.2013 р., згідно з яким продавець
продавав, а покупець купував
поворотно-відкідну фурнітуру для
пластикових вікон та дверей, шаблони,
зразки та рекламний матеріал на
безоплатні основі.

Пунктом 3.2 цього контракту
сторони обумовили, що при визначенні
умов поставки використовують прийняті
умови ІНКОТЕРМС 2000 Міжнародної
торгової палати та поставка
здійснюється на умовах FCA.

Відповідно до п.п. 4.1 контракту
ціна за одиницю товару вказана у
специфікаціях до даного контракту в
євро. Умови оплати за контрактом
здійснюються шляхом 100 % передплати від
вартості партії товару на протязі 10
банківських діб з моменту надання
копії рахунку

Додатковою угодою №2 від 02.09.2013 р.
контракт доповнено п. 4.7, в якому
вказано, що ціна товару включає
вартість пакування та маркування
товару, а також послуги по завантаженню
товару на транспортний засіб.

Позивачем заявлено до митного
оформлення електронну митну
декларацію від 28.01.2014 р. №100270001/2014/200353 на
вантаж "поворотно-відкідна фурнітура
для пластикових вікон в асортименті".

До декларації митної вартості
позивачем долучені наступні документи:
зовнішньоекономічний контракт від
01.01.2013 р. №04/2013, додаткова угода №1 до
контракту №04/2013 від 01.01.2013 р., додаткова
угода №2 до контракту №04/2013 від 12.09.2013
р., додаткова угода №3 до контракту
№04/2013 від 01.01.2014 р., додаток №6 до
контракту (специфікація),
рахунок-фактура (інвойс) 90199418,
пакувальний лист, довідка про
транспортні витрати №9 від 27.01.2014 р.,
документ про страхування 817/1232, виписки
з бухгалтерської документації
(податкові накладні), прайс-лист
виробника, накладна СМR 356023, сертифікат
про походження товару від 24.01.2014 р.

За результатами розгляду поданих
документів, Київською міжрегіональною
митницею Міндоходів прийнято рішення
про коригування митної вартості товару
від 28.01.2014 р. №100270001/2014/300023/2, яким
визначено митну вартість товару за
резервним методом.

Внаслідок коригування митної
вартості відповідачем було складено
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№100270001/2014/00054.

Підставою для прийняття
оскаржуваних рішень стало те, що
документи надані декларантом для
підтвердження заявленої митної
вартості товарів, відповідно до ч. 2 ст.
53 Митного кодексу України містять
розбіжності. Митна вартість товару
відповідачем визначена із
застосуванням резервного методу,
попередні методи не застосовувалися.

Декларант скористався своїм
правом на випуск товарів у вільний обіг
шляхом надання гарантій за митною
декларацією 28.01.2014 р. №100270001/2014/200353.

Відповідно до ст. 248 Митного
кодексу України митне оформлення
розпочинається з моменту подання
митному органу декларантом або
уповноваженою ним особою митної
декларації або документа, який
відповідно до законодавства її
замінює, та документів, необхідних для
митного оформлення.

Згідно ст. 257 цього Кодексу
декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення, зокрема: код товару
згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість
товарів; митна вартість товарів та
метод її визначення; суми митних
платежів; спосіб забезпечення сплати
митних платежів (у разі застосування
заходів гарантування їх сплати).

Статтями 49, 50 Митного кодексу
України визначено, що митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари. Відомості про митну
вартість товарів використовуються,
зокрема, для нарахування митних
платежів.

Частинами 4 та 5 статті 58 Митного
кодексу України також передбачено, що
митною вартістю товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за товари, якщо вони продаються
на експорт в Україну, скоригована в
разі потреби з урахуванням положень
частини десятої цієї статті. При цьому,
ціна, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Відповідно до ст. 57 Митного
кодексу України визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за основним
методом (тобто за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції)) та
другорядними: за ціною договору щодо
ідентичних товарів; за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); за резервним.

Основним методом визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є перший
метод - за ціною договору (вартість
операції).

Кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу.

Статтею 53 Митного кодексу України
встановлено вичерпний перелік
документів, що подається декларантом
митному органу для підтвердження
заявленої митної вартості товарів та
обраного методу її визначення.

Згідно ч. 5 ст. 53 Митного кодексу
України забороняється вимагати від
декларанта або уповноваженої ним особи
будь-які інші документи, відмінні від
тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з
положеннями статті 318 Митного кодексу
України, якою встановлено, що митний
контроль має передбачати виконання
митними органами мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Частиною 3 статті 53 Митного
кодексу України передбачено, що в разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи перелік яких
встановлено цією статтею.

