Справа № 159/5805/14-а
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р.
Справа № 876/9664/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Улицького В.З.

суддів:
Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Ковелі та Ковельському
районі Волинської області на постанову
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 02.10.2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області про зобов'язання провести
перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області про визнання протиправними дії
відповідача та зобов'язання провести
перерахунок пенсії.

Позивач позовні вимоги мотивував тим,
що 21.12.2006 року вона перебуває на обліку
в управлінні Пенсійного фонду України
в м. Ковелі та Ковельському районі та
отримує пенсію по інвалідності,
відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу». Загальний страховий
стаж становить 34 роки 09 місяців 17 днів,
в тому числі стаж державної служби
становить 10 років 06 місяців 05 днів. При
обчисленні розміру пенсії,
відповідачем не враховано суми
матеріальної допомоги, індексації
заробітної плати (інші виплати), які
позивач отримувала регулярно та на які
були нараховані і з яких утримувались
страхові внески (єдиний внесок).
Просить зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі та
Ковельському районі здійснити
позивачу перерахунок та виплату
пенсії, як державному службовцю, з дня
призначення - з 21.12.2006 року з
урахуванням усіх видів оплати праці, на
які були нараховані та на які сплачені
страхові внески (єдиний внесок),
включаючи суми матеріальної допомоги,
індексації заробітної плати та інших
фактично отриманих сум, як складових
заробітної плати, з яких проводиться
нарахування (чергові перерахунки)
пенсії згідно до норм чинного
законодавства. Просить позов
задоволити.

Постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 02.10.2014 року позов
задоволено частково. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
місті Ковелі та Ковельському районі
Волинської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії,
як державному службовцю, з урахуванням
фактично отриманих нею сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати, починаючи
з 24 березня 2014 року з урахуванням
проведених виплат. У задоволені решти
позовних вимог відмовлено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило управління Пенсійного фонду
України в м. Ковелі та Ковельському
районі Волинської області. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
помилковим застосуванням норм
матеріального та процесуального права
та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
у задоволені позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу апелянта слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім, випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухваленим відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в
УПФ в м. Ковелі та Ковельському районі,
як одержувач пенсії по ІІ групі
інвалідності. З 01.04.2004 рік по 19.11.2006 рік
позивач отримувала пенсію по ІІІ групі
інвалідності, а з 20.11.2006 року по 20.12.2006
рік по ІІ групі інвалідності,
призначену відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». З
21.12.2006 року позивачу було призначено
пенсію по ІІ групі інвалідності,
відповідно до Закону України «Про
державну службу» Загальний страховий
стаж позивача становить 34 роки 09
місяців 17 днів, в тому числі стаж
державної служби становить 10 років 06
місяців 05 днів.

Разом з тим, позивач звернулась з
заявою до управління Пенсійного фонду
України в м. Ковелі та Ковельському
районі про перерахунок пенсії за віком,
призначеної відповідно до ст. 37 Закону
України «Про державну службу», із
врахуванням складових заробітної
плати, згідно поданих довідок про
заробітну плату.

Однак, відповідачем своїм листом від
13.05.2014 року за №133/У-01 відмовив у
задоволені вимог які містились у заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України
«Про державну службу», в редакції яка
діяла на момент призначення пенсії
заявниці, пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 90 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ч. 2 ст. 33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що,
державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України
«Про державну службу» передбачено
виплату державним службовцям допомоги
на оздоровлення в розмірі посадового
окладу при наданні щорічної відпустки.

Системний аналіз наведеного дає змогу
зрозуміти, що матеріальна допомога на
оздоровлення, індексація та
компенсація за невикористані дні
відпустки входила до системи оплати
праці державного службовця.

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція відображена у
постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року у який зазначено, що є
неправильними висновки суду про те, що
оскільки матеріальна допомога, на яку
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, не
включається до складу заробітної плати
державного службовця, то вона не
враховується при обчисленні розміру
його пенсії.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної
інстанції переконаний, що судом першої
інстанції надано належну оцінку
наявним у справі доказам, а їх достатня
кількість та взаємний зв'язок у
сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для задоволення
позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів
не вбачає підстав для скасування
постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи
апеляційної скарги являються
безпідставними та необґрунтованими та
не спростовують висновків суду першої
інстанції, правова оцінка доказів дана
вірно, а відтак у задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області залишити без задоволення, а
постанову Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 02.10.2014 року
у справі №159/5805/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів з
моменту набрання нею законної сили
може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
Р. Гулид

С. Кузьмич