Справа № 473/5379/14-а
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2014-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/5379/14-а
ПОСТАНОВА

іменем України

"05" грудня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючої - судді -
Лузан Л.В., при секретарі судового
засідання - Лукіянчиній Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Вознесенську Миколаївської області
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Державної
автомобільної інспекції при УМВС
України в Кіровоградській області про
визнання постанови про накладення
адміністративного стягнення
протиправною та її скасування, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2014 року позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Державної автомобільної
інспекції при УМВС України в
Кіровоградській області (далі -
відповідач) про визнання постанови від
07.11.2014 року про накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 420 грн. 00 коп. за
правопорушення, передбачене ч.1 ст. 123
КпАП України протиправною та її
скасування.

В обґрунтування позову зазначав,
що 07.11.2014 року інспектор ВДАІ з
обслуговування Новгородківського
району в Кіровоградській області склав
відносно нього протокол про
адміністративне правопорушення.

Згідно даного протоколу позивач
07.11.2014 року о 18 год. 22 хв. в с. Куцівка
Новгородківського району
Кіровоградської області, вул.
Привокзальна, керуючи автомобілем
«Фольксваген Т4», реєстраційний номер
НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього
знаку «Проїзд без зупинки
заборонено», чим скоїв правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 123 КпАП України.

На підставі обумовленого протоколу
було винесено постанову, відповідно до
якої ОСОБА_2 визнано винним у
вчиненні вказаного правопорушення та
накладено стягнення у вигляді штрафу в
розмірі 420 грн. 00 коп.

Посилаючись на те, що дана
постанова винесена безпідставно,
оскільки позивач не вчинив жодного
порушення ПДР, останній просив позов
задовольнити.

Позивач у судове засідання не
з'явився. Згідно заяви, що надійшла на
адресу суду, просив розглянути справу
за його відсутності, позовні вимоги
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, належним чином
повідомлений про місце та час розгляду
справи, причини неявки суду не
повідомив. Згідно ч. 4 ст. 128 КАС
України у разі неприбуття відповідача
- суб'єкта владних повноважень,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин або без повідомлення
ним про причину неприбуття розгляд
справи не відкладається і справу може
бути вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до наступного.

Відповідно до Закону України "Про
дорожній рух" єдиний порядок
дорожнього руху на всій території
України, встановлюють Правила
дорожнього руху, затв. постановою
Кабінету Міністрів України від 10.10.2001
року, N 1306 (із змінами та доповненнями).
Особи, які порушують ці Правила, несуть
відповідальність згідно із
законодавством.

Згідно ст. 14 вищевказаного
закону, учасники дорожнього руху
зобов'язані знати і неухильно
дотримувати вимог цього Закону, Правил
дорожнього руху та інших нормативних
актів з питань безпеки дорожнього руху,
створювати безпечні умови для
дорожнього руху, не завдавати своїми
діями або бездіяльністю шкоди
підприємствам, установам, організаціям
і громадянам, виконувати розпорядження
органів державного нагляду та контролю
щодо дотримання законодавства про
дорожній рух.

Як вбачається з матеріалів справи,
відносно позивача посадовою особою
відповідача 07.11.2014 року складений
протокол про адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.
123 КпАП України - порушення правил руху
через залізничний переїзд (позивач не
виконав вимоги дорожнього знаку
«Проїзд без зупинки заборонено»).

На підставі обумовленого
протоколу посадовою особою була
винесена постанова, якою до позивача
застосоване адміністративне стягнення
у вигляді штрафу в розмірі 420 грн. 00 коп.

Згідно п.2 ч.1 ст. 18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Постанова про притягнення
фізичних осіб до адміністративної
відповідальності є правовим актом
індивідуальної дії (п. 3 Постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України № 2 від 06.03.2008 року).

При розгляді адміністративного
позову щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, суди, відповідно до ч.3 ст.2
КАС України, перевіряють, чи прийняті
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення.

Відповідно до ст.251 КпАП України,
доказами в справі про
адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху.

Частина 1 ст. 71 КАС України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Між тим, як вбачається з матеріалів
справи, обставини події, у зв'язку з
якою позивач був притягнений до
адміністративної відповідальності,
встановлюються лише протоколом про
адміністративне правопорушення.
Позивач заперечував проти вказаних
порушень ПДР. За такого суб'єкт владних
повноважень мав би, використовуючи
свої повноваження, зібрати докази, які
підтверджували наявність складу
правопорушення та спростовували
свідчення позивача, але таких доказів
ні протокол, ні постанова не містить.

За зазначених обставин справи
постанова про адміністративне
правопорушення, у зв'язку з відсутністю
доказів вчинення правопорушення,
підлягає скасуванню.

Ст. 288 КпАП України встановлено, що
постанову в справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржено в
суд, у порядку, визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову ПС1 № 792323 від 07.11.2014 року
про адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 123 КпАП України
відносно ОСОБА_1 визнати неправомірною
та скасувати, а справу про
адміністративне правопорушення
направити на новий розгляд.

Постанова є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя
Л.В.Лузан