Справа № 818/2158/14
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 р.
Справа №818/2158/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання
- Мікулінцевої А.П.,

представника позивача - Кісіль О.М.,

представника відповідача - Матюха Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу №818/2158/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Укрнафта" в особі
Качанівського газопереробного заводу

до Державної екологічної інспекції у
Сумській області

про визнання протиправними та
скасування пунктів припису,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"Укрнафта" в особі Качанівського
газопереробного заводу (далі по тексту
- позивач) звернулось до суду з
адміністративним позовом до Державної
екологічної інспекції у Сумській
області (далі по тексту - відповідач)
про визнання протиправним та
скасування пунктів
2,4,5,7,8,9,10,11,12,13,13-1,14,15,16,17,18,19 припису від
15.07.2014 року №158/02-16.

Свої вимоги мотивує тим, що винесений
відповідачем припис є протиправним,
оскільки позивач не допускав порушення
вимог природоохоронного законодавства
в галузі охорони атмосферного повітря,
водних ресурсів щодо поводження з
відходами та небезпечними хімічними
речовинами, зазначені в акті перевірки
від 09.07.2014 року, що підтверджується
наданими до суду копіями відповідних
документів. Крім того, наголошував на
тому, що Качанівський газопереробний
завод фактично не є суб'єктом
господарювання, оскільки входить до
складу ПАТ «Укрнафта» на правах
структурної одиниці (філії), не будучи
юридичною особою.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала у
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві та додаткових
поясненнях, просила позов задовольнити
(т.1, а.с.3-15, 221-225, т.2, а.с.1-10).

В судовому засіданні представник
відповідача проти задоволення позову
заперечував (т.1, а.с.176-182, 236-237),
пояснивши, що винесений Державною
екологічною інспекцією у Сумській
області припис від 15.07.2014 року №158/02-16 є
правомірним, оскільки на момент
проведення перевірки у позивача були
відсутні дозволи на викиди
забруднюючих речовин стаціонарними
джерелами Качанівському ЦПГ та ЦПСН та
Блоку оброблення вуглеводовміщуючих
сумішей; під час візуального огляду
установок очистки газу було виявлено,
що на ГОУ реєстраційний номер №194
(пилоосаджувальна камера) не
герметизовані місця відбору проб та
відсутні копії акту перевірки
технічного стану установки очистки
газу; первинний облік відходів згідно
із встановленою формою №1-ВТ «Облік
відходів та пакувальних матеріалів і
тари», затвердженої наказом Мінприроди
№342 від 07.07.2008 року, не ведеться; позивач
здійснює перевезення небезпечних
відходів (відпрацьовані акумуляторні
батареї, відпрацьовані люмінесцентні
лампи) з місця накопичення та
тимчасового розміщення відходів
підрозділу, що розташований в
Роменському районі Сумської області в
місця накопичення та тимчасового
розміщення відходів підрозділу, що
розташований в Охтирському районі
Сумської області, власним
неспеціалізованим транспортом за
відсутності ліцензії на виконання
таких операцій; Качанівським
газопереробним заводом не забезпечено
передачу та утилізацію відходів мулу
від очистки стічних вод та не отримано
паспорта на місця видалення відходів
для мулових майданчиків, де
зберігаються відходи мулу; в
статистичній звітності за 2012-2013 роки
дані про передачу або утилізацію
відходів мулу від очищення
відстійників, що мають код виду
відходів за ДК 9010.2.3.01, відсутні, що
свідчить про накопичення зазначених
відходів в місці їх утворення (на
мулових майданчиках). Зазначив, що
посадові особи відповідача були
допущені до проведення перевірки без
будь-яких зауважень позивача. Також
листом від 10.09.2014 року №2304/08-14 Державна
екологічна інспекція у Сумській
області повідомила директора
Качанівського ГПЗ ПАТ «Укрнафта» про
зняття пунктів 13,13-1,14,15,16,17,18,19 припису
від 15.07.2014 року №158/02-16 з контролю
виконання у зв'язку з наданням доказів
щодо їх фактичного виконання, а отже, і
визнання допущених ним порушень
позивачем. Тому у задоволенні позовних
вимог просить відмовити.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши наявні докази в їх сукупності,
суд вважає, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що в період з
18.06.-09.07.2014 року посадовими особами
Державної екологічної інспекції у
Сумській області проведено планову
перевірку дотримання вимог
природоохоронного законодавства
Качанівським газопереробним заводом
ПАТ «Укрнафта», за результатами якої
складено акт в галузі охорони
атмосферного повітря, водних ресурсів
щодо поводження з відходами та
небезпечними хімічними речовинами від
09.07.2014 року (т.1, а.с.72-80).

