Справа № 594/1093/14-а 2-а/594/24/2014
Суддя: Гудим Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 р.
Справа № 876/9733/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Гудима Л.Я.

суддів:
Макарика В.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Борщівському районі Тернопільської
області на постанову Борщівського
районного суду Тернопільської області
від 06 жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Борщівському районі Тернопільської
області про визнання дій
неправомірними та зобов»язання
вчинити певні дії,-

В С Т А Н О
В И В:

У вересні 2014 року позивач - ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Борщівському районі Тернопільської
області (далі - УПФУ в Борщівському
районі) про визнання неправомірною
відмову УПФУ в Борщівському районі в
перерахунку пенсії з урахуванням
пільгового стажу, зобов»язання
зарахувати в пільговому обчисленні
(зарахувавши кожний рік роботи за один
рік і шість місяців) період роботи з
09.07.1979 року по 15.07.1983 року, з 14.10.1984 року
по 30.09.1985 року, з 01.10.1985 року по 26.05.1994
року, з 15.03.1995 року по 01.09.1997 року, з 01.04.2000
року по 31.03.2004 року, як трудовий стаж
вироблений в місцевостях, прирівняних
до району Крайньої Півночі та в районах
Крайньої Півночі до стажу періоди та
зобов»язання відповідача провести
перерахунок та виплату пенсії з
урахуванням пільгового обчислення
стажу з 21.06.2006 року (дати призначення
пенсії).

В обґрунтування позовних вимог вказує
на те, що в трудовій книжці містяться
всі необхідні відомості, які
підтверджують те, що він дійсно
працював в районах Крайньої Півночі та
надав їх відповідачу разом із заявою
про призначення пенсії, однак
відповідачем незаконно відмовлено в
такому зарахуванні.

Постановою Борщівського районного
суду Тернопільської області від 06
жовтня 2014 року позов задоволено
частково. Визнано неправомірною
відмову управління Пенсійного фонду
України в Борщівському районі в
перерахунку пенсії ОСОБА_1 з
урахуванням пільгового обчислення
стажу. Зобов»язано управління
Пенсійного фонду України в
Борщівському районі зарахувати в
пільговому обчисленні, зарахувавши
кожний рік роботи за один рік і шість
місяців, період роботи ОСОБА_1 з 09.07.1979
року по 15.07.1983 року, з 14.10.1984 року по
30.09.1985 року, з 01.10.1985 року по 26.05.1994 року, з
15.03.1995 року по 01.09.1997 року, з 01.04.2000 року
по 31.03.2004 року, як трудовий стаж
вироблений в районах Крайньої Півночі
та місцевостях прирівняних до районів
Крайньої Півночі. Зобов»язано
управління Пенсійного фонду України в
Борщівському районі зробити
перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1
з врахуванням пільгового обчислення
стажу з 08.03.2014 року.

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, УПФУ в Борщівському районі
Тернопільської області оскаржило його
в апеляційному порядку, покликаючись
на неповне з»ясування судом обставин,
що мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду та прийняти
нове рішення, яким у задоволенні
заявленого позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 21.06.2006 року отримував пенсію по
інвалідності ІІІ групи, а з 01.01.2012 року
позивачу призначено пенсію за віком,
відповідно до Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
забезпечення».

Позивач звернувся до управління
Пенсійного фонду України в
Борщівському районі
Івано-Франківської області із заявою
про надання інформації про те, чи було
враховано при нарахуванні пенсії
пільгове обчислення стажу роботи в
районах Крайньої Півночі та
місцевостях прирівняних до районів
Крайньої Півночі.

Листом №1426/03 від 04 липня 2014 року
заявника повідомлено про те, що
пільгове обчислення стажу роботи в
районах Крайньої Півночі проводиться у
півтора кратному розмірі при
пред»явленні строкових трудових
договорів або документів, що
підтверджують їх укладання,
передбачених законодавством, що діяло
до 01.01.1991 року.

Даючи правову оцінку таким висновкам
суду першої інстанції, колегія суддів
виходить з наступного.

Згідно з п. 5 розділу XV Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» період роботи до 1 січня
1991 року в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня 1991
року.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», Постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами (абз.3 п.5 розділу XV Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування»).

Відповідно до п.п. «б» п. 7 «Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року №22-1, за
період роботи до 01 січня 1991 року на
Крайній Півночі чи в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі колишнього Союзу РСР, а також
на острові Шпіцберген надаються
договори або інші документи, що
підтверджують право працівника на
пільги, передбачені для осіб, які
працювали в районах Крайньої Півночі
чи місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі.

