Справа № 872/6654/13
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

872/6654/13

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з’явився

відповідача: - не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дніпроважмаш»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2013 року

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська

до публічного акціонерного товариства «Дніпроважмаш»

про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ :

Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська звернулось до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дніпроважмаш», в якому просило стягнути з відповідача заборгованість в сумі 199133,80 грн., яка складається з витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком №2 за листопад 2012 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2013 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 199133,80 грн. за листопад 2012 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу (а. с. 30), в якій посилаючись на необґрунтованість постанови суду першої інстанції, просить суд скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що прикінцевими положеннями Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» визначено обов’язок підприємств відшкодовувати витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці виключно за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. Відповідач вказує, що, оскільки працівникам відповідача було призначено пенсії на підставі п. «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», які належать до Списку №2 виробництв, отже у підприємства відсутній законодавчо встановлений обов’язок зі сплати відшкодування за такими пенсіями.

Представники сторін у судове засідання не з’явились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

В ході розгляду апеляційної скарги апеляційним судом витребувані додаткові докази, проте вимоги суду не виконані, внаслідок чого апеляційний суд виходить з наявних в матеріалах справи доказів.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Спір в межах даної справи виник з приводу наявності у підприємства обов’язку відшкодовувати витрати на виплату і доставку пенсій, призначених працівникам на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України.

Факт призначення колишнім працівникам відповідача пільгової пенсії за Списком № 2, а також наведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не оспорюються.

Як вбачається з матеріалів справи, на підприємстві відповідача на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, працювали особи, яким призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.«б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України.

За розрахунком позивача загальна сума фактичних витрат на виплату і доставку пільгової пенсії, призначеної цим пенсіонерам, яка залишилась несплаченою відповідачем, становить суму 199133,80 грн. за листопад 2012 року.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України №400/97-ВР від 26.06.1997 «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до абз.4 ч.1 ст.2, ст.4 вказаного Закону в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач зареєстрований як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, з 01.01.2011 вважається платником єдиного внеску відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VІ від 08.07.2010, а відтак, відповідно до вимог діючого законодавства, зобов'язаний відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах своїм працівникам.

За правилами, визначеними абз.1 п.2 Розділу XV (Прикінцеві положення) Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Таким чином відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому п.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.03 № 21-1.

Відповідно до п.6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах:

для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно п.6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в тому числі, в частині пенсій, призначених відповідно до п.п.«б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду України зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин (п.6.8 Інструкції).

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач зобов’язаний в установленому порядку вносити до Пенсійного фонду України суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.п. «б»-«з» ст.13 Закону України «Пенсійне забезпечення» на підставі розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Відповідно до п.6.2 наведеної вище Інструкції витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.

Стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Оскільки необхідний стаж для призначення пенсії пенсіонерами здобуті на ПАТ «Дніпроважмаш», відповідач повинен відшкодувати Пенсійному фонду України витрати на виплату та доставку пенсії.

В якості доказів на підтвердження суми витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах, в матеріалах справи містяться складені позивачем розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.«б-з» ч.1 ст.13 Закону України «Пенсійне забезпечення», за листопад 2012 року, проти отримання яких відповідач не заперечує.

Вказані розрахунки відповідачем не оскаржені, їх дані в установленому порядку не спростовані.

Отже, зважаючи на законодавчо встановлений обов’язок підприємства з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи з доведеності позивачем заборгованості відповідача з вищеозначених виплат, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Суд першої інстанції під час розгляду справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвали законне та обґрунтоване рішення.

Доводи, викладені відповідачем в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції, у зв’язку з чим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дніпроважмаш» залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко