Справа № К/9991/36895/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2014 р. м. Київ
К/9991/36895/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Кузнецовську Рівненської області про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити дії, за
касаційною скаргою ОСОБА_5, -
представника ОСОБА_4, на постанову
Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 17 лютого 2011
року та постанову Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 23 травня 2011 року, -

встановив:

У січні 2011 року ОСОБА_4 звернулася в суд
із позовом, у якому просила зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
місті Кузнецовську Рівненської
області здійснити перерахунок і
виплату їй доплати до пенсії за
проживання в зоні посиленого
радіоекологічного контролю відповідно
до статті 39 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991
року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII) у
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати з 1 червня 2010 року, а також пенсії
по інвалідності в розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком,
передбачених статями 50, 54 Закону № 796-XII,
як особі, що постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
інваліду ІІІ групи.

Ухвалою Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 31 січня 2011 року
адміністративний позов ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Кузнецовську Рівненської
області в частині перерахування та
виплати підвищення до пенсії,
державної і додаткової пенсій
відповідно до статтей 39, 50, 54 Закону №
796-XII за період з 1 червня 2010
року по 26 липня 2010 року залишено без
розгляду.

Постановою Кузнецовського міського
суду Рівненської області від 17
лютого 2011 року позов задоволено
частково. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в місті
Кузнецовську Рівненської області
здійснити перерахунок додаткової
пенсії ОСОБА_4 за шкоду, заподіяну
здоров'ю, та виплачувати її з 27 липня 2010
року з урахуванням виплачених сум як
особі, віднесеній до осіб, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії,
інваліду ІІІ групи у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до положень статті 50 Закону № 796-XII із
розрахунку, що мінімальна пенсія за
віком визначається на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Зобов'язано
відповідача провести перерахунок
ОСОБА_4 підвищення до пенсії відповідно
до статті 39 Закону № 796-XII як
непрацюючому пенсіонеру, що проживає у
зоні посиленого радіоекологічного
контролю, в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати та виплачувати її з 27
липня 2010 року з урахуванням раніше
виплачених сум. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 23
травня 2011 року постанову
Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 17 лютого 2011
року змінено. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в місті
Кузнецовську Рівненської області
провести перерахунок ОСОБА_4
підвищення до пенсії відповідно до
статті 39 Закону № 796-XII як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає у зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати за період з 27 липня 2010
року по 27 січня 2011 року, з урахуванням
раніше виплачених сум. В решті
постанову суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі представник
позивача, посилаючись на порушення
норм матеріального і процесуального
права, просить змінити постанову
Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 17 лютого 2011
року та скасувати постанову
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 23 травня 2011
року, задовольнивши позовні вимоги в
повному обсязі.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення в межах касаційної
скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, і це відповідає
матеріалам справи, що ОСОБА_4 перебуває
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України в місті Кузнецовську
Рівненської області та отримує пенсію
за віком, призначену відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV
(далі - Закон № 1058-ІV); є
особою, яка потерпіла від
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
і має статус інваліда ІІІ групи,
захворювання якого пов'язане з
наслідками аварії на Чорнобильській
АЕС. Позивач зареєстрована та постійно
проживає в місті Кузнецовську
Рівненської області, яке відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 23 липня 1991 року № 106 віднесене до
зони посиленого радіоекологічного
контролю.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі № 796-ХІІ.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено,
що пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Згідно зі статтею 54 вказаного Закону в
усіх випадках розмір пенсій для
інвалідів ІІІ групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 6
мінімальних пенсій за віком.

У відповідності до статті 10 Закону №
1058-ІV особі, яка має одночасно право на
різні види пенсії (за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника), призначається один із
цих видів пенсії за їх вибором.

Частиною 3 статті 45 цього Закону
передбачено, що переведення з одного
виду пенсії на інший провадиться з дня
подання заяви з усіма необхідними
документами.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог в частині здійснення перерахунку
та виплати пенсії у розмірі,
встановленому статтею 54 Закону
№ 796-ХІІ, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився апеляційний
суд, обґрунтовано виходив з того, що
оскільки позивач отримує пенсію за
віком, призначену за її вибором
відповідно до Закону № 1058-ІV, і не
зверталася до відповідача з
відповідною заявою про перехід на
пенсію, передбачену статтею 54 Закону №
796-ХІІ, що підтверджується матеріалами
справи, тому підстави для перерахунку і
виплати такої відсутні.

Відповідно до статті 50 Закону № 796-ХІІ
особам, віднесеним до категорії

1, які є інвалідами ІІІ групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

За змістом положень частин 1, 2 статті 39
Закону № 796-ХІІ непрацюючим
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного забруднення
у зоні посиленого радіоекологічного
контролю, до пенсії провадиться
доплата у розмірі однієї мінімальної
заробітної плати.

Наведена редакція цих статтей є діючою
на момент виникнення спірних
правовідносин, оскільки зміни, внесені
до них підпунктами 9 та 12 пункту 28
розділу II Закону України від 28 грудня
2007 року № 107-VI, визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008.

У 2010 році положення статей 39, 50 Закону №
796-ХІІ зупинено чи змінено не було.

Частиною 4 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Вирішуючи цей спір, суди з огляду на
загальні засади пріоритету законів над
підзаконними нормативними актами
обґрунтовано визнали, що при
визначенні розміру згаданих виплат
застосуванню підлягають положення
саме статтей 39, 50 Закону № 796-ХІІ, а не
положення постанов Кабінету Міністрів
України, якими керувався відповідач,
оскільки такі істотно звужують обсяг
установлених законом прав позивача.

Слід зазначити, що вихідним критерієм
обрахунку додаткової пенсій виступає
мінімальна пенсія за віком.
Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно статті 28 Закону № 1058-ІV
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.

Положення частини 3 статті 28 Закону №
1058-ІV не є перешкодою для застосування
даної величини (мінімального розміру
пенсії за віком) до обрахування інших
пенсій чи доплат пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
чинним законодавством не встановлено
іншого крім передбаченого частиною
першою цієї статті мінімального
розміру пенсії за віком.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
дійшли вірного висновку, що ОСОБА_4 має
право на отримання доплати до пенсії в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено статтями 39, 50
Закону № 796-ХІІ, починаючи з 27 липня 2010
року, тобто у межах шестимісячного
строку до моменту її звернення в суд.

Суд апеляційної інстанції залишив без
змін рішення суду першої інстанції в
частині виплати коштів, передбачених
статтею 50 Закону № 796-ХІІ і змінив його
в частині нарахування доплати до
пенсії в розмірі, встановленому
статтею 39 Закону № 796-ХІІ, помилково
обмеживши строк її виплати кінцевою
датою 27 січня 2011 року.

Апеляційний суд не звернув уваги на те,
що пенсія - це щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом
(стаття 1 Закону № 1058-ІV).

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону
№ 1058-ІV непрацездатні громадяни крім
пенсійних виплат із системи пенсійного
забезпечення мають право отримувати
доплати, надбавки та підвищення до
зазначених виплат, додаткову пенсію в
порядку та за рахунок коштів,
визначених законодавством.

Законом не встановлюється ні
строковість, ні обмеженість у часі цих
видів виплат. З самого визначення
поняття пенсії випливає, що ці виплати
здійснюються на постійній основі, один
раз на місяць протягом невизначеного
періоду часу. В цьому випадку
визначається лише дата, з якої особа
має право на отримання пенсії (чи її
перерахунок). Кінцевий термін, або
строк, на який призначається пенсія не
може встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії.

Порядок та строки нарахування пенсій
можуть бути змінені за умов іншого
законодавчого регулювання.

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла до висновку, що постанова
Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 17 лютого 2011
року прийнята відповідно до вимог
чинного законодавства і змінена
постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 23 травня 2011
року помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ухвалив :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, - представника
ОСОБА_4, - задовольнити частково.

Постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 23
травня 2011 року - скасувати.

Постанову Кузнецовського міського
суду Рівненської області від
17 лютого 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в місті Кузнецовську
Рівненської області про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити дії -
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.