Справа № 2-а/2218/10406/11
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Трембач О. Л.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому на ухвалу
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 01 жовтня 2013
року, постановлену за результатами
розгляду заяви ОСОБА_2 про зміну
способу та порядку виконання судового
рішення у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому про перерахунок пенсії ,
-

В С Т А Н О В И В :

В червні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому про перерахунок та
виплату пенсії.

Відповідно до постанови Хмельницького
міськрайонного суду від 07.07.2011 року
позов задоволено: визнано незаконною
відмову управління Пенсійного фонду
України у місті Хмельницькому щодо
проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2
на підставі Закону України „Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в розмірі не меншому 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю в розмірі не меншому 50%
мінімальної пенсії за віком, виходячи
із встановленого законом розміру
мінімальної пенсії за віком;
зобов'язано управління Пенсійного
фонду у місті Хмельницькому нарахувати
та виплатити ОСОБА_2, як інваліду 3
групи, пенсію в розмірі не меншому 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю в розмірі не меншому 50%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до положень ст.ст. 50, 54 та 67 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
з 01.01.2004 року по 31.12.2007 року та з 01.09.2010
року по день припинення права на таку
пенсію, виходячи із встановленого ст. 28
Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" розміру мінімальної
пенсії за віком та з урахуванням
фактично отриманих сум.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 12 червня 2013
року апеляційну скаргу задоволено
частково. Постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 07 липня 2011 року скасовано.
Позовні вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату державної та додаткової пенсії
відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01.01.2004 року по 02.12.2010 року залишено без
розгляду.

Прийнято нову постанову, якою позов
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у м. Хмельницькому про
перерахунок пенсії задоволено:
визнано дії управління Пенсійного
фонду України у м. Хмельницькому
протиправними щодо відмови у виплаті
ОСОБА_2 державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах, встановлених ст.ст. 50,54
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи"; зобов'язано управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому провести ОСОБА_2
перерахунок державної пенсії по 3-й
групі інвалідності внаслідок
захворювання, пов'язаного з
ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, згідно із Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розміру не менше 6-ти мінімальних
пенсій за віком; додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю згідно із
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", виходячи з розміру 50%
мінімальної пенсії за віком, та
виплатити ОСОБА_2 державну і додаткову
пенсію з 03.12.2010 року по день припинення
права на таку допомогу з урахуванням
проведених виплат.

30 серпня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з заявою про зміну способу і
порядку виконання рішення суду, в якому
просив змінити спосіб та порядок
виконання рішення Хмельницького
міськрайонного суду по справі
№2а/2218/10406/11 від 07.07.2011 року на стягнення
з УПФУ у м. Хмельницькому цих виплат.

Відповідно до ухвали Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 01 жовтня 2013 року заяву
про зміну способу і порядку виконання
судового рішення задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції УПФУ в м.
Хмельницькому подано апеляційну
скаргу з посиланням на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, в якій апелянт просить скасувати
ухвалу суду першої інстанції про
задоволення заяви, та винести нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
заяви ОСОБА_2 про зміну способу і
порядку виконання рішення суду.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про час, дату та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження, відповідно до пунктів 1, 2
частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційну скаргу слід
задовольнити, а ухвалу Хмельницького
міськрайонного суду від 01 жовтня 2013
року - скасувати, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржену ухвалу,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що заява є обґрунтованою, а тому
задовольнив її, однак суд апеляційної
інстанції не погоджується з цим,
виходячи за наступного.

В своєму поданні про зміну способу і
порядку виконання рішення суду
заявником зазначено, що боржником
виконано рішення суду в частині
здійснення нарахування заборгованості
в сумі 115490,42 грн, однак в частині
виплати суми боргу не виконано в
зв'язку з припиненням державного
бюджетного фінансування на проведення
виплат.

Відповідно до частини 1 статті 263 КАС
України, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Таким чином, статтею 263 КАС України
передбачено зміну чи встановлення
способу виконання саме резолютивної
частини рішення, яка містить висновки
по суті позовних вимог, а тому суд не
може змінювати змісту резолютивної
частини судового рішення.

З огляду на викладені правові норми та
зазначені обставини справи, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що задоволення заяви ОСОБА_2 про зміну
способу виконання судового рішення
фактично змінює зміст резолютивної
частини відповідного судового рішення,
в зв'язку з чим, апеляційний суд вважає,
що відсутні підстави для задоволення
вказаного подання.

В інформаційному листі від 13.06.2013 року
№846/12/13-13 Вищий адміністративний суд
України зазначає, що суди повинні
враховувати, що підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим.

Однак, заявником не надано суду
відповідних доказів наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що відповідно до
частини 4 статті 202 КАС України судове
рішення підлягає скасуванню з
постановленням нового рішення про
відмову у задоволенні подання про
зміну способу виконання рішення суду.

Згідно із пунктом 6 статті 199 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції, суд апеляційної
інстанції має право скасувати ухвалу
суду і постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 199, 202, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому задовольнити повністю.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 01 жовтня
2013 року, постановлену за результатами
розгляду заяви ОСОБА_2 про зміну
способу та порядку виконання рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
07 липня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому про перерахунок
пенсії, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою
відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2
про зміну способу та порядку виконання
судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.