Справа № 291/1565/14-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нейло
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"09" грудня 2014 р.
Справа № 291/1565/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Моніча Б.С.

суддів:
Франовської К.С.

Хаюка С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ружинському
районі Житомирської області на
постанову Ружинського районного суду
Житомирської області від "04" листопада
2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ружинському районі Житомирської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Ружинського
районного суду з адміністративним
позовом, в якому просила суд визнати
неправомірною відмову відповідача,
щодо неврахування в заробітну плату
для обчислення пенсії по інвалідності
відповідно до Закону України "Про
державну службу" сум індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань.

Постановою Ружинського районного суду
Житомирської області від 04.11.2014 р. позов
задоволено повністю.

Визнано неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в Ружинському
районі Житомирської області щодо
неврахування в заробітну плату для
обчислення пенсії по інвалідності
ОСОБА_3 відповідно до Закону України
"Про державну службу" сум індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Ружинському районі
Житомирської області перерахувати та
виплачувати пенсію по інвалідності
ОСОБА_3 відповідно до Закону України
"Про державну службу" з дати звернення
за призначенням пенсії - 04.08.2014 року з
врахуванням у заробітну плату для
обчислення пенсії сум індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань.

Не погоджуючись із цим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову - про відмову задоволенні
позову. В апеляційній скарзі
посилається на порушення судом норм
матеріального, процесуального права та
неповне з'ясування обставин справи.

Сторони та їх представники в судове
засідання не з'явились, будучи належним
чином повідомленими про час та місце
розгляду справи. З урахуванням
приписів ч.4 ст.196 та п.2 ч.1 ст.197 КАС
України розгляд апеляційної скарги
колегією суддів здійснюється за
відсутності сторін та в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст.195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Ст.200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Правильне по суті судове рішення не
може бути скасоване з одних лише
формальних міркувань.

Встановлено, що 04.08.2014 р. ОСОБА_3
звернулась до Управління Пенсійного
фонду України в Ружинському районі
Житомирської області з заявою про
призначення пенсії по інвалідності
відповідно до Закону України "Про
державну службу" з врахуванням у
заробітну плату для обчислення пенсії
індексації та матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань.

До заяви були додані: трудова книжка,
довідки про складові заробітної плати
за останні 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією від 23.07.2014 р. №9 та від 01.08.2014 р.
№345-Д, форма яких затверджена
Постановою правління Пенсійного фонду
України 14.02.2011 р. №5-1, довідка про
складові заробітної плати (посадовий
оклад, надбавка за ранг, надбавка за
вислугу років) від 01.08.2014 р. №344-Д, форма
якої затверджена Постановою правління
Пенсійного фонду України 04.09.2013 р. №15-1.

Однак, відповідач листом від 23.09.2014 р.
№3526/02 прийняло рішення не враховувати
в розрахунок пенсії по інвалідності
відповідно до Закону України "Про
державну службу" сум індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, оскільки
відповідно до вимог ст.33 Закону України
"Про державну службу" дані виплати не
входять до складу заробітної плати
державного службовця (а.с.24).

29.09.2014 р. ОСОБА_3 звернулась до
відповідача з проханням перерахувати
призначену пенсію по інвалідності
відповідно до Закону України "Про
державну службу" з врахуванням у
заробітну плату для обчислення пенсії
індексації та матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань. Проте відповідач листом від
06.10.2014 р. №18/П-1 повідомив, що
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань та
індексація не входять в складову
заробітної плати, а факт утримання із
зазначених сум збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування не є
підставою для врахування при
обчисленні розміру пенсії державного
службовця (а.с.28).

Судова колегія не погоджується з даним
твердженням відповідача, виходячи з
такого.

З матеріалів справи вбачається, що
довідками про складові заробітної
плати, що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
"Про державну службу", від 01.08.2014 р. №
344/-Д, № 345-Д, виданими державною
інспекцією України з питань праці,
підтверджується, що до складових
заробітної плати позивачки, з яких
справлялися страхові внески на
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування, входили й інші виплати,
які складались з матеріальної допомоги
на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, індексації
( а.с.21, 32-37).

Відповідно до вимог ст. 37 Закону
України "Про державну службу", в
редакції, діючій на час звернення
позивачки з вимогою про перерахунок
пенсії по інвалідності, на одержання
пенсії державних службовців мають
право особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для жінок -
не менш 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менш 10-ти років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш 20-ти років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорії посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 70%
від сум їх заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 70%
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95ВР
"Про оплату праці" (далі - Закон №108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (далі Закон №1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року №1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі -
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Враховуючи викладене, колегія суддів
уважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що вимоги позивача в
частині зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в Ружинському
районі Житомирської області зробити
перерахунок та виплачувати йому пенсію
з урахуванням інших виплат, з яких
фактично були нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Аналогічна позиція викладена у
Постановах Верховного Суду України від
20.02.2012 р. у справі №21-430а11 та від 14.05.2013 р.
у справі №21-125а13, які в силу положень
ст.244-2 КАС України є обов'язковими у
частині приведення судової практики у
відповідність до цих постанов.

Оскільки, постанову від 04.11.2014 р.
Ружинським районним судом
Житомирської області винесено
відповідно до позовних вимог з
правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права
і суд дав правильну оцінку обставинам
справи, то колегія суддів апеляційної
інстанції не знаходить підстав для
зміни чи скасування рішення суду
першої інстанції у справі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ружинському
районі Житомирської області залишити
без задоволення, а постанову
Ружинського районного суду
Житомирської області від "04" листопада
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Б.С. Моніч

судді: (підпис)
К.С.
Франовська

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Б.С. Моніч

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Ружинському районі Житомирської
області вул. Леніна, 36,смт.
Ружин,Житомирська область, Ружинський
район,13601

- ,