Митний орган має право відійти
від наведених вище законодавчих
обмежень, що пов'язують з перевіркою
основного переліку документів, які
підтверджують митну вартість, та
витребувати від декларанта додаткові
документи лише, якщо надані
декларантом документи містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, адже такі вади не
дозволяють митному органу законно
здійснити визначений законом мінімум
митних формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи для розмитнення
задекларованого товару.

При цьому, виявлення розбіжностей
чи неповноти у даних, які не стосуються
ціни товару та/або не впливають на неї,
не можуть бути покладені в
обґрунтування невизнання
задекларованої митної вартості товару.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивачем подано митному
органу обов'язкові документи для
підтвердження митної вартості товарів.

Разом з тим, митним органом не
обґрунтовано наявності розбіжностей,
які впливають на числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомості щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Як вбачається з пояснень
відповідача, подані позивачем
документи містили наступні
розбіжності: у п. 4.3 контракту від 01.01.2013
р. №04/2013 вказано, що витрати на упаковку
включені в ціну нетто. В доповненні від
02.09.2013 р. №2 вказано, що витрати на
пакування та маркування товару
включені до ціни товару. Проте в
інвойсі №90199418 від 24.01.2014 р. відсутні
відомості щодо вартості пакування та
маркування товару, а також послуги по
відвантаженню товару, що виключає
можливість перевірити заявлену
декларантом митну вартість.

Однак, колегія суддів зазначає, що
згідно ч. 10 ст. 58 Митного кодексу
України включення до митної вартості
упаковки або вартості пакувальних
матеріалів та робіт, пов'язаних із
пакуванням має значення при визначенні
митної вартості лише у випадку, якщо
такі витрати понесені покупцем
(позивачем по справі).

Враховуючи те, що витрати по
упаковці, маркуванню, завантаженню,
експортним митним процедурам несе за
умовами контракту не позивач, а його
постачальник, такі витрати не є
складовими митної вартості, та у
позивача відсутні підстави зазначати в
інвойсі та специфікації такі дані.

Отже, зазначені відповідачем у
графі 33 рішення про коригування митної
вартості товарів обставини, не
свідчать про наявність розбіжностей
числових значень складових митної
вартості товарів і не доводять
наявність підстав для витребування
додаткових документів для
підтвердження митної вартості товарів.

Відповідач не надав суду жодних
належних доказів на підтвердження
того, що позивач в деклараціях митної
вартості зазначив не всі складові
числового значення митної вартості,
неправильно здійснив розрахунок, вніс
до декларації недостовірні або неточні
відомості, або що надані митному органу
документи містили розбіжності, ознаки
підробки або не всі відомості, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості
задекларованих товарів.

Таким чином, відповідачем не
обґрунтовано існування яких-небудь
обмежень для визначення митної
вартості задекларованих позивачем
товарів за ціною договору.

Сама по собі різниця між вартістю
товару, задекларованого особою, та
вартістю подібних (аналогічних)
товарів, що розмитнювались цією ж чи
іншими особами у попередніх періодах,
ще не свідчить про наявність порушень з
боку декларанта і не є підставою для
автоматичного збільшення митної
вартості товарів до показників
автоматизованій системі аналізу та
управління ризиками.

Та обставина, що в
автоматизованій системі аналізу та
управління ризиками є інформація про
те, що товар, який задекларовано однією
особою, іншими особами розмитнювався
за іншою вартістю, за відсутності інших
визначених законом підстав, що
обумовлюють межі і способи здійснення
митним органом контролю митної
вартості, не дає підстав для відмови у
визнанні заявленої декларантом митної
вартості за основним методом та її
визначенні за резервним методом. Це
обумовлено тим, що торгові відносини є
різноманітними, здійснюються на
принципах автономії волі та свободи
договору, при цьому безліч обставин
можуть впливати на їх ціну
(характеристика товару, виробник,
торгова марка, умови і обсяги поставок,
наявність знижок тощо).

Таким чином, митний орган
неправомірно відмовив позивачу у
визнанні задекларованої ним митної
вартості товару за основним методом,
визначив митну вартість за резервним
методом, а тому рішення про коригування
митної вартості товарів від 28.01.2014 р.
№100270001/2014/300023/2, та картка відмови в
прийнятті митної декларації від 28.01.2014
р. №100270001/2014/00054 є протиправними та
підлягають скасуванню.

Враховуючи вищевказане, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо задоволення
позову, а тому апеляційну скаргу
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів необхідно залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 11
серпня 2014 року - без змін, оскільки вона
ухвалена з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 197, 198, 200, 205,
206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 11 серпня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в порядку та строки
передбачені ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Земляна Г.В.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Земляна Г.В.