Таким чином, з системного аналізу
наведених норм права випливає, що
трудовий договір є не єдиним
документом, який може підтверджувати
роботу в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» періоди трудової
діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачає, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. 1 «Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637, за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Як видно з матеріалів справи,
відповідно до трудової книжки позивач
працював у період з 09.07.1979 року по 15.07.1983
року працював у ПРЦ бурового
обладнання Івано-Франківського
управління бурових робіт на посаді
слюсар-ремонтник четвертого розряду, з
15.08.1979 року призначений виконавцем
робіт в групу ПРЦ бурового обладнання
Західно-Сибірської ділянки
Івано-Франківського УБР, а з 01.02.1980 року
переведений на посаду інженера в ПРЦ
бурового обладнання
Івано-Франківського УБР. Робота
вахтово-експедиційним методом.
Місцевість прирівняна до районів
Крайньої Півночі; у період з 14.10.1984 року
по 26.05.1994 року працював на посадах у
Івано-Франківському УБР
вахтово-експедиційним методом у районі
Крайньої Півночі; у період з 15.03.1995 року
по 01.09.1997 року слюсарем-ремонтником
філії Івано-Франківського УБР ЗАТ
«Укрсибнефтегазхолдинг», зайнятим
ремонтом обладнання безпосередньо на
бурових 5 розряду в прокатно-ремонтний
цех бурового обладнання
вахтово-експедиційним методом в районі
Крайньої Півночі; а з 01.04.2000 року по
31.03.2004 року працював на різних посадах у
ТзОВ «Урайнефтеотдача», ТзОВ
«ШАНСЬКо», ТзОВ «УНО», ТзОВ «Спец
Убр-Туртас», ВАТ «Спец УБР», ЗАТ
«СУБР-3», що на місцевостях прирівняних
до районів Крайньої Півночі.

Довідкою ПАТ «Укрнафта»
Прикарпатського управління бурових
робіт №10-1028 від 04.08.2014 року
підтверджується факт роботи в
Івано-Франківському управління
бурових робіт слюсарем-ремонтником,
виконавцем робіт, інженером у період з
09.07.1979 року по 15.07.1983 року та з 14.10.1984 року
по 26.05.1994 року вахтово-експедиційним
методом в Західному Сибіру.

Таким чином, беззаперечним фактом є те,
що у спірні періоди позивач працював у
місцевостях, які відповідно до
постанови Ради Міністрів СРСР від 10
листопада 1967 року №1029 «Про порядок
застосування Указу Президії Верховної
Ради СРСР від 26 вересня 1967 року «Про
розширення пільг для осіб, що працюють
у районах Крайньої Півночі та у
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі», прирівняні до
районів Крайньої Півночі.

Підпунктом «д» п. 5 Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі» передбачає,
що робітникам, які переводяться,
направляються або запрошуються на
роботу в райони Крайньої Півночі і в
місцевості, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, з інших
місцевостей держави, на умовах
укладення ними трудових договорів на
роботу в цих районах на строк 5 років, а
на островах Північного Льодовитого
океану - два роки, надавати додаткові
наступні пільги: зараховувати один рік
роботи в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, за один рік і
шість місяців при обчисленні стажу,
який дає право на отримання пенсії за
віком і по інвалідності. Пільги, які
передбачені цією статтею, надаються
також особам, які прибули в райони
Крайньої Півночі і в місцевості, які
прирівнюються до районів Крайньої
Півночі, за власним бажанням і які
уклали строковий договір про роботу в
цих районах.

Відповідно до п. 3 Постанови Ради
Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960
року №148 «Про порядок застосування
Указу Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 10 лютого 1960 року «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі» працівникам, які
користуються в даний час пільгами,
кожний рік роботи в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, які
прирівнюються до районів Крайньої
Півночі, до 1 березня 1960 року
зараховувати за два роки роботи при
розрахунку стажу для отримання пенсії
за віком, по інвалідності і за вислугу
років, а після 1 березня 1960 року - за один
рік і шість місяців роботи при
обрахуванні стажу для отримання пенсії
за віком і по інвалідності.

Таким чином, враховуючи відомості
трудової книжки та архівних довідок, що
підтверджують стаж роботи та
отримувані пільги під час роботи
позивача в районі Крайньої Півночі та у
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, є достатні підстави
для зарахування йому до пільгового
трудового стажу періоди роботи з 09.07.1979
року по 15.07.1983 року, з 14.10.1984 року по
30.09.1985 року, з 01.10.1985 року по 26.05.1994 року, з
15.03.1995 року по 01.09.1997 року, з 01.04.2000 року
по 31.03.2004 року з розрахунку за кожний
рік - один рік і шість місяців.

Покликання апелянта на те, що
обчислення стажу роботи в районі
Крайної Півночі після 01 січня 1991 року
застосовується в одинарному розмірі, є
безпідставними, виходячи з наступного.