На підставі вказаного акту перевірки
відповідачем винесено припис від 15.07.2014
року №158/02-16, згідно з яким позивачеві
повинен здійснити наступне:

1) розробити заходи по усуненню
виявлених порушень, копію надати в
Державну екологічну інспекцію у
Сумській області;

2) отримати дозвіл на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря від стаціонарних джерел
Качанівського ЦПГ та ЦПСН та від Блоку
оброблення вуглеводневміщующих
сумішей;

3) провести контроль встановлених
нормативів граничнодопустимих викидів
на джерелі викиду №24;

4) герметизувати місця відбору проб на
ГОУ реєстраційний номер №194
(пилоосаджувальна камера);

5) отримати дозвіл на здійснення
операцій у сфері поводження з
відходами;

6) забезпечити ведення первинного
обліку відходів за формою 1-ВТ «Облік
відходів пакувальних матеріалів і
тари»;

7) до первинного обліку відходів, який
ведеться в довільній формі, включити
всі види утворених відходів;

8) забезпечити достовірне складання
статистичної звітності №1-відходи;

9) не допускати перевезення небезпечних
відходів за відсутності ліцензії на
здійснення операцій у сфері
поводження з відходами;

10) укласти договір зі спеціалізованим
підприємством на перевезення
небезпечних відходів, або отримати
ліцензію на здійснення операцій у
сфері поводження з відходами;

11) забезпечити передачу на утилізацію
відходів мулу від очистки стічних вод,
кількість яких не встановлена
внаслідок наявності трави на мулових
майданчиках, або отримати паспорт
місця видалення відходів для мулових
майданчиків ЦПГ і ЦПСН Качанівського
ГПЗ;

12) привести аварійний амбар до робочого
стану, а саме: звільнити від рідини з
відходами вуглеводневміщуючої суміші
та нафтовими емульсіями, що
зберігаються в амбарі;

13) провести роботи з обстеження амбару
на предмет цілісності та
герметичності, про дату проведення
обстеження завчасно повідомити
Державну екологічну інспекцію, для
участі представника Інспеції при
проведенні даних робіт;

13-1) надати інформацію про
гідроізоляцію дна та стінок аварійного
амбару;

14) забезпечити проведення
моніторингових досліджень за впливом
об'єкту на компоненти довкілля в
районі аварійного амбару, зважаючи на
тривалий термін зберігання рідини з
відходами вуглеводневміщуючої суміші
та нафтовими емульсіями, дані
моніторингу надати до Інспекції;

15) не допускати самовільного видалення
дерев на підконтрольній території
Качанівського ГПЗ ПАТ «Укрнафта»;

16) надати інформацію про останнє
водолазне обстеження поверхневого
водозабору з р. Ворскла;

17) провести консервацію свердловини
відповідно до діючого законодавства з
метою недопущення забруднення
підземних вод;

18) провести роботи щодо ліквідації
виявленого забруднення в урочищі
«Обертень»;

19) не допускати забруднення земель та
підземних вод в урочищі «Оберетень»
(т.1, а.с.85-86).

Не погодившись з пунктами
2,4,5,7,8,9,10,11,12,13,13-1,14,15,16,17,18,19 вказаного
припису, позивач звернувся із позовом
до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваному припису,
суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначено Законом України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності"встановлено, що державний
нагляд (контроль) здійснюється за
місцем провадження господарської
діяльності суб'єкта господарювання або
його відокремлених підрозділів, або у
приміщенні органу державного нагляду
(контролю) у випадках, передбачених
законом.

Відповідно до частини 4 статті 5 цього
Закону органи державного нагляду
(контролю) здійснюють планові заходи з
державного нагляду (контролю) за умови
письмового повідомлення суб'єкта
господарювання про проведення
планового заходу не пізніш як за десять
днів до дня здійснення цього заходу.

