Справа № 2а-5575/10/2670
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року м. Київ
К/9991/11170/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліна Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва

на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
09 червня 2010 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 лютого 2011
року

у справі № 2а-5575/10/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Геміні Дистрибуція»

до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва

про визнання протиправними податкових
вимог та звільнення активів з
податкової застави, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Геміні Дистрибуція»
(далі - позивач) звернулось до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
міста Києва (далі - відповідач) про:
визнання протиправними та нечинними
першої податкової вимоги № 1/2221 від 19
березня 2010 року з моменту її
виставлення та другої податкової
вимоги № 2/3354 від 27 квітня 2010 року з
моменту її виставлення; зобов'язання
ДПІ у Шевченківському районі м. Києва
звільнити з-під податкової застави
активи ТОВ «Геміні Дистрибуція» та
зареєструвати зняття податкової
застави у Державному реєстрі обтяжень
рухомого майна (в редакції уточнення
позовних вимог від 31 травня 2010 року).

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
09 червня 2010 року позов задоволено
частково. Визнано протиправною та
скасовано першу податкову вимогу ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва № 1/2221
від 19 березня 2010 року. Визнано
протиправною та скасовано другу
податкову вимогу ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва № 2/3354 від 27 квітня 2010
року. Визнано протиправними дії ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва щодо
застосування до активів ТОВ «Геміні
Дистрибуція» права податкової застави.
В решті позову відмовлено. Стягнуто з
Держаного бюджету на користь ТОВ
«Геміні Дистрибуція» державне мито у
розмірі 1,70 грн.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 лютого 2011
року постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
09 червня 2010 року залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
09 червня 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07 лютого 2011 року і ухвалити нове
судове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів,
враховуючи межі касаційної скарги,
дійшла висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

Бориспільська митниця провела
камеральну перевірку відомостей,
заявлених у декларації митної вартості
товарів, митне оформлення яких
здійснено ТОВ «Геміні Дистрибуція»
протягом 2006-2008 років, за результати
якої був складений акт від 23 лютого 2009
року № К/0004/122000000/32856525.

08 квітня 2009 року Бориспільська митниця
на підставі вказаного акта перевірки
прийняла податкові повідомлення форми
«Р», якими згідно з підпунктом «б»
підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» визначила ТОВ «Геміні
Дистрибуція» суми податкових
зобов'язання (з урахуванням штрафних
(фінансових) санкцій) за платежем:
митний збір за перебування товарів та
інших предметів під митним контролем у
розмірі 256,81 грн., у тому числі: 243,54 грн. -
за основним платежем, 13,27 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями (№ 14);
митний збір за перебування товарів та
інших предметів під митним контролем у
розмірі 3459,27 грн., у тому числі: 3294,75 грн.
- за основним платежем, 164,52 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями (№ 15);
мито на товари, що ввозяться на
територію України суб'єктами
підприємницької діяльності, у розмірі
172973,72 грн., у тому числі: 164737,29 грн. - за
основним платежем, 8236,43 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями (№ 16);
податок на додану вартість з товарів,
увезених на територію України
суб'єктами підприємницької діяльності,
у розмірі 380542,69 грн., у тому числі: 362422,03
грн. - за основним платежем, 18120,66 грн. -
за штрафними (фінансовими) санкціями (№
17).

Вказані податкові повідомлення
оскаржувались позивачем в
адміністративному порядку. Остаточним
рішення, яке не підлягає
адміністративному оскарженню, було
рішення Державної митної служби
України від 10 червня 2009 року № 11/9-10.15/5462
«Про результати розгляду повторної
скарги».

У зв'язку з цим, 17 червня 2009 року ТОВ
«Геміні Дистрибуція» звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовною заявою (вх. № 6257)
про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень
форми «Р» № 14, № 15, №16 та № 17 (арк.
справи 51-55).

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03 грудня 2009 року у справі № 2а-6257/09/2670 за
позовом ТОВ «Геміні Дистрибуція» до
Бориспільської митниці про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень позов було
задоволено (арк. справи 17-20).