Питання врахування періодів роботи в
районах Крайньої Півночі (колишнього
СРСР, а потім Російської Федерації)
після 01 січня 1991 року до стажу при
призначенні пенсій на території
України регулюється нормами
міжнародних угод, підписаних Україною
та Російською Федерацією.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» у тих
випадках, коли договорами (угодами) між
Україною та іншими державами
передбачені інші правила, ніж ті, які
містяться в цьому законі, то
застосовуються правила за цими
договорами (угодами).

Згідно з ч. 2 ст. 6 Угоди «Про гарантії
прав громадян держав-учасників
Співдружності незалежних Держав в
галузі пенсійного забезпечення» від 13
березня 1992 року, укладеною між Україною
і Росією, для встановлення права на
пенсію, в тому числі пенсію на
пільгових умовах і за вислугу років,
громадянам держав-учасників угоди
зараховується трудовий стаж, набутий
на території будь-якої з цих держав, а
також на території колишнього СРСР до
набрання сили вказаної угоди.

Відповідно до абз. 2,3 ст. 6 Угоди між
Урядом України і Урядом РФ «Про трудову
діяльність і соціальний захист
громадян України і Росії, які працюють
за межами кордонів своїх країн» від 14
січня 1993 року трудовий стаж, включаючи
стаж який обчислюється у пільговому
порядку, і стаж роботи за
спеціальністю, набутий у зв»язку з
трудовою діяльністю на територіях обох
Сторін, взаємно визнається Сторонами.
Обчислення стажу здійснюється згідно з
законодавством Сторони, на території
якої відбувалась трудова діяльність.
Сторонами визнаються дипломи,
свідоцтво, інші документи державного
зразка про рівень освіти і
кваліфікації, які видані відповідними
компетентними органами Сторін, без
легалізації.

Частиною 2 статті 4 Угоди «Про
співробітництво в галузі трудової
міграції та соціального захисту
трудівників - мігрантів» від 15 квітня
1994 року, підписаної Урядами
Азербайджанської Республіки,
Республіки Вірменія, республіки
Білорусь, Республіки Грузія,
Республіки Казахстан, Киргизької
Республіки, Республіки Молдова, РФ,
Республіки Таджикистан, Туркменістану,
Республіки Узбекистан, України,
передбачено, що трудовий стаж, зокрема
стаж на пільгових підставах і за
спеціальністю, взаємно визнається
Сторонами.

З вищенаведених норм міжнародних угод,
підписаних Україною та РФ, вбачається,
що обчислення стажу здійснюється
згідно з законодавством держави, на
території якої відбувалась трудова
діяльність; пільговий стаж, набутий на
території однієї з цих двох держав,
визнається іншою державою.

Тобто, якщо певний період роботи особи
на території РФ згідно з
законодавством цієї держави повинен
обчислюватися на пільгових підставах,
то в такому ж порядку цей стаж повинен
враховуватися щодо цієї людини і в
Україні. Таким чином, стаж позивача має
бути обчислений згідно із
законодавством держави, на території
якої відбувалась трудова діяльність
особи. В період 1991-2001 років на території
РФ був чинний Закон РРСФР «Про державні
пенсії в РРСФР» від 20 листопада 1990 року
№ 340-1, який діяв на території РФ з 01
січня 1992 року по 31 грудня 2001 року, на
підставі якого всі періоди роботи в
районах Крайньої Півночі
зараховуються в трудовий стаж в
полуторному розмірі. Аналогічні
приписи містяться і в Федеральному
законі від 15 грудня 2001 р. N 166-ФЗ «Про
державне пенсійне забезпечення в
Російській Федерації», яким
охоплюється період роботи позивача з
2001 по 2008 роки.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
задоволення позовних вимог в частині
визнання неправомірною відмову
відповідача в перерахунку пенсії з
врахуванням пільгового стажу та
зобов»язання управління Пенсійного
фонду України в Борщівському районі
Івано-Франківської області зарахувати
в пільговому обчисленні (зарахувавши
кожний рік роботи за один рік і шість
місяців) спірні періоди роботи, як
трудовий стаж вироблений в
місцевостях, прирівняних до району
Крайньої Півночі та в районах Крайньої
Півночі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи із системного аналізу
вищенаведених законодавчих приписів
та фактичних обставин справи, колегія
суддів прийшла до переконання, що
доводи апеляційної скарги є
безпідставними та необґрунтованими, а
тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів апеляційної інстанції
приходить до висновку, що судом першої
інстанції ухвалено законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Борщівському районі Тернопільської
області залишити без задоволення, а
постанову Борщівського районного суду
Тернопільської області від 06 жовтня 2014
року у справі № 594/1093/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п»ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя :
Л.Я. Гудим

Судді:
В.Я. Макарик

В.В. Святецький