Повідомлення повинно містити: дату
початку та дату закінчення здійснення
планового заходу; найменування
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи - підприємця,
щодо діяльності яких здійснюється
захід; найменування органу державного
нагляду (контролю).

Повідомлення надсилається
рекомендованим листом чи
телефонограмою за рахунок коштів
органу державного нагляду (контролю)
або вручається особисто керівнику чи
уповноваженій особі суб'єкта
господарювання під розписку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 7 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" для
здійснення планового або
позапланового заходу орган державного
нагляду (контролю) видає наказ, який має
містити найменування суб'єкта
господарювання, щодо якого буде
здійснюватися захід, та предмет
перевірки.

На підставі наказу оформляється
посвідчення (направлення) на
проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою.

Частиною 6 статті 7 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" передбачено, що за
результатами здійснення планового або
позапланового заходу посадова особа
органу державного нагляду (контролю), у
разі виявлення порушень вимог
законодавства, складає акт, який
повинен містити такі відомості: дату
складення акта; тип заходу (плановий
або позаплановий); вид заходу
(перевірка, ревізія, обстеження, огляд
тощо); предмет державного нагляду
(контролю); найменування органу
державного нагляду (контролю), а також
посаду, прізвище, ім'я та по батькові
посадової особи, яка здійснила захід;
найменування юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи - підприємця, щодо діяльності
яких здійснювався захід.

Державною екологічною інспекцією у
Сумській області затверджено
квартальний план роботи на ІІ квартал
2014 року, відповідно до якого з-поміж
інших суб'єктів господарювання, нагляд
(контроль) за діяльністю яких
заплановано провести, визначено саме
Качанівський ГПЗ ПАТ «Укрнафта».

Повідомлення про проведення планової
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства
Качанівським ГПЗ ПАТ «Укрнафта» від
28.05.2014 року №1440/02-16 направлено
керівнику Качанівського ГПЗ ПАТ
«Укрнафта» (т.1, а.с.64-65).

За результатами проведеної планової
перевірки Качанівського ГПЗ ПАТ
«Укрнафта» на відповідність
дотримання вимог природоохоронного
законодавства в галузі охорони
атмосферного повітря, водних ресурсів
щодо поводження з відходами та
небезпечними хімічними речовинами
було складено акт від 09.07.2014 року (т.1,
а.с.72-80), на підставі якого винесено
спірний припис 15.07.2014 року №158/02-16 (т.1,
а.с.85-86).

Згідно з частиною 8 статті 7 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" припис - це
обов'язкова для виконання у визначені
строки письмова вимога посадової особи
органу державного нагляду (контролю)
суб'єкту господарювання щодо усунення
порушень вимог законодавства. Припис
не передбачає застосування санкцій
щодо суб'єкта господарювання. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснювала перевірку.

Частиною 1 статті 55 Господарського
кодексу України встановлено, що
суб'єктами господарювання визнаються
учасники господарських відносин, які
здійснюють господарську діяльність,
реалізуючи господарську компетенцію
(сукупність господарських прав та
обов'язків), мають відокремлене майно і
несуть відповідальність за своїми
зобов'язаннями в межах цього майна,
крім випадків, передбачених
законодавством.

Частиною 2 статті 55 Господарського
кодексу України визначено, що
суб'єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні
особи, створені відповідно до
Цивільного кодексу України, державні,
комунальні та інші підприємства,
створені відповідно до цього Кодексу, а
також інші юридичні особи, які
здійснюють господарську діяльність та
зареєстровані в установленому законом
порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи
без громадянства, які здійснюють
господарську діяльність та
зареєстровані відповідно до закону як
підприємці.

Відповідно до частини 5 статті 55
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання - господарські
організації, які діють на основі права
власності, права господарського
відання чи оперативного управління,
мають статус юридичної особи, що
визначається цивільним законодавством
та цим Кодексом.

Частиною 4 статті 64 Господарського
кодексу України визначено, що
підприємство має право створювати
філії, представництва, відділення та
інші відокремлені підрозділи,
погоджуючи питання про розміщення
таких підрозділів підприємства з
відповідними органами місцевого
самоврядування в установленому
законодавством порядку. Такі
відокремлені підрозділи не мають
статусу юридичної особи і діють на
основі положення про них,
затвердженого підприємством.

Відповідно до довідки з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України серії АБ №637297 ПАТ
«Укрнафта» є юридичною особою (т.1,
а.с.52).

Пунктом 1.16 Статуту ПАТ «Укрнафта»
встановлено, що товариство самостійно
визначає свою структуру, створює,
реорганізує та ліквідує свої
структурні підрозділи, зокрема до
складу товариства входять структурні
підрозділи, які не є юридичними особами
і які діють на основі положень про них
(т.1, а.с.59-61).

Згідно з довідкою з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України серії АБ №626275 Качанівський
газопереробний завод ПАТ «Укрнафта»
визначено як філію (інший
відокремлений підрозділ), правовий
статус суб'єкта - без права юридичної
особи (т.1, а.с.53).

Пунктами 1.2 Положення про Качанівський
газопереробний завод ПАТ «Укрнафта»
визначено, що Качанівський
газопереробний завод входить до
складу ПАТ "Укрнафта" на правах
структурної одиниці (філії) і діє на
підставі даного Положення (т.1, а.с.54-58).

Таким чином, суд приходить до висновку,
що Качанівський газопереробний завод
ПАТ «Укрнафта» не є суб'єктом
господарювання у розумінні статті 55
Господарського кодексу України та
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності".

Отже, відповідачем у порушення
приписів Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності"
призначено та проведено перевірку, за
результатами якої складено
відповідний акт не стосовно суб'єкта
господарювання ПАТ "Укранафта", а щодо
його структурного підрозділу -
Качанівського ГПЗ.

Відповідно до статті 11 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності"суб'єкт господарювання під
час здійснення державного нагляду
(контролю) зобов'язаний: допускати
посадових осіб органу державного
нагляду (контролю) до здійснення
заходів державного нагляду (контролю)
за умови дотримання порядку здійснення
державного нагляду (контролю),
передбаченого цим Законом; виконувати
вимоги органу державного нагляду
(контролю) щодо усунення виявлених
порушень вимог законодавства; надавати
документи, зразки продукції, пояснення,
довідки, відомості, матеріали з питань,
що виникають під час державного
нагляду (контролю), відповідно до
закону; одержувати примірник припису
або акта органу державного нагляду
(контролю) за результатами проведеного
планового чи позапланового заходу.

Тобто, під час здійснення державного
нагляду (контролю) обов'язок надавати
документи покладений саме на суб'єкт
господарювання.

Однак, відповідач не призначав
перевірку ПАТ "Укрнафта" як суб'єкта
господарювання.

Таким чином, виходячи з того, що
відповідачем помилково визначено
Качанівський газопереробний завод ПАТ
"Укрнафта" як суб'єкт господарювання
під час проведення перевірки та при
винесенні припису від від 15.07.2014 року
№158/02-16, суд приходить до висновку про
протиправність вказаного спірного
припису.

Крім того, суд зауважує, що, незважаючи
на звернення вимог спірного припису не
до належного суб'єкта, позивачем
проведено ряд заходів задля усунення
недоліків, виявлених під час
проведення перевірки.

З приводу пункту 2 оскаржуваного
припису, яким позивача зобов'язано
отримати дозвіл на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря від
стаціонарних джерел Качанівського ЦПГ
та ЦПСН та від Блоку оброблення
вуглеводневміщующих сумішей, суд
зазначає, що 15.05.2014 року Качанівським
ГПЗ ПАТ „Укрнафта" направлено заяву до
Міністерства екології та природних
ресурсів України №041-31/212 на отримання
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря, яка була отримана
останнім 21.05.2014 року, про що свідчить
копія рекомендованого повідомлення
про вручення поштового відправлення
(т.1, а.с.90-91).

Пунктом 6 Порядку проведення та оплати
робіт, пов'язаних з видачею дозволів на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами, обліку підприємств, установ,
організацій та громадян-підприємців,
які отримали такі дозволи,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 13.03.2002 року №302 (в
редакції Постанови Кабінету Міністрів
України №748 від 07.08.2013 року) ,
передбачено, що Мінприроди та
дозвільні центри передають
Держсанепідслужбі, її територіальним
органам відповідно заяву та документи
на отримання дозволу.
Держсанепідслужба, її територіальні
органи протягом 15 календарних днів з
дати надходження документів приймають
рішення щодо можливості/неможливості
видачі дозволу, яке надсилається
Мінприроди та дозвільним центрам
відповідно. У разі прийняття рішення
щодо неможливості видачі дозволу у
ньому зазначається зміст зауважень.

Орган, який видав дозвіл, протягом 30
календарних днів розглядає заяву та
документи на отримання дозволу і у разі
відсутності зауважень видає дозвіл. У
разі наявності зауважень документи
повертаються суб'єкту господарювання з
викладом їх змісту та зазначенням
терміну повторного подання. Рішення
про видачу дозволу надсилається
органом, який видав дозвіл, суб'єкту
господарювання та Держсанепідслужбі
або її територіальним органам (пункт 8
Порядку №302).

Незважаючи на те, що заява була
направлена до Міністерства екології та
природних ресурсів України більш ніж
за місяць до закінчення дії дозволу на
викиди №590385801-3 по Качанівському
газопереробному заводу (ЦПСН,
Качанівський ЦПГ) та дозволу на викиди
№-3а по Блоку оброблення
вуглеводневміщуючих сумішей (25.06.2014
року та 29.06.2014 року), станом на день
розгляду даної справи судом будь-яка
відповідь від Міністерства
Качанівському ГПЗ ПАТ Укрнафта" не
надходила (т.1, а.с.87-88).

Відповідно до ч.6 ст.4-1 Закону України «
Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» від 06.09.2005
року №2806-ІV у разі якщо у встановлений
законом строк суб'єкту господарювання
не видано або не направлено документ
дозвільного характеру або рішення про
відмову у його видачі, то через десять
робочих днів з дня закінчення
встановленого строку для видачі або
відмови у видачі документа дозвільного
характеру суб'єкт господарювання має
право провадити певні дії щодо
здійснення господарської діяльності
або видів господарської діяльності.
Копія заяви (опису прийнятих
документів) з відміткою про дату їх
прийняття є підтвердженням подачі
заяви та документів державному
адміністратору або дозвільному органу.
Днем видачі документа дозвільного
характеру вважається останній день
строку розгляду заяви дозвільним
органом, передбаченого законом.

З огляду на те, що у встановлений
законом строк суб'єкту господарювання
не видано та не направлено документ
дозвільного характеру або рішення про
відмову у його видачі, Качанівський ГПЗ
ПАТ „Укрнафта" після спливу 10-ти
робочих днів з дня закінчення
встановленого строку для видачі або
відмови у видачі документа дозвільного
характеру є таким, що мас право на
здійснення господарської діяльності
без отримання такого дозволу.

Зазначене відповідає принципу
«мовчазної згоди», закріпленому в ч.1
ст.1 Закону України „Про дозвільну
систему у сфері господарської
діяльності ", за яким суб'єкт
господарювання набуває право на
провадження певних дій щодо здійснення
господарської діяльності або видів
господарської діяльності без
отримання відповідного документа
дозвільного характеру, за умови якщо
суб'єктом господарювання або
уповноваженою ним особою подано в
установленому порядку заяву та
документи в повному обсязі, але у
встановлений законом строк документ
дозвільного характеру або рішення про
відмову у його видачі не видано або не
направлено.

На підставі викладеного, суд
погоджується з доводами позивача про
протиправність пункту 2 винесеного
відповідачем припису від 15.07.2014 року
№158/02-16.

Стосовно пункту 4 оскаржуваного
припису про необхідність
герметизувати місця відбору проб на
ГОУ реєстраційний номер №194
(пилоосаджувальна камера) варто
відмітити, що в п.2.2.9, п. 2.2.10 Правил
технічної експлуатації установок
очистки газу (ГОУ), затверджених
Міністерством природи № 52 від 06.02.2009
року, (зареєстровано в Міністерстві
юстиції України № 327/16343 від 13.04.2009 року)
закріплені обов'язки суб'єкта
господарювання проводити огляд ГОУ для
оцінки їх технічного стану не менше
двох разів на рік комісією, яка
призначається суб'єктом
господарювання, а також за
результатами огляду складати акт
перевірки технічного стану установки
очистки газу на джерелі викиду
(утворення), зразок якого наведено у
додатку 5. У разі виявлення недоліків
розробляти заходи щодо їх усунення.
Оригінал акта додається до паспорта
установки.

Так, герметизацію місця відбору проб на
ГОУ реєстраційний номер № 194 проведено
18.06.2014 року відповідно до Правил № 52, що
підтверджується копією акту перевірки
технічного стану очистки газу на
джерелі викиду № 249 ( реєстраційний №
194) від 24.04.2014 року (т.2, а.с.27).

Щодо зобов'язання Качанівського
газопереробного заводу ПАТ «Укрнафта»
отримати дозвіл на здійснення операцій
у сфері поводження з відходами (пункт 5
припису від 15.07.2014 року №158/02-16) суд
зазначає, що постановою Сумського
окружного адміністративного суду від
13.03.2014 року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13.05.2014 року,
у справі № 818/9140/13-а за позовом
Публічного акціонерного товариства
„Укрнафта" в особі Качанівського
газопереробного заводу до
Департаменту екології,
паливно-енергетичного комплексу та
природних ресурсів Сумської обласної
державної адміністрації та Управління
„ Центр надання адміністративних
послуг у м. Суми, третя особа: Державне
управління охорони навколишнього
природного середовища в Сумській
області, про визнання протиправними
дій, скасування рішень та зобов'язання
вчинити дії Департамент екології,
паливно-енергетичного комплексу та
природних ресурсів Сумської області
державної адміністрації зобов'язано
видати Публічному акціонерному
товариству „Укрнафта" в особі
Качанівського газопереробного заводу
дозволи та ліміти на утворення та
розміщення відходів у 2014 році, згідно
із заявами від 25 листопада 2013 року
реєстраційні номери 1213, 1215 (т.1, а.с.96-103).

06.05.2014 року позивач отримав відповідь
на свою заяву про отримання дозволу на
розміщення відходів №557, в якій
державний адміністратор відмовив
Качанівському ГПЗ в реєстрації поданої
ним заяви внаслідок внесення змін до
Закону України «Про перелік документів
дозвільного характеру у сфері
господарської діяльності» Законом
України від 09.04.2014 року №1193-VII «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо скорочення
кількості документів дозвільного
характеру», а саме з Переліку
документів дозвільного характеру
виключено пункт 62 «Дозвіл на
розміщення відходів» (т.2, а.с.11).

Відповідно до п.1 ст.4 Закону України
«Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» виключно
законами, які регулюють відносини,
пов'язані з одержанням документів
дозвільного характеру, встановлюється
перелік документів дозвільного
характеру у сфері господарської
діяльності.

Згідно з пунктом «а» ч.1 ст.32 Закону
України «Про відходи» (в редакції
Закону 1193-VII від 09.04.2014) з метою
обмеження та запобігання негативному
впливу відходів на навколишнє природне
середовище та здоров'я людини
забороняється провадити будь-яку
господарську діяльність, пов'язану з
утворенням відходів, без одержання від
місцевих органів виконавчої влади
дозволу на здійснення операцій у сфері
поводження з відходами відповідно до
вимог цього Закону.

Отже, дозволи та ліміти на утворення та
розміщення відходів були скасовані у
зв'язку із внесенням змін до ч.1 ст.32
Закону України «Про відходи» шляхом
заміни їх дозволом на здійснення
операцій у сфері поводження з
відходами.

Пунктом 40 Переліку документів
дозвільного характеру у сфері
господарської діяльності,
затвердженого Законом України від
19.05.2011 № 3392-VI, визначено необхідність
отримання дозволу на здійснення
операцій у сфері поводження з
відходами.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про
відходи» (в редакції Закону 1193-VII від
09.04.2014) суб'єкти господарювання повинні
мати дозвіл на здійснення операцій у
сфері поводження з відходами, крім
суб'єктів господарювання у сфері
поводження з відходами, діяльність
яких призводить виключно до утворення
відходів, для яких Пзув не перевищує 1000.

