Справа № 814/1147/14
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

25 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/1147/14

Категорія: 10.4.1 Головуючий в 1 інстанції:
Малих О.В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Новоодеського районного
центру зайнятості Миколаївської
області на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 13
червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом
Новоодеського районного центру
зайнятості Миколаївської області до
Комунального підприємства «Чистота»
про визнання протиправною
бездіяльність,

В С Т А Н О В И Л А :

Новоодеський районний центр
зайнятості (далі РЦЗ) Миколаївської
області звернувся до суду з позовом до
Комунального підприємства "Чистота"
(далі КП "Чистота") про визнання
протиправною бездіяльність КП
"Чистота" в особі ліквідаційної комісії
щодо не подання заяви до
господарського суду Миколаївської
області про порушення справи про
банкрутство; зобов'язання КП "Чистота" в
особі ліквідаційної комісії
звернутись до господарського суду
Миколаївської області із заявою про
порушення справи про банкрутство.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 13 червня 2014
року в задоволенні адміністративного
позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі Новоодеського РЦЗ
Миколаївської області ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
процесуального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги Новоодеського РЦЗ
Миколаївської області, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено
наступні обставини справи.

КП "Чистота" до 01.01.2011 року являлось
платником страхових внесків до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття (зареєстроване в
Новоодеському РЦЗ 16.05.2008р.,
реєстраційний номер 147074507).

Відповідно до акту перевірки
правильності нарахування,
своєчасності і повноти перерахування
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття №51 від 25.03.2011р. встановлена
недоїмка зі сплати страхових внесків в
сумі 435,33 грн., за несвоєчасну сплату
страхових внесків пеня -167,48 грн. та
штраф - 708,71 грн., а всього на суму 5
261,52грн.

Рішенням Новоодеської міської ради № 12
від 22.02.2011 року розпочато процедуру
ліквідації КП "Чистота" з 01.03.2011 року.

Відповідно до листа ліквідаційної
комісії КП «Чистота» № 7 від 15.07.2011 року
кредиторські вимоги Новоодеського РЦЗ,
відповідно до заяви № 03-418/03від 29.03.2011
року, в сумі 5 261,52 грн. визнані, але не
можуть бути задоволені у зв'язку із
відсутністю майна.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 19.02.2013р. по
справі №2а-6568/12/1470 позовні вимоги
Новоодеського РЦЗ про стягнення з КП
«Чистота» заборгованості в сумі 5 261,52
грн. задоволено. Вказане рішення суду
набрало законної сили.

Постановою начальника відділу ДВС
Новоодеського районного управління
юстиції від 25.04.2013р. закінчено
виконавче провадження № 37561900 з
примусового стягнення заборгованості
з КП "Чистота" на користь Новоодеського
РЦЗ у зв'язку із початком ліквідаційної
процедури та виконавчий лист від
26.03.2013р. по справі № 2а-6568/12/1470 передано
ліквідаційній комісії.

Новоодеський РЦЗ звернувся до
ліквідаційної комісії КП «Чистота» із
запитом № 03-274/03 від 28.02.2014 року
стосовного того, чи планується
ліквідаційною комісією звернення до
господарського суду із заявою про
порушення справи про банкрутство КП
"Чистота".

Відповідачем зазначений запит
отримано 07.03.2014 року, однак жодних
відповідей на запит позивачем не
отримано.

Згідно витягу в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців відсутні відомості
про перебування юридичної особи у
процесі провадження у справі про
банкрутство.

Відмовляючи у задоволенні прозову, суд
першої інстанції виходив з того, що
звернення до господарського суду із
заявою про порушення справи про
банкрутство є правом як боржника, так і
кредитора, та регулюється окремими
законодавчими актами, а саме:
Господарським процесуальним кодексом
України та Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи із наступного.

Згідно п.1 ст. 2 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
справи про банкрутство юридичних осіб
та фізичних осіб - підприємців
розглядаються господарським судом за
правилами, передбаченими
Господарським процесуальним кодексом
України, з урахуванням особливостей,
визначених цим Законом.

Згідно п.2 ст. 10 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
право на звернення до господарського
суду із заявою про порушення справи про
банкрутство мають боржник, кредитор.

Статтею 2 ГПК України визначено, що
господарський суд порушує справи за
позовними заявами, зокрема, державних
та інших органів, які звертаються до
господарського суду у випадках,
передбачених законодавчими актами
України та порушує справи про
банкрутство за письмовою заявою
будь-кого з кредиторів, боржника.

Згідно з п. 36.7 Інформаційного листа
Вищого Господарського суду України
від 28 березня 2013 року № 01-06/606/2013 "Про
Закон України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (у редакції
Закону України від 22 грудня 2011 року №
4212-VI)" заяви кредиторів про грошові
вимоги до боржника, що ліквідується
власником, подаються безпосередньо до
господарського суду та оплачуються
судовим збором. Розгляд грошових вимог
кредиторів в ліквідаційній процедурі
здійснюється господарським судом в
тому ж порядку, що і грошових вимог,
заявлених на підставі статті 23 Закону.
За результатами розгляду грошових
вимог кредиторів господарським судом
затверджується реєстр вимог
кредиторів.

Проте, як свідчать матеріали справи та
не спростовується позивачем, до
господарського суду із заявою про
порушення справи про банкрутство у
відношенні КП "Чистота" позивач не
звертався, у відповідності до ст. 95
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", а лише
звернувся до суду із вимогами про
визнання протиправною бездіяльність
КП "Чистота" в особі ліквідаційної
комісії щодо не подання заяви до
господарського суду Миколаївської
області про порушення справи про
банкрутство та зобов'язання КП
"Чистота" в особі ліквідаційної комісії
звернутись до господарського суду
Миколаївської області із заявою про
порушення справи про банкрутство.

Відтак, колегія суддів вважає, що
висновок суду першої інстанції
стосовно того позивач, що може
самостійно звернутися до
господарського суду із вимогами про
визнання КП "Чистота" банкрутом,
зроблений цілком вірно.

Доводи апелянта стосовно того, що
звернення відповідача до
господарського суду Миколаївської
області із заявою про порушення справи
про банкрутство є обов'язком , а не
правом, колегія суддів вважає
передчасними, та такими, що ґрунтуються
на помилковому застосуванні апелянтом
норм матеріального права, з огляду на
наступне.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 95 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", якщо вартості
майна боржника - юридичної особи, щодо
якого прийнято рішення про ліквідацію,
недостатньо для задоволення вимог
кредиторів, така юридична особа
ліквідується в порядку передбаченому
цим Законом. У разі виявлення
зазначених обставин ліквідатор
(ліквідаційна комісія) зобов'язані
звернутися в господарський суд із
заявою про порушення справи про
банкрутство такої юридичної особи.

Згідно ч. 2 ст. 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
обов'язки ліквідатора можуть бути
покладені на голову ліквідаційної
комісії незалежно від наявності у
нього статусу арбітражного керуючого.

Отже, враховуючи вищезазначені вимоги
закону, колегія суддів вважає
зазначити наступне, що необхідними
передумовами для звернення із заявою
про порушення провадження у справі про
банкрутство боржника у порядку статті
95 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" є: оцінка
вартості наявного майна боржника,
публікація оголошення згідно з
вимогами статті 105 Цивільного кодексу
України з метою виявлення кредиторів
та встановлення повного обсягу
кредиторської заборгованості,
повідомлення органу державної
податкової служби про ліквідацію
підприємства та складання проміжного
ліквідаційного балансу. Крім того,
звернення до суду з такою заявою
можливо лише після закінчення строку,
передбаченого ст. 105 Цивільного кодексу
України.

Відтак, колегія суддів приходить до
переконливого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позовних вимог.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Новоодеського
районного центру зайнятості
Миколаївської області залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 13 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв