Справа № 826/20997/13-а
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року м. Київ
К/800/49238/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

при секретарі судового засідання -
Кошелєві С.В.

з участю прокурора - Білоус О.В.

позивача - ОСОБА_3

представника позивача - ОСОБА_4

третьої особи - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_5 на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 4.09.2014р. у
справі

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Головного управління
Державного агентства земельних
ресурсів України у Київській області

з участю третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_5

про визнання протиправними та
скасування наказів, -

В С Т А Н О В И В :

31.12.2013р. до суду з позовом про
визнання протиправними та скасування
наказів головного управління
Державного агентства земельних
ресурсів України у Київській області
(далі Держкомзем) звернувся ОСОБА_3 Свої
вимоги позивач мотивував тим, що
наказами відповідача від 3.07.2013р. надано
громадянам дозволи на розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у власність, а
23.07.2013р. затверджено проекти
землеустрою. Вважаючи, що при прийнятті
наказів відповідач діяв всупереч вимог
чинного законодавства та порушуючи
законні інтереси ОСОБА_3, позивач
просив задовольнити адміністративний
позов.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від
24.02.2014р. в задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 4.09.2014р.
судове рішення місцевого суду
скасовано, позов задоволено.

Не погодившись з постановою
апеляційного суду, ОСОБА_5 звернувся з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
просив, з урахуванням заяви про зміну
касаційної скарги, скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
постанову місцевого суду. При цьому
скаржник зазначив, що судом було
прийнято рішення щодо прав та
інтересів ОСОБА_5, проте його не
було залучено до участі у розгляді
справи. Крім того, судом не враховано,
що відповідач у спірних
правовідносинах діяв у відповідності
до вимог закону, а оскаржуваними
наказами не порушуються законні права
та інтереси позивача.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представників сторін,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Позивачем оскаржуються накази
Держкомзему від 3.07.2013р., якими ОСОБА_5 і
ще сорока семи громадянам надано
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність, та накази від
23.07.2013р., якими було затверджено проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність.

У своєму адміністративному позові
ОСОБА_3 належним чином обґрунтував своє
твердження щодо порушення його
законних інтересів оскаржуваними
наказами відповідача.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи всім формам
дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

При цьому, згідно з частиною 2 статті
71 КАС України, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В порушення приписів частини 2 статті
71 КАС України відповідач не надав
належних та допустимих доказів того, що
при прийнятті оскаржуваних наказів,
наслідком яких було передання у
приватну власність земельних ділянок,
загальна площа яких склала 94,67га,
Держкомзем діяв обґрунтовано, з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
добросовісно, розсудливо та враховуючи
інтереси територіальної громади міста
Бровари.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що відповідно до
Генерального плану міста Бровари,
затвердженого рішенням сесії
Броварської міської ради від 26.08.1999р.
№150-11-23, земельна ділянка площею 94.67га,
яка розташована по АДРЕСА_1,
передбачена під розміщення
транспортної розв'язки та
житлово-цивільного і складського
будівництва.

Частиною 7 статті 118 Земельного
кодексу України (в редакції, що діяла на
час прийняття оскаржуваних наказів)
визначено перелік підстав, що
унеможливлюють надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність та подальше затвердження
проекту землеустрою.

Згідно із вказаною статтею
Земельного кодексу України підставою
для відмови у наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою є
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам генеральних планів
населених пунктів та іншої
містобудівної документації,
затвердженим у встановленому законом
порядку.

Відтак, з огляду на наявність
Генерального плану міста Бровари,
затвердженого у відповідності до
приписів пункту 42 статті 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» органом місцевого
самоврядування, відповідач повинен був
відмовити в задоволенні заяв про
надання дозволів на виготовлення
проектів землеустрою та не мав
передбачених законом підстав та
подальшого затвердження цих проектів.

Безпідставним є посилання скаржника
на те, що постановою апеляційного суду
порушуються законні права та інтереси
ОСОБА_5 через те, що його не було
залучено до участі у розгляді справи, в
зв'язку з тим, що відповідно до частини 2
статті 224 КАС України не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення судом норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильність висновків
апеляційного суду щодо протиправності
дій відповідача при розгляді заяв про
надання земельних ділянок у власність
та не дають підстав для скасування чи
зміни судового рішення.

Оскільки суд апеляційної інстанції
прийняв правильне по суті рішення про
незаконність дій Держкомзему при
прийнятті наказів від 3.07.2013р. та від
23.07.2013р., колегія суддів вважає
відсутніми підстави для скасування чи
зміни судового рішення.

Керуючись статтями 221, 223, 224, 230, 231, 254
КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без
задоволення, постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 4.09.2014р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту оголошення, оскарженню не
підлягає, але може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку,
передбаченому ст. 235-244 КАС України.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є.
Донець

В.Ф. Мороз