Суб'єкти господарської діяльності у
сфері поводження з відходами,
діяльність яких призводить виключно до
утворення відходів, для яких Пзув від 50
до 1000, зобов'язані щороку подавати
декларацію про відходи за формою та у
порядку, встановленими Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до статей 20, 20-1 Закону
України «Про відходи» дозволи на
здійснення операцій у сфері поводження
з відходами терміном на три роки
видають орган виконавчої влади
Автономної Республіки Крим з питань
охорони навколишнього природного
середовища, обласні, Київська та
Севастопольська міські державні
адміністрації.

Пунктами «д» та «р» ст.18 Закону України
«Про відходи» (в редакції Закону 1193-VII
від 09.04.2014) до компетенції Кабінету
Міністрів України у сфері поводження з
відходами віднесено затвердження
порядку надання дозволів на
здійснення операцій у сфері поводження
з відходами, а також затвердження
форми декларації про відходи та
порядку її подання.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
України від 09.04.2014 № 1193-VII «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо скорочення кількості
документів дозвільного характеру»
Кабінету Міністрів України доручено у
тримісячний строк з дня набрання
чинності цим Законом забезпечити
видання нормативно-правових актів,
передбачених цим Законом та привести
свої нормативно-правові акти у
відповідність із цим Законом.

Таким чином, надання дозволів на
здійснення операцій у сфері поводження
з відходами повинно виконуватися
згідно з вимогами відповідних Порядків
після затвердження їх Кабінетом
Міністрів України.

Проте, після набуття чинності Законом
України від 09.04.2014 року №1193-VII «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо скорочення
кількості документів дозвільного
характеру» видача дозволів на
здійснення операцій у сфері поводження
з відходами є фактично призупиненою у
зв'язку з відсутністю форми та порядку
їх розробки, на строк приведення
Кабінетом Міністрів України у
відповідність процедури видачі
дозволів, що унеможливлює їх отримання
позивачем. Тому винесений відповідачем
припис від 15.07.2014 року №158/02-16 в частині
пункту 5, на думку суду, також підлягає
скасуванню.

Пунктом 7 спірного припису
Качанівський газопереробний завод ПАТ
«Укрнафта» зобов'язано включити до
первинного обліку відходів, який
ведеться в довільній формі, всі види
утворених відходів, оскільки, як
вказано в акті перевірки від 09.07.2014 року
(т.1, а.с.75, зворотній бік), «в ході
перевірки представлені журнал обліку
відходів відпрацьованих акумуляторних
батарей, люмінесцентних ламп, які
ведуться в довільній формі, облік інших
відходів, які утворюються на
підприємстві, не ведеться взагалі».

Водночас, в акті перевірки від 09.07.2014
року не зазначено, які саме інші
відходи утворюються на підприємстві та
які з них не включені до обліку, і яким
нормативно-правовим актом передбачено
вимоги до звітності в довільній формі.

Наказом Мінприроди України № 342 від
07.07.2008 року (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 09.09.2008
року за №824/15515) затверджено типову
форму первинної облікової
документації № 1-ВТ "Облік відходів та
пакувальних матеріалів і тари" та
Інструкції щодо її заповнення.

Зі звітності Качанівського ГПЗ ПАТ
„Укрнафта" за формою -ВТ "Облік
відходів та пакувальних матеріалів і
тари" за перший квартал 2014 року
вбачається, що до переліку відходів,
які утворюються на даному
підприємстві, включені не тільки
«лампи люмінесцентні зіпсовані або
відпрацьовані» та «акумуляторні
батареї свинцеві з рідинним
електролітом зіпсовані або
відпрацьовані», а й інші види відходів,
в тому числі «оливи технічні різного
типу мінеральні відпрацьованім або
зіпсовані», «тирса деревина», «пил
металево-абразивний», «шини зношені
або зіпсовані», «брухт чорних металів»,
«брухт кольорових металів», «тверді
господарсько-побутові відходи» (т.2,
а.с.30-31).

Відтак, позивачем не допущено порушень
в частині не ведення обліку всіх видів
відходів, які утворюються в процесі
його діяльності, що свідчить про
безпідставність висновків, вказаних в
акті перевірки від 09.07.2014 року, у зв'язку
з чим пункт 7 припису від 15.07.2014 року
№158/02-16 є протиправним та підлягає
скасуванню.

