Справа № 381/1075/14-а
Суддя: Буймова Л. П.
Дата ухвалення: 2014-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

21 листопада 2014
року Фастівський міськрайонний суду
Київської області в складі:
головуючого судді Буймової Л.П., при
секретарі Корченко О.Я., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
м.Фастові справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1, КП «Фастівський
міський ринок» до виконавчого комітету
Фастівської міської ради, Фастівської
міської ради, треті особи: Управління
Держземагенства у Фастівському районі,
Підприємство "Фастівський ринок"
Київської регіональної спілки
споживчої кооперації"", Київська
регіональна спілка споживчої
кооперації, Київська обласна спілка
споживчої кооперації про скасування
рішення міськвиконкому, визнання
державного акту на право користування
земельною ділянкою недійсним,
скасування реєстрації в книзі записів
Державних актів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду
з адміністративними позовами до
виконавчого комітету Фастівської
міської ради, Фастівської міської ради,
треті особи: Управління
Держземагенства у Фастівському районі,
Підприємство "Фастівський ринок"
Київської регіональної спілки
споживчої кооперації"", Київська
регіональна спілка споживчої
кооперації, Київська обласна спілка
споживчої кооперації про скасування
рішення міськвиконкому, визнання
державного акту на право користування
земельною ділянкою недійсним,
скасування реєстрації в книзі записів
Державних актів.

В судовому засіданні
представник третьої особи Київської
регіональної спілки споживчої
кооперації заявила клопотання про
залишення позову без розгляду, у
зв»язку із пропуском позивачами
процесуальних строків звернення до
суду.

Представники позивачів
проти задоволення клопотання про
залишення позову без розгляду
заперечують, з огляду на те, що про
порушення свого права сторони
дізнались в 2009 році. На той час існував
строк позовної давності в три роки,
також протягом цього часу міська рада
своїми рішеннями неодноразово
намагалась в досудовому порядку
розв»язати спір, шляхом прийняття
відповідних рішень, які були скасовані
рішеннями господарських судів і в
позивачки ОСОБА_1 не лишилось іншого
шляху як безпосередньо звернутись до
суду.

Представник відповідачів
підтримала думку представника
позивачки і просила в задоволенні
заяви відмовити.

Прокурор також вважає,
що строки давності не порушені і в
задоволенні заяви про залишення справи
без розгляду з цих підстав слід
відмовити.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що в задоволенні заяви слід
відмовити з наступних підстав.

Так, позивачі та їх
представники в судовому засіданні
стверджували, що про порушення їх прав
їм стало відомо в 2009 році.

Підприємці , в тому числі і
позивач ОСОБА_1, звернулись з
колективним зверненням до Фастівської
міської ради за захистом свої
порушених прав.

За період з 2009 року по 2014 рік
включно відповідач, Фастівська міська
рада, приймала ряд рішень, направлених
на розв»язання спору, який є предметом
даного судового розгляду. Вказане, на
думку суду, свідчить про намагання
сторін по справі в досудовому порядку
врегулювати спір, що передбачено
вимогами ст..99 КАС України.

Так, 21.07.2009р. Фастівська міська
рада прийняла рішення № 4-LIV-V «Про
припинення права постійного
користування земельними ділянками
Фатівським колгоспним ринком в місті
Фастові по вул..25 –го Жовтня та по
вул..Галафєєва»

Рішенням Фастівської міської
ради від 08.09.2009р. № 1-LVI-V внесено зміни до
вказаного рішення № 4-LIV-V, а саме:

1. п.2 рішення № 4-LIV-V викласти в
наступній редакції:

- витребувати з незаконного володіння
державний акт на право постійного
користування землею, реєстраційний №
000041 від 26.03.1997р., виданий Фастівському
колгоспному ринку в порядку,
передбаченому чинним законодавством.

2. п.3 рішення № 4-LIV-V викласти в
наступній редакції:

- зарахувати земельні ділянки за
адресами: м.Фастів, вул. 25-го жовтня 9 та
вул.. Галафеєва, 16 до земель запасу
Фастівської міської ради

3. Внести доповнення до п. 5 рішення №
4-LIV-V виклавши його в наступній
редакції:

- Створити комунальне підприємство
«Фастівський міський ринок»
Фастівської міської ради на базі
відокремленої частини комунальної
власності у вигляді земельних ділянок
за адресами: м. Фастів, вул. 25-го жовтня 9
та вул.. Галафеєва, 16.

07 жовтня 2009 року Господарський
суд Київської області, рішенням в
справі № 20/161-09, посилаючись зокрема на
частину 10 статті 149 Земельного кодексу
України, відповідно до якої у разі
незгоди землекористувача з вилученням
земельної ділянки питання вирішуються
в судовому порядку, скасував
вищезазначені рішення Фастівської
міської ради № 4-LIV-V від 21.07.2009р. та №
1-LVI-V від 08.09.2009р.

20 травня 2010р. постановою Вищого
господарського суду рішення
Господарського суду Київської області
в справі № 20/161-09 залишено без в силі.

19.04.2012 року Фастівська міська
рада постановила рішення № 33-XXIV-VI «Про
скасування рішення виконавчого
комітету Фастівської міської ради №
224/5 від 17.12.1996 року «Про оформлення
права постійного користування
земельною ділянкою Фастівському
колгоспному ринку».

02 липня 2012р. Господарський суд
Київської області, рішенням в справі №
2/038-12 скасував вищезазначене рішення
Фастівської міської ради № 33-XXIV-VI від
19.04.2012р.

14 лютого 2013р. постановою
Вищого господарського суду рішення
Господарського суду Київської області
в справі № 2/038-12 залишено без в силі.

Останнє рішення прийняте
Фастівською міською радою з ціллю
досудового врегулювання спору
датоване 07.08.2014 року № 1-LVІ-VІ «Про
припинення права постійного
користування земельними ділянками
Фастівським колгоспним ринком в місті
Фастові по вул..25-го Жовтня, 9 та по
вул..Галафєєва, 16 та надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок в
постійне користування для будівництва
і обслуговування будівель ринкової
інфраструктури Комунальному
підприємству «Фастівський міський
ринок» Фастівської міської ради» (том.3,
а.с.235-236). Вказане рішення оскаржується
третіми особами в судовому порядку.

Все вищевикладене, на думку
суду, свідчить про триваюче порушення
права позивачів і приводить до
висновку про дотримання позивачами
строків звернення до суду.

Відповідно до частини третьої
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України для захисту прав,
свобод та інтересів особи цим Кодексом
та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Кодекс адміністративного
судочинства України передбачає
можливість встановлення іншими
законами спеціальних строків
звернення до адміністративного суду,а
також спеціального порядку обчислення
таких строків. Такі спеціальні строки
мають перевагу в застосуванні
порівняно із загальним строком
звернення до адміністративного суду,
визначеним частиною другою статті 99
цього Кодексу, а також скороченими
строками, визначеними, зокрема,
частинами четвертою та п'ятою статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Виходячи із судової
практики та коментарів науковців , при
застосуванні положень про строки
звернення з адміністративним позовом
(за аналогією) необхідно враховувати
також положення статті 268 ЦКУ щодо
непоширення позовної давності (строку
звернення до суду) на такі вимоги:

1) на вимогу власника або іншої особи
про визнання незаконним (протиправним)
правового акта органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, яким порушено його
право власності або інше речове право;

2) на вимогу страхувальника
(застрахованої особи) до страховика про
здійснення страхової виплати
(страхового відшкодування);

3) на вимогу центрального органу
виконавчої влади, що здійснює
управління державним резервом,
стосовно виконання зобов'язань, що
випливають із Закону України "Про
державний матеріальний резерв".

Пункт 4 частини ст.. 268
Цивільного кодексу України був
виключений на підставі Закону України
«Про внесення змін до деяких законів
України щодо вдосконалення порядку
здійснення судочинства» N 4176-VI, 20.12.2011
року, який набрав чинності 15.01.2012 року.
При цьому відповідно до Перехідних та
прикінцевихположеньцього Закону,
протягом трьох років з дня набрання
чинності цим Законом особа має право
звернутися до суду з позовом про
визнання незаконним правового акта
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, яким
порушено право власності або інше
речове право особи.

Представник 3 осіб в поясненні
від 30.10.14 року послалась як на підставу
застосування строків позовної
давності на Постанову Верховного суду
України від 15жовтня 2013 року по справі
за позовом до нотаріальної контори,до
комунального підприємства БТІ про
визнання бездіяльності неправомірною,
скасування державної реєстрації ,
зазначивши, що суд повинен звернути
увагу на правову позицію Верховного
Суду України в даному рішенні в
частині строків звернення до
адміністративного суду .

Однак зміст вказаної
Постанови підтверджує позицію
Позивача, оскільки зазначає , що аналіз
редакції частин 2 та 3 ст. 99 КАС дає
підстави для висновку , що норми права ,
які дають право на застосування
становлення іншими законами строків ,
відмінних від визначених у ч.3 ст. 99 КАС,
стосується звернень до суб»єктів
владних повноважень .

В даному судовому засіданні
позов заявлений до суб»єкта владних
повноважень , що підтверджено
Постановами Київського Апеляційного
адміністративного суду , який двічі
розглядав апеляцію КП « Фастівський
міський ринок» на постанови
Фастівського міськрайонного суду про
закриття справи в зв»язку з
непідвідомчістю справи
адміністративному суду та
підтверджується Рішенням
Конституційного суду України від 9
лютого 1999 року N 1-рп/99 у частині
повноважень сільських, селищних,
міських рад відповідно до цього
кодексу

вирішувати питання розпорядження
землями територіальних громад,

передачі земельних ділянок
комунальної власності у власність

громадян та юридичних осіб,
надання земельних ділянок у

користування із земель комунальної
власності, вилучення земельних

ділянок із земель комунальної
власності треба розуміти так, що при

вирішенні таких питань ці ради діють
як суб'єкти владних

повноважень.

Згідно частини першої статті
58 Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

З рішення Конституційного
Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-
рп/99, вбачається, що частину першу
статті 58 Конституції України щодо дії
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Відповідно зміст об'єктивного
права особи, у тому числі права особи на
звернення до суду, слід визначати із
застосуванням законодавства, яке діяло
на момент виникнення відповідного
права.

Водночас неприпустимість
зворотної дії нормативно-правового
акта полягає в тому, що за проваджені
ним нові норми не
можутьзастосовуватися до
правовідносин, які існували до
набрання ним чинності. Отже, приписи
нового нормативно-правового акта не
можуть змінити обсяг прав, який було
встановлено попередніми
нормативно-правовими актами.З огляду
на викладене тривалість і правила
обчислення строку звернення особи до
суду визначаються за тими правилами,
які були чинними на момент початку
перебігу відповідного строку.

Отже, тривалість строку
звернення до суду не змінюється в разі
подальших змін законодавства, яке
регулює відповідні відносини. Тому
строк звернення до суду розпочинається
і закінчується з урахуванням тієї
тривалості, яка передбачалася на
момент початку перебігу відповідного
строку.

На підставі викладеного,
керуючись: рішенням Конституційного
Суду України від 9.02.1999 року N 1-рп/99, ЗУ
«Про внесення змін до деяких законів
України щодо вдосконалення порядку
здійснення судочинства» N 4176-УІ від
20.12.2011 року, ст.. 267, 268 Цивільного кодексу
України, ст.ст.50, 51, 59, 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні
заяви представника Київської
регіональної спілки споживчої
кооперації про залишення справи без
розгляду – відмовити.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Суддя :