Справа № 335/11033/14-а
Суддя: Рибалко Н. І.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І.,
розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області про скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ДПІ в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій
області про скасування постанови про
накладення адміністративного
стягнення.

В обґрунтування позову зазначила, що
10.09.2014 року ДПІ в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя в особі заступника
Фролової Т.М. було винесено постанову
серії АА № 001340, відповідно до якої її
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу в
розмірі 850 грн. за порушення,
передбачене ч. 3 ст. 165-1 КУпАП. Зазначена
постанова прийнята на підставі
протоколу серії АА №637625 від 10.09.2014
року, в якому зазначено, що КП «Готель
Україна» ЗОР», головним бухгалтером
якого є позивач, несвоєчасно
перераховано єдиний соціальний внесок.

Посилаючись на те, що оскільки у
вказаний період на підприємстві
бракувало грошових коштів, то всі
кошти, які поступали на рахунки
підприємства були спрямовані в першу
чергу на виплату заробітної плати
працівникам і відповідно на сплату
єдиного соціального внеску, у зв'язку з
чим вважає, що в її діях відсутня вина у
вчиненні адміністративного
правопорушення, за яке її притягнуто до
адміністративної відповідальності, а
тому просить скасувати постанову від 10
вересня 2014 року про притягнення її до
адміністративної відповідальності за
ч. 3 ст. 165-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі
850 грн. та закрити провадження у справі
про адміністративне правопорушення
відносно неї у зв'язку з відсутністю в
її діях складу адміністративного
правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 просила позов
задовольнити в повному обсязі, з
підстав зазначених у позові.

Відповідач, ДПІ в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій
області в судове засідання не з'явився,
про час і місце розгляду справи
повідомлявся у встановленому законом
порядку.

На підставі викладеного,
відповідно до положень ч. 6 ст. 128 КАС
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули
не всі особи, які беруть участь у
справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності
потреби заслухати свідка чи експерта.

Розгляд справи здійснювався на
підставі ч. 1 ст.41 КАС України, згідно
якої у разі неявки у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у
справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно - правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових i
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є головним
бухгалтером КП «Готель Україна» ЗОР».

10.09.2014 року відносно ОСОБА_1 складено
протокол про адміністративне
правопорушення серії АА №637625, за
змістом якого ДПІ в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя ГУ Мінндоходів у Запорізькій
області встановила несвоєчасне
перерахування єдиного соціального
внеску КП «Готель Україна» ЗОР» за
березень 2014 року (термін сплати 22.04.2014
року, а фактично сплачено 20.05.2014 року);
за квітень 2014 року (термін сплати 20.05.2014
року, а фактично сплачено 20.06.2014 року);
за травень 2014 року (термін сплати 20.06.2014
року, а фактично сплачено 11.07.2014 року).

Відповідальність за вказане
адміністративне правопорушення
передбачена ч. 3 ст. 165-1 КУпАП.

Постановою про накладення
адміністративного стягнення серії АА
№001340 від 10.09.2014 року ДПІ в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя за вказане порушення ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності та накладено
стягнення у вигляду штрафу в розмірі 850
грн.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративні
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність або відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи у його вчиненні
або інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 280 КпАП України орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Під час винесення оскаржуваної
відповідач в порушення вимог ст. 280
КУпАП не врахував та не з'ясував
обставин, що підлягають з'ясуванню при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення.

Як зазначено позивачем у судовому
засіданні, причиною несвоєчасної
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за березень,
квітень та травень 2014 року стало
відсутність на підприємстві достатніх
грошових коштів для виплати
працівникам заробітної плати,
одночасно з якої і сплачується єдиний
внесок.

З наданих суду матеріалів вбачається,
що єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування було сплачено
одночасно зі сплатою заробітної плати
працівникам КП «Готель «Україна» ЗОР,
що відповідає положенням абз. 2 ч. 8 ст. 9
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».

Відповідно до ст. 9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність.

Згідно з положеннями ст. ст. 10, 11 КУпАП
адміністративне правопорушення
визнається вчиненим умисно, коли особа,
яка його вчинила, усвідомлювала
протиправний характер своєї дії чи
бездіяльності, передбачала її шкідливі
наслідки і бажала їх або свідомо
допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення
визнається вчиненим з необережності,
коли особа, яка його вчинила,
передбачала можливість настання
шкідливих наслідків своєї дії чи
бездіяльності, але легковажно
розраховувала на їх відвернення або не
передбачала можливості настання таких
наслідків, хоч повинна була і могла їх
передбачити.

Враховуючи викладені обставини, суд
вважає, що єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування не був сплачений
КП «Готель «Україна» ЗОР з незалежних
від позивача причин, у зв'язку з
відсутністю грошових коштів у
підприємства для нарахування та
виплати заробітної плати працівникам,
що вказує на відсутність вини позивача
у порушенні строків сплати ЄСВ та у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.
165-1 КУпАП, як у формі умислу, так і у
формі необережності.

Суб'єктом владних повноважень на
порушення вимог ст. 71 КАС України суду
не надано жодного належного доказу на
підтвердження наявності вини позивача
у несвоєчасній сплаті єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

За таких обставин адміністративний
позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а
постанова Державної податкової
інспекції в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області про накладення
адміністративного стягнення на ОСОБА_1
за ч. 3 ст. 165-1 КУпАП у вигляді штрафу -
скасуванню із закриттям провадження у
справі про адміністративне
правопорушення у зв'язку з відсутністю
у діях ОСОБА_1 складу адміністративного
правопорушення.

Керуючись ст. ст. 6, 9-11, 159-163, 171-2 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій
області про скасування постанови про
накладення адміністративного
стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову Державної
податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області про
накладення адміністративного
стягнення серії АА №001340 від 10 вересня
2014 року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 3 ст. 165-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі
850 грн.

Закрити провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 165-1 КУпАП у
зв'язку з відсутністю в її діях складу
адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя:
Н.І. Рибалко