Справа № 820/17836/14
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 грудня 2014 р.
№ 820/17836/14

Суддя Харківського окружного
адміністративного суду Горшкова О.О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративний позов
Державної податкової інспекції у
Зміївському районі Головного
управління Міндоходів у Харківській
області до ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державна податкова інспекція
у Зміївському районі Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому, з урахуванням
уточнених позовних вимог, просить суд
стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму
податкового боргу зі сплати орендної
плати за землю у розмірі 3077, 38 грн.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що ОСОБА_1 має у користуванні
земельні ділянки відповідно до
договорів оренди земельних ділянок на
території Таранівської сільської ради
Зміївського району Харківської
області. У встановлені строки ОСОБА_1 не
сплатив у повному обсязі суму
податкового зобов'язання, внаслідок
чого виникла заборгованість перед
бюджетом, яка з урахуванням часткової
сплати та нарахованої пені у розмірі
876,24грн., складає 3077, 38 грн., що є грубим
порушенням законодавства України та
може спричинити шкоду державі в
частині наповнення доходної частини
бюджету.

Представник позивача у судове
засідання 03.12.2014 року не прибув, проте
через канцелярію суду надав клопотання
про розгляд справи без його участі в
порядку письмового провадження.

Представник відповідача у зазначене
судове засідання не з'явився, причини
неявки суду не повідомив. Враховуючи
вищенаведене, суд дійшов висновку
розглядати справу за наявними в ній
матеріалами, без участі зазначеної
сторони.

Згідно приписів ч.1 ст.41 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), у разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Частиною 6 ст. 128 КАС України
передбачено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши наявні в матеріалах справи
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
повному, всебічному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

Підпунктом 9.1.10. п. 9.1. ст. 9 ПК України
визначено, що плата за землю належить
до загальнодержавних податків та
зборів.

Пунктом 41.2 ст. 41 Податкового кодексу
України встановлено, що органами
стягнення є виключно контролюючі
органи, уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу та недоїмки зі
сплати єдиного внеску у межах
повноважень, а також державні
виконавці у межах своїх повноважень.

Статтею 269 ПК України визначено, що
платниками податку за землю є власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв) та землекористувачі.

Землекористувачі - юридичні та фізичні
особи (резиденти і нерезиденти), яким
відповідно до закону надані у
користування земельні ділянки
державної та комунальної власності, у
тому числі на умовах оренди(п.п. 14.1.73. п.
14.1 ст. 14 ПК України).

Пунктами 288.1. - 288.4. ст. 288 ПК України
встановлено, що підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки. Органи виконавчої
влади та органи місцевого
самоврядування, які укладають договори
оренди землі, повинні до 1 лютого
подавати контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
переліки орендарів, з якими укладено
договори оренди землі на поточний рік,
та інформувати відповідний
контролюючий орган про укладення
нових, внесення змін до існуючих
договорів оренди землі та їх
розірвання до 1 числа місяця, що настає
за місяцем, у якому відбулися зазначені
зміни. Платником орендної плати є
орендар земельної ділянки. Об'єктом
оподаткування є земельна ділянка,
надана в оренду. Розмір та умови
внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що між Зміївською
районною державною адміністрацією в
особі голови ОСОБА_2 (орендодавець) та
ОСОБА_1 (орендар) було укладеного
договір оренди земельної ділянки від
08.06.2007 року та додаткову угоду від
01.07.2011року до договору оренди земельної
ділянки, відповідно до умов яких в
оренду передається земельна ділянка
водного фонду загальною площею 6, 2910га
із земель водного фонду на території
Таранівської сільської ради.

Пунктом 8 Договору, з урахуванням
Додаткової угоди, передбачено, що
орендна плата вноситься орендарем у
грошовій формі в розмірі 1235, 1 грн. за
гектар та 7770,01грн. на рік.

Судом встановлено, що податковим
органом складено податкові
повідомлення-рішення від 13.04.2012 року
№ на суму 1551, 84грн. та від
04.06.2013року № на суму 929, 15 грн.,
якими нараховано відповідачу грошове
зобов'язання по земельному податку з
фізичних осіб.

Відповідно до п. 56.17 ст. 56 ПК України
день закінчення процедури
адміністративного оскарження
вважається днем узгодження грошового
зобов'язання платника податків.

Згідно із п. 56.18 ст. 56 ПК України
встановлено, що з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу, платник податків має право
оскаржити в суді податкове
повідомлення-рішення або інше рішення
контролюючого органу про нарахування
грошового зобов'язання у будь-який
момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу,
оскаржене в судовому порядку, не
підлягає адміністративному
оскарженню.

Процедура адміністративного
оскарження вважається досудовим
порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до
суду з позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи,
доказів оскарження відповідачем у
адміністративному або судовому
порядку податкових повідомлень-рішень
13.04.2012 року № та від 04.06.2013року
№, матеріали справи не містять

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що податкові
повідомлення-рішення, на підставі яких
відповідачу було визначено суму
грошового зобов'язання, є узгодженими.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК
України, сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання, є податковим
боргом платника податків.

Як було встановлено під час розгляду
справи та підтверджується матеріалами
справи, відповідачем у встановлені ПК
України строки не було самостійно
сплачено вказану суму податкового
зобов'язання в повному обсязі, яка з
урахуванням часткової сплати та
нарахованої пені у розмірі 876, 24грн.,
становить у загальному розмірі 3077,
38грн., а тому дане зобов'язання набуло
статусу податкового боргу.

Пунктом 59.1. ст. 59 Податкового кодексу
України зазначено, що у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення. Відповідно до п.
59.3. ст. 59 Податкового кодексу України
податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання.

З метою погашення заборгованості
контролюючим органом було сформовано
та направлено відповідачу податкову
вимогу від 25.10.2012 року № 14, яка була
направлена на адресу відповідача
засобами поштового зв`язку, що
підтверджується матеріалами справи.

Як вбачається з наданої податковим
органом роздруківки картки особового
рахунку, податковий борг відповідача
після надіслання (вручення) йому
зазначеної податкової вимоги існував
не припиняючись.

Відтак, зважаючи на положення п.59.5 ст.59
ПК України, якими передбачено, що у разі
якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Матеріали справи не містять доказів
оскарження зазначеної податкової
вимоги в адміністративному та судовому
порядку.

На момент розгляду справи судом сума
заборгованості, з урахуванням
часткової сплати на нарахованої пені,у
загальному розмірі складає 3077, 38 грн. та
відповідачем не погашена, наявність
заборгованості підтверджується
обліковою карткою, що міститься в
матеріалах справи.

При цьому, відповідно до пп.14.1.175 п.14.1
ст.14 ПК України, податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Наявність спірної суми заборгованості
підтверджується також наявною в
матеріалах справи роздруківкою картки
особового рахунку, яка за правилами
ст.70 КАС України є належним та
допустимим доказом невиконаного
податкового обов'язку з боку
відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідач доказів на спростування
вимог позивача суду не надав,
податковий борг в сумі 3077, 38 грн. не
сплатив.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку про обґрунтованість
заявлених позовних вимог про стягнення
податкового боргу в сумі 3077, 38грн. з
ОСОБА_1, у зв`язку з чим позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем
-фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 8-14, 35, 71, 94, 159, 160-164, 167, 186
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Зміївському
районі Головного управління
Міндоходів у Харківській області до
ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу
- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, адреса: 61000, АДРЕСА_1) на
користь державного бюджету
заборгованість зі сплати орендної
плати за землю з фізичних осіб в сумі
3077(три тисячі сімдесят сім) грн. 38коп.

Постанова може бути оскаржена в
Харківський апеляційний
адміністративний суд через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня її
проголошення, копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя
Горшкова О.О.