Проте, 19 березня 2010 року ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва була
сформована та надіслана на адресу ТОВ
«Геміні Дистрибуція» перша податкова
вимога № 1/2221, якою повідомлено, що
станом на 18 березня 2010 року сума
податкового боргу товариства за
узгодженими податковими
зобов'язаннями становить 557232,49 грн., а
також попереджено, що починаючи з 23
квітня 2009 року на активи товариства
розповсюджується право податкової
застави згідно з Законом України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

27 квітня 2010 року ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва була сформована та
надіслана на адресу ТОВ «Геміні
Дистрибуція» друга податкова вимога №
2/3354, якою повідомлено, що станом на 26
квітня 2010 року сума податкового боргу
товариства за узгодженими податковими
зобов'язаннями становить 557232,49 грн. та
міститься вказівка на застосування до
активів товариства права податкової
застави з 23 квітня 2009 року.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що у податкового органу
були відсутні правові підстави для
прийняття першої податкової вимоги,
оскільки податкове зобов'язання,
визначене ТОВ «Геміні Дистрибуція»
згідно податкових повідомлень форми
«р» від 08 квітня 2009 року № 14, № 15, № 16, №
17 не було узгоджене та не набуло
статусу податкового боргу, оскільки
було оскаржене позивачем у
адміністративному та судовому порядку
у строки, визначені підпунктом 5.2.2
пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
з огляду на наступне.

За визначеннями, наведеними у пунктах
1.2, 1.3, 1.20 статті 1 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) податкове
зобов'язання - це зобов'язання платника
податків сплатити до бюджетів або
державних цільових фондів відповідну
суму коштів у порядку та у строки,
визначені цим Законом або іншими
законами України; податковий борг
(недоїмка) - це податкове зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгоджене
платником податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку,
але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання; апеляційне
узгодження - це узгодження податкового
зобов'язання у порядку і строки, які
визначені цим Законом за процедурами
адміністративного або судового
оскарження.

Порядок узгодження сум податкових
зобов'язань, оскарження рішень
контролюючих органів та визначення
податкового боргу встановлений
статтею 5 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин).

Відповідно до підпункту 5.2.1 пункту 5.2
статті 5 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) податкове зобов'язання
платника податків, нараховане
контролюючим органом відповідно до
пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону,
вважається узгодженим у день отримання
платником податків податкового
повідомлення, за винятком випадків,
визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Згідно абзацу 1 підпункту 5.2.2 пункту 5.2
статті 5 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) у разі коли платник
податків вважає, що контролюючий орган
невірно визначив суму податкового
зобов'язання або прийняв будь-яке інше
рішення, що суперечить законодавству з
питань оподаткування або виходить за
межі його компетенції, встановленої
законом, такий платник податків має
право звернутися до контролюючого
органу із скаргою про перегляд цього
рішення, яка подається у письмовій
формі та може супроводжуватися
документами, розрахунками та доказами,
які платник податків вважає за
потрібне надати. Скарга повинна бути
подана контролюючому органу протягом
десяти календарних днів, наступних за
днем отримання платником податків
податкового повідомлення або іншого
рішення контролюючого органу, що
оскаржується. Контролюючий орган
зобов'язаний прийняти вмотивоване
рішення та надіслати його протягом
двадцяти календарних днів від дня
отримання скарги платника податків на
його адресу поштою з повідомленням про
вручення або надати йому під розписку.
У разі коли контролюючий орган
надсилає платнику податків рішення про
повне або часткове незадоволення його
скарги, такий платник податків має
право звернутися протягом десяти
календарних днів, наступних за днем
отримання відповіді, з повторною
скаргою до контролюючого органу вищого
рівня, а при повторному повному або
частковому незадоволенні скарги - до
контролюючого органу вищого рівня із
дотриманням зазначеного десятиденного
строку для кожного випадку оскарження
та зазначеного двадцятиденного строку
для відповіді на нього.

