Справа № 826/15490/13-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Кротюк О. В.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

28 травня 2014 року
м. Київ

Київського апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Старової Н. Е.

суддів: Файдюка
В. В., Чаку Є. В.

розглянувши у письмовому
провадженні апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі
позивач, ОСОБА_2 А.) до Державної
податкової інспекції у Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (далі відповідач,
ДПІ) про визнання протиправним,
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 30.04.2013
року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
26.11.2013 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просив
постанову суду першої інстанції
скасувати, та ухвалити нове судове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

Справа розглянута відповідно до вимог
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції,
Державною податковою інспекцією у
Оболонському районі міста Києва ДПС
було прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 30.04.2013
року, яким позивачу, на підставі пп. 54.3.3
п. 54.3 ст. 54, п. 286.5 ст. 286 Податкового
кодексу України, визначено суму
податкового зобов'язання з плати за
землю громадянами у розмірі 10075,89 грн за
пропорційну частку земельної ділянки
площею 334,30 кв.м., яка припадає на
нежитлові приміщення за
адресою:АДРЕСА_1 (літ. А), власником яких
є ОСОБА_2

Вважаючи податкове
повідомлення-рішення протиправним,
позивач оскаржив його в судовому
порядку.

Колегія суддів не вбачає порушень
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
на які посилається апелянт, та вважає,
що судом надана їм правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
регулює спірні правовідносини.

Як свідчать матеріали справи,
відповідно до Свідоцтва про право
власності від 16.01.2012 року (а. с. 4),
виданого Головним управлінням
комунальної власності м.Києва
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), нежилі приміщення з № 1
по № 20 (групи приміщень № 16), з № 1 по № 8
(групи приміщень № 15) - кафе загальною
площею 334,30 кв. м., які розташовані за
адресою: АДРЕСА_1 (літ. А), належать
позивачу на праві приватної власності.

ФОП ОСОБА_2 укладено договори оренди
нежитлового приміщення № 03/23-01 від
23.03.2012 року з ФОП ОСОБА_3, яка приймає у
платне строкове користування
нежитлове приміщення за адресою:
АДРЕСА_1 (літ. А), загальною площею 41,9 кв.
м. Строк дії договору до 24.03.2014 року; №
05/10-01 від 10.05.2012 року з ФОП ОСОБА_4, який
приймає у платне строкове користування
нежитлове приміщення за адресою:
АДРЕСА_1 (літ. А), загальною площею 200,2 кв.
м. Строк дії договору до 10.05.2014 року, що
підтверджується актами
прийому-передачі відповідних
нежитлових приміщень (а. с. 5-11).

Оскільки ФОП ОСОБА_2 перебуває на
спрощеній системі оподаткування,
обліку та звітності, то він, згідно з пп.
4 п. 297.1 ст. 297 ПК України, звільняється
від обов'язку нарахування, сплати та
подання податкової звітності з
земельного податку, крім земельного
податку за земельні ділянки, що не
використовуються ними для провадження
господарської діяльності.

З огляду на те, що доказами наявними у
справі доведено, що частина
нежитлового приміщення за адресою:
АДРЕСА_1 (літ. А), загальною площею 242,10
кв. м. використовується позивачем для
провадження господарської діяльності -
здачі в оренду нерухомого майна, то
земельний податок нарахованню за цю
частині земельної ділянки не підлягає.

Однак, оскільки оскаржуваним рішенням
позивачу нараховано земельний податок
за всю земельну ділянку загальною
площею 334,30 кв. м., що належить
позивачеві за вказаною адресою, і
нарахування податкових зобов'язань
платникам податків є виключним
повноваженням контролюючих органів, то
суд вважає за необхідне визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення повністю.

Судова колегія апеляційної інстанції
не вбачає порушень судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається відповідач в апеляційній
скарзі, та вважає, що судом першої
інстанції повно встановлені обставини
справі, якім надана правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги, не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у постанові від
26.11.2013 року, та не можуть бути підставою
для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до
ст. 200 КАС України, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись статтями 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
26.11.2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.