Справа № 2а-230/11
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"11" листопада 2014 р. справа № 2а-230/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Ясенової Т.І.

суддів: Головко О.В.
Олефіренко Н.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Криворізького
районного суду Дніпропетровської
області від 28 лютого 2011 року у справі №
2а-230/11 за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Криворізькому районі
Дніпропетровської області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

В лютому 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
Криворізького районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Криворізькому районі
Дніпропетровської області, в якому
просила визнати протиправною
бездіяльність управління Пенсійного
фонду України в Криворізькому районі
Дніпропетровської області по
невиконанню з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 18
лютого 2011 року приписів статті 6 Закону
України „Про соціальний захист дітей
війни". Визнати право на отримання
невиплаченої соціальної допомоги,
встановленої статтею 6 Закону України
„Про соціальний захист дітей війни" в
розмірі 30% прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб на відповідний
період часу з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 18
лютого 2011 року. Зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Криворізькому районі
Дніпропетровської області нарахувати
та виплатити соціальну допомогу за
вказаний період часу.

Ухвалою Криворізького районного суду
Дніпропетровської області від 28 лютого
2011 року у даній справі
адміністративний позов за період з 09
липня 2007 року по 20 серпня 2010 року
залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач
звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану ухвалу і постановити нову
ухвалу про задоволення клопотання про
поновлення строку для звернення до
суду.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позов без розгляду, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущено шестимісячний
строк звернення до суду, встановлений
статтею 99 КАС України.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з частинами 1, 2 статті 99 КАС
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 100 КАС
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Як вбачається з адміністративного
позову, позивачем заявлено вимоги за
період 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року та з 22 травня 2008 року по 18 лютого 2011
року, проте з позовом позивач звернувся
лише 21 лютого 2011 року, тобто з пропуском
шестимісячного строку звернення до
суду.

При цьому посилання позивача на
приписи статті 46 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" є безпідставними,
оскільки дана норма застосовується у
випадках нарахування територіальним
органом Пенсійного фонду України
належної до сплати суми пенсії, однак
не виплаченої з вини органу. Що
стосується даних правовідносин, то
позивач оскаржує в суді неправомірні
дії територіального органу Пенсійного
фонду України щодо ненарахування та
невиплати належної суми пенсії, тобто
підтверджує право на нарахування та
виплату підвищення до пенсії.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, а ухвала суду
є законною та обґрунтованою, у зв'язку з
чим, підстав для її скасування в межах
доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п.1 ч.1 ст.199, ст. 200,
ст. 206 КАС України суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити
без задоволення.

Ухвалу Криворізького районного суду
Дніпропетровської області від 28 лютого
2011 року у справі № 2а-230/11 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
Н.А. Олефіренко