Справа № 810/1973/14
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року м.Київ
810/1973/14

18:02

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого - судді
Панової Г.В., за участю секретаря
судового засідання: Корецького І.О,

представників сторін:

від позивачів - ОСОБА_1

від відповідача - Рипан Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3,

ОСОБА_4

до Управління
Держземагентства у Васильківському
районі Київської області

про зобов'язання вчинити
дії

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулись
ОСОБА_3, ОСОБА_4 з позовом до Управління
Держземагентства у Васильківському
районі Київської області про
зобов'язання надати довідку з
державної статистичної звітності
(форма 6-зем) на земельні ділянки для
будівництва індивідуального гаражу за
адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,01 га
кожному.

В обґрунтування позовних вимог
позивачі зазначили, що відповідач
протиправно відмовив їм у наданні
довідки з державної статистичної
звітності (форми 6-зем) на земельні
ділянки, які відповідно до рішень
Валильківської міської ради було
передано їм у власність для
будівництва індивідуального гаражу,
оскільки останні відносяться до земель
загального користування. У зв'язку з
тим, що дану довідку (форма 6-зем), яка є
необхідною складовою під час розробки
проектної документації з землеустрою
відповідно до вимог законодавства, має
право видати лише відповідач, позивачі
звернулись до суду з цим позовом.

Під час судового розгляду справи
представник позивачів підтримав
позовні вимоги і просив суд їх
задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні
позову не визнав та заперечував проти
задоволення позовних вимог з підстав
викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, рішеннями
Васильківської міської ради Київської
області від 26.08.2011 року № 06.46-15-VI надано
дозвіл на розробку проекту із
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по
АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_1 загальною площею
по 0,01 га кожна для будівництва
індивідуального гаражу.

Рішеннями Васильківської міської ради
Київської області від 25.10.2013 року №
04.298-45-VI та № 04/298-45-VI термін дії рішень
від 26.08.2011 року № 06.46-15-VI в частині
надання дозволу на розробку проекту із
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по
АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_1 продовжено
строком на 1 рік.

У листопаді 2013 року між позивачами та
Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Аналітично-консалтингова компанія
«КМ-ГРУП» було укладено договори № 727
та № 728 про виконання робіт (надання
послуг), а саме: виготовлення проекту із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для будівництва
індивідуального гаражу, надання
консультації стосовно погодження
(затвердження) вищевказаної
документації із землеустрою у
відповідних органах виконавчої влади
та місцевого самоврядування.

У подальшому виконавець даних
договорів звернувся до Управління
Держкомземагенства у Васильківському
районі Київської області із
клопотанням про надання статистичної
звітності форми 6-зем на земельні
ділянки, що відводяться у власність
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 для будівництва
індивідуального гаражу та розташовані
на території Київської області,
Васильківського району, АДРЕСА_1

Листами № 740/01-1 та № 741/01-1 від 11.02.2014 року
Управління Держкомземагенства у
Васильківському районі Київської
області повідомило, що відповідно до
Державної статистичної звітності
«Звіт про наявність земель та розподіл
їх за власниками землі,
землекористувачами, угіддями та видами
економічної діяльності (форма 6-зем)
земельні ділянки, що розташовані по
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, Васильківського
району Київської області, відносяться
до земель загального користування
(шифр рядка: 97; графа: 61 «вулиць,
набережних, площ»). Отже, оскільки землі
загального користування населених
пунктів відносяться до земель
комунальної власності та не можуть
передаватись у приватну власність,
тому надати довідки форми 6-зем на
зазначені земельні ділянки Управління
Держкомземагенства не може.

Вважаючи відмову відповідача у наданні
довідки з державної статистичної
звітності (форма 6-зем) такою, що порушує
реалізацію конституційних прав,
позивачі звернулись до суду з позовом
про зобов'язання відповідача видати
такі довідки.

При вирішенні даного спору по суті
заявлених позовних вимог, суд враховує,
що предметом цього спору є, у тому
числі, відмова відповідача у наданні
довідки з державної статистичної
звітності (форма 6-зем), яка викладена у
листах № 740/01-1 та № 741/01-1 від 11.02.2014 року.
У свою чергу, завданням
адміністративного судочинства є
перевірка правомірності такої відмови
з огляду на чіткі критерії, які
викладені у частині третій статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Так, ця норма визначає, що у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Земельні відносини регулюються
Конституцією України, Земельним
кодексом України, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Стаття 81 Земельного кодексу України
визначає однією з підстав набуття
права власності громадянами України на
земельні ділянки - безоплатну передачу
із земель державної і комунальної
власності.

Стаття 116 Земельного кодексу України
встановлює, що громадяни набувають
права власності на земельні ділянки із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом.

Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі: одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з статею 40 Земельного кодексу
Укрїни громадянам України за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування можуть
передаватися безоплатно у власність
або надаватися в оренду земельні
ділянки для гаражного будівництва в
межах норм, визначених цим Кодексом.

Статтею 118 Земельного кодексу України
встановлено порядок безоплатної
приватизації земельних ділянок
громадянами. Так, відповідно до частини
шостої та сьомої даної статті
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. Відповідний орган виконавчої
влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку. Проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
розробляється за замовленням громадян
суб'єктами господарювання, що є
виконавцями робіт із землеустрою
згідно із законом, у строки, що
обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до статті 121 Земельного
кодексу України громадяни України
мають право на безоплатну передачу їм
земельних ділянок із земель державної
або комунальної власності для
будівництва індивідуальних гаражів в
розмірі не більше 0,01 га.

Нормами Земельного кодексу
України визначено порядок
встановлення та зміни цільового
призначення земельних ділянок, а також
наслідки порушення даного порядку.

Статті 20, 21 Земельного кодексу України
встановлюють, що віднесення земель до
тієї чи іншої категорії здійснюється
на підставі рішень органів державної
влади, Верховної Ради Автономної
Республіки Крим, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим та органів
місцевого самоврядування відповідно
до їх повноважень. Зміна цільового
призначення земельних ділянок
здійснюється за проектами землеустрою
щодо їх відведення. Порушення порядку
встановлення та зміни цільового
призначення земель є підставою для
визнання недійсними рішень органів
державної влади, Верховної Ради
Автономної Республіки Крим, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим
та органів місцевого самоврядування
про надання (передачу) земельних
ділянок громадянам та юридичним
особам; визнання недійсними угод щодо
земельних ділянок; відмови в державній
реєстрації земельних ділянок або
визнання реєстрації недійсною;
притягнення до відповідальності
відповідно до закону громадян та
юридичних осіб, винних у порушенні
порядку встановлення та зміни
цільового призначення земель.

Під час судового розгляду справи, на
виконання запиту суду представником
відповідача було надано засвідчені
копії документів та матеріалів на
підставі яких Управління
Держземагенства у Васильківському
районі Київської області відмовило
позивачам у наданні довідок форми 6-зем.
Як вбачається з зазначених документів,
а саме кадастрових планів земельних
ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_4, експлікація
земельних угідь (згідно форми 6-зем) має
код цільового призначення «
02.05» та шифр рядка 34.

Нормативно-правовим актом, який
визначає класифікацію видів цільового
призначення земель є Наказ Державного
комітету України із земельних ресурсів
«Про затвердження Класифікації видів
цільового призначення земель» від
23.07.2010 року № 1011/18306 (зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 01.11.2010
року за № 1011/18306).

Так, розділ ІІ «Класифікація видів
цільового призначення земель» даного
Наказу, визначає, що код цільового
призначення землі «02.05» - для
будівництва індивідуальних гаражів.

У свою чергу, форма державної
статистичниї звітності 6-зем «Звіт про
наявність земель та розподіл їх за
власниками землі, землекористувачами,
угіддями та видами економічної
діяльності», яка затверджена Наказом
Державного комітету статистики
України від 5 листопада 1998 року N 377,
визначає, що номер рядка « 2.7.2» та шифр
рядка « 34» - індивідуальне гаражне
будівництво.

Таким чином, зазначеними
нормативно-правовими актами чітко
визначено, що земельні ділянки з шифром
рядка « 34» та кодом цільового
призначення « 02.05», які визначені в
кадастрових планах земельних ділянок
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - використовуються
виключно для будівництва
індивідуальних гаражів.

Водночас, будь яких доказів або
пояснень на підтвердження того, що
зазначені земельні ділянки
відносяться до земель загального
користування (шифр рядка: 97; графа: 61
«вулиць, набережних, площ»)
представником відповідача суду надано
не було.

Отже, враховуючи викладене, Управління
Держземагентства у Васильківському
районі Київської області не мало
правових підстав для відмови у наданні
статистичної звітності форми 6-зем на
земельні ділянки, що відводяться у
власність ОСОБА_5 та ОСОБА_3 для
будівництва індивідуального гаражу.

Відповідно до частини 2 статті 11
Кодексу адміністративного
судочинства, суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Оскільки, позивачі в адміністративному
позові просять суд зобов'язати
відповідача надати довідки з державної
статистичної звітності (форма 6-зем) на
земельні ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для
будівництва індивідуального гаражу по
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 м.
Васильків Київської області, а вимога
про зобов'язання вчинити певні дії
суб'єкта владних повноважень має
кореспондуватись з вимогою про
визнання протиправною відмови у
наданні таких довідок, суд вважає за
необхідне вийти за межі позовних вимог
та визнати протиправною відмову
Управління Держземагентства у
Васильківському районі Київської
області видати позивачам довідку з
державної статистичної звітності
(форма -6 зем) на земельні ділянки для
будівництва індивідуального гаражу.

Відповідно до частини третьої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Відповідно до статті 97 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд за клопотанням однієї зі сторін
визначає грошовий розмір судових
витрат, які повинні бути їй
компенсовані.

Оскільки позивач вимог про
відшкодування судових витрат не
заявляв, судові витрати стягненню на
користь позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову
Управління Держземагентства у
Васильківському районі Київської
області видати ОСОБА_3 та ОСОБА_4
довідку з державної статистичної
звітності (форма -6 зем) на земельні
ділянки для будівництва
індивідуального гаражу по АДРЕСА_2 та
АДРЕСА_1 м. Васильків загальною площею
0,01 га.

3. Зобов'язати Управління
Держземагенства у Васильківському
районі Київської області надати ОСОБА_3
довідку з державної статистичної
звітності (форма - 6-зем) на земельну
ділянки для будівництва
індивідуального гаражу по АДРЕСА_1 м.
Васильків загальною площею 0,01 га.

4. Зобов'язати Управління
Держземагенства у Васильківському
районі Київської Київської області
надати ОСОБА_4 довідку з державної
статистичної звітності (форма - 6-зем) на
земельну ділянку для будівництва
індивідуального гаражу по АДРЕСА_2 м.
Васильків загальною площею 0,01 га.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною другою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 08 грудня 2014 р.