Справа № 2а/0370/3440/11
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2014 року м.
Київ К/800/21143/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Борисенко І.В.

Моторного О.А.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області

на ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27.03.2014

та постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 23.12.2011

у справі № 2а/0370/3440/11

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Гнідавський цукровий
завод»

до Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Гнідавський цукровий завод»
звернулась до суду з позовом про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 28.11.2011
№ Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції,
правонаступником якої є Луцька
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Волинській області.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 23.12.2011, яка
залишена без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27.03.2014, позов задоволено; визнано
протиправним та скасовано спірне
податкове повідомлення-рішення, з
мотивів протиправності його прийняття.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій; прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної документальної
позапланової невиїзної перевірки ПАТ
«Гнідавський цукровий завод» з питань
правових відносин із постачальником 1
ланки ТОВ «Нафтагазпроммеханіка» у
березні 2011 року, складено акт №
9040/23-3/00372658 від 11.11.2011, в якому
зафіксовано порушення: ч. ч. 1, 2, 5 ст. 203,
ст. ст. 215, 216, 228, 662, 655, 628, 638, 664 Цивільного
кодексу України в частині недодержання
в момент вчинення правочину вимог, які
не спрямовані на реальне настання
правових наслідків за договорами
укладеними з контрагентом ТОВ
«Нафтагазпроммеханіка»; відсутність
об'єктів оподаткування при придбанні
товарів з 01.03.2011 по 31.03.2011, які
підпадають під визначення ст. 185, п. 186.1
ст. 186, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 201.10 ст.
201 Податкового кодексу України, в
результаті чого зменшено податковий
кредит на суму 628 607 грн.

На підставі результатів проведеної
перевірки, 28.11.2011 відповідачем прийняте
податкове повідомлення-рішення №
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 628 608 грн., в т.ч.: 628 607
грн. основного платежу та 1 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.

Матеріалами справи встановлено, що між
ТОВ «Нафтагазпроммеханіка» та ВАТ
«Гнідавський цукровий завод» було
укладено наступні правочини:

- 01.03.2011 договір купівлі-продажу № 31, на
виконання умов якого позивачем
придбано у контрагента бурякорізку 24
рамну «PUTSH» в кількості 2 (дві) штуки на
загальну суму 1 632 000 грн. в т.ч. ПДВ 272 000
грн.

- 02.03.2011 договір купівлі-продажу № 32, за
яким ТОВ «Нафтагазпроммеханіка»
зобов'язалось поставити на адресу ВАТ
«Гнідавський цукровий завод» товар
(хімреагенти) на загальну суму 670 240 грн.,
в тому числі ПДВ 111 706,67 грн.

- 10.03.2011 договір купівлі-продажу № 41,
згідно умов якого ТОВ
«Нафтагазпроммеханіка» зобов'язалось
поставити на адресу ВАТ «Гнідавський
цукровий завод» фільтрувальну тканину
на загальну суму 1 469 400 грн., в тому
числі ПДВ 244 900 грн.

Розрахунки за укладеними з ТОВ
«Нафтагазпроммеханіка» договорами
проведені позивачем частково, що не
суперечить умовам вищевказаних
договорів щодо проведення розрахунків.

Факт надходження на склад ПАТ
«Гнідавський цукровий завод»
вищезазначеного товару
підтверджується прибутковими
ордерами, видатковими накладними,
податковими накладними, актом
приймання-передачі (внутрішнього)
переміщення основних засобів.

На виконання демонтажних та монтажних
робіт були виписані наряди на відрядні
роботи по встановленню придбаного
обладнання. Введення в експлуатацію
змонтованого виробничого обладнання
здійснювалось згідно з наказом ПАТ
«Гнідавський цукровий завод» від 29.04.2011
№ 53/а.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з
наступного, з чим погоджується суд
касаційної інстанції.

Згідно з пп. 14.1.181. ст. 181 Податкового
кодексу України податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
Кодексу.

Відповідно п. 198.1. ст. 198 цього Кодексу
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України; ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається: дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною (п.
198.2 ст. 198 ПК України).

Згідно з п. 198.3. ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. п. 201.1, 201.4, 201.10 ст. 201
зазначеного Кодексу платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
в якій зазначаються обов'язкові
реквізити. Податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів/послуг.
Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

З огляду на викладені норми
Податкового кодексу України можна
дійти висновку про існування декількох
підстав для формування податкового
кредиту, а саме: наявність у платника
податку - покупця належно оформлених
податкових накладних, фактичну сплату
грошових коштів контрагентам, в сумі
визначеній у податкових накладних, а
також фактичне виконання
господарських операцій, за наслідками
яких у платника податку на додану
вартість виникає право на податковий
кредит, що в даному випадку судами обох
інстанцій встановлено з
підтвердженням матеріалів справи.

За вказаних обставин, відсутності
порушень норм матеріального та
процесуального права, висновок судів
першої та апеляційної інстанцій про
задоволення позовних вимог є вірним, а
касаційна скарга відповідача -
необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області відхилити.

Ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27.03.2014 та
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 23.12.2011
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий В.В. Кошіль Судді І.В.
Борисенко О.А. Моторний