Підпунктом 5.2.3 пункту 5.2 статті 5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що заява, подана із
дотриманням строків, визначених
підпунктом 5.2.2 цього пункту, зупиняє
виконання платником податків
податкових зобов'язань, визначених у
податковому повідомленні, на строк від
дня подання такої заяви до
контролюючого органу до дня закінчення
процедури адміністративного
оскарження. Протягом зазначеного
строку податкові вимоги з податку, що
оскаржується, не надсилаються, а сума
податкового зобов'язання, що
оскаржується, вважається неузгодженою.

За приписами підпункту 5.2.4 пункту 5.2
статті 5 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) процедура
адміністративного оскарження
закінчується: останнім днем строку,
передбаченого підпунктом 5.2.2 цього
пункту для подання заяви про перегляд
рішення контролюючого органу, у разі
коли така заява не була подана у
зазначений строк; днем отримання
платником податків рішення
контролюючого органу про повне
задоволення скарги, викладеної у заяві;
днем отримання платником податків
рішення контролюючого органу, що не
підлягає подальшому адміністративному
оскарженню. День закінчення процедури
адміністративного оскарження
вважається днем узгодження
податкового зобов'язання платника
податків. При зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу податкове
зобов'язання вважається неузгодженим
до розгляду судом справи по суті та
прийняття відповідного рішення.

Відповідно до абзацу 1 пункту 6.2.1 пункту
6.2 статті 6 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (в редакції на
момент виникнення спірних
правовідносин) у разі коли платник
податків не сплачує узгоджену суму
податкового зобов'язання в установлені
строки, податковий орган надсилає
такому платнику податків податкові
вимоги.

Згідно положень підпункту 6.2.3 пункту 6.2
статті 6 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) податкові вимоги
надсилаються: а) перша податкова вимога
- не раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання. Перша податкова вимога
містить повідомлення про факт
узгодження податкового зобов'язання та
виникнення права податкової застави на
активи платника податків. обов'язок
погасити суму податкового боргу та
можливі наслідки непогашення його у
строк; б) друга податкова вимога - не
раніше тридцятого календарного дня від
дня направлення (вручення) першої
податкової вимоги, у разі непогашення
платником податків суми податкового
боргу у встановлені строки. Друга
податкова вимога додатково до
відомостей, викладених у першій
податковій вимозі, може містити
повідомлення про дату та час
проведення опису активів платника
податків, що перебувають у податковій
заставі, а також про дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, податкове
зобов'язання, визначене ТОВ «Геміні
Дистрибуція згідно податкових
повідомлень форми «Р» від 08 квітня 2009
року № 14, № 15, № 16, № 17 не були узгоджені
та не набули статусу податкового боргу,
оскільки були оскаржені позивачем у
адміністративному та судовому порядку
у строки, визначені підпунктом 5.2.2
пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

Відповідно до абзацу 4 підпункту 8.2.1
пункту 8.2 статті 8 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) право
податкової застави виникає у разі
несплати у строки, встановлені цим
Законом, суми податкового зобов'язання,
визначеної контролюючим органом, - з
дня, наступного за останнім днем
граничного строку такого погашення,
визначеного у податковому
повідомленні.

З огляду на те, що судами попередніх
інстанцій було вірно встановлено факт
неузгодженості податкових зобов'язань,
визначених податковими повідомленнями
форми «Р» від 08 квітня 2009 року № 14, № 15,
№ 16, № 17, колегія суддів погоджується з
висновками судів про неправомірність
першої № 1/2221 від 19 березня 2010 року та
другої № 2/3354 від 27 квітня 2010 року
податкових вимог та відсутність у
податкового органу поширювати на
активи товариства права податкової
застави.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга ДПІ у Шевченківському районі м.
Києва підлягає залишенню без
задоволення, а постанова Окружного
адміністративного суду міста Києва від
09 червня 2010 року та ухвала Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07 лютого 2011 року підлягають
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
міста Києва залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 09 червня 2010 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 лютого 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
_____________________ Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна