Справа № 2-а-1962/11
Суддя: Гутій О. В.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
№2а/303/256/14
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 грудня 2014 року
м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області Гутій О.В.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в м.Мукачево
Закарпатської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

в с т а н о в и в:

26 серпня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.Мукачево
Закарпатської області про зобов'язання
відповідача провести перерахунок та
нарахувати на її користь недоплачену
державну соціальну допомогу за період
з 01 березня по 22 червня 2011 року, як
дитині війни, в сумі 665 гривень 56
копійок. Позивач зазначає, що вона -
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 має статус „дитини
війни". Посилаючись на те, що розмір
призначеної та виплачуваної їй
щомісячної соціальної допомоги є
меншим, ніж установлено ст. 6 Закону
України „Про соціальний захист дітей
війни", тобто 30% мінімальної пенсії за
віком, просить привести їй у
відповідність із цим Законом та
зобов'язати відповідача усунути
зазначене порушення, провівши
відповідний перерахунок недоплаченої
їй щомісячної державної допомоги як
дитині війни.

Представник відповідача Управління
ПФУ в м.Мукачевому та Мукачівському
районі Закарпатської області 02 грудня
2014 року подав суду заперечення на
позов, в якому просить у задоволенні
позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суддя
приходить до висновку, що позов слід
задоволити з наступних підстав.

Встановлено, що позивач, яка
народилася 3 червня 1941 року, є дитиною
війни в розумінні ст. 1 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» і
відповідно до ст. 6 цього Закону має
право на отримання державної
соціальної підтримки, а саме
підвищення до пенсії на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Втім, у період з 01 березня 2011 року по
22 червня 2011 року відповідач виплачував
позивачу зазначену надбавку до пенсії
в розмірі, встановленому постановою
Кабінету Міністрів України від 25.05.2008
року № 530, а саме 49,80 грн. щомісячно, що є
меншим 30 відсотків від мінімальної
пенсії за віком. Такі дії відповідача
суд вважає неправомірними, оскільки у
спірних правовідносинах підлягає
застосуванню Закон України «Про
соціальний захист дітей війни», який
має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст.17 Закону України
«Про державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії» основні
державні соціальні гарантії
встановлюються законами з метою
забезпечення конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень.
До числа основних державних соціальних
гарантій включається мінімальний
розмір пенсії за віком. При цьому, ст. 19
вказаного Закону передбачено, що
виключно законами України
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком. Оскільки, будь-яким
іншим законом, крім Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», мінімальний розмір
пенсії не встановлений, то прихожу до
висновку про те що, для розрахунку
підвищення пенсії позивача як дитині
війни застосовується ч.1 ст.28 цього
Закону.

Неврегульованість на законодавчому
рівні порядку здійснення доплат
особам, які мають статус дітей війни, не
можуть бути підставою для їх
нездійснення або відмови в задоволенні
позову. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 8
КАС України забороняється відмова в
розгляді та вирішенні
адміністративної справи з мотивів
неповноти, неясності, суперечливості
чи відсутності законодавства, яке
регулює спірні відносини.

Відповідно до ст.55 КАС України у разі
вибуття або заміни сторони чи третьої
особи у відносинах, щодо яких виник
спір суд допускає на будь-якій стадії
адміністративного процесу заміну
відповідної сторони чи третьої особи
її правонаступником. Усі дії, вчинені в
адміністративному процесі до вступу
правонаступника, обов'язкові для нього
такій самій мірі, у якій вони були б
обов'язкові для особи, яку він замінив.

Згідно постанови Кабінету Міністрів
України від 27.07.2011 року №803 відбулося
злиття міського та районного управлінь
Пенсійного фонду України в
Закарпатській області, у зв'язку з цим
суд замінює неналежного відповідача
Управління пенсійного фонду в
м.Мукачево на належного - Управління
Пенсійного фонду України в
м.Мукачевому та Мукачівському районі
Закарпатської області.

Відповідно до ч. 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, відповідач
не довів правомірності своїх дій, яка
полягає у невиплаті позивачу
підвищення до пенсії за період з 01
березня 2011 рік по 22 червня 2011 року
включно, встановленого ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», суд вважає, що такі дії є
неправомірними.

Із змісту позовної заяви та заперечень
відповідача вбачається, що в даному
спорі фактично оскаржується
бездіяльність територіального
управління Пенсійного фонду України
щодо відмови в нарахуванні та виплаті
зазначеного підвищення до пенсії.

Згідно із статтею 11 частиною 2 КАС
України, з метою повного захисту прав
та інтересів позивача суд вважає
необхідним вийти за межі позовних
вимог.

Відповідно до статті 162 частини 2 абз.
2 КАС України суд може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Таким чином, оскільки позивач
посилається на неправомірність
нарахування та невиплати відповідачем
передбаченої законом державної
соціальної допомоги, суд вважає за
необхідне з метою повного захисту прав
та інтересів позивача вийти за межі
позовних вимог визнавши також
бездіяльність управління Пенсійного
фонду України у м. Мукачевому та
Мукачівському районі Закарпатської
області протиправною та зобов'язати
відповідача провести відповідні
виплати.

Вимоги позивача щодо зобов'язання
відповідного управління Пенсійного
фонду України нарахувати недоплачену
щомісячну державну соціальну допомогу
дитині війни у визначеній позивачем
грошовій сумі не підлягають
задоволенню, оскільки суд не може
перебирати на себе функцію органу, на
якого законодавством покладено такі
повноваження.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України у
м. Мукачевому та Мукачівському районі
Закарпатської області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період 01
березня 2011 року по 22 червня 2011 року з
підвищенням пенсії на 30 % з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого статті 28 частиною 1
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати.

Розподіл судових витрат суд
здійснює згідно вимог ст. 94 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 8,22,55,95 Конституції України,
Закону України „Про соціальний захист
дітей війни", Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", Закону України „ Про
Державний бюджет на 2011 рік, ст.ст. 6, 7, 10,
11, 17, 18, 71, 94, 99, 183-2 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задоволити
частково.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м.
Мукачевому та Мукачівському районі
Закарпатської області щодо невиплати
ОСОБА_1 щомісячної соціальної допомоги
в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком за період з 01 березня 2011 рік по 22
червня 2011 року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Мукачевому та
Мукачівському районі Закарпатської
області нарахувати та виплатити в
користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни" та
абзацу 1 частини 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" за період з 01
березня 2011 рік по 22 червня 2011 року, з
врахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати
судового збору в розмірі 3,40 (три гривні
сорок копійок).

Постанова може бути оскаржена
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови шляхом подання
апеляційної скарги до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду
О.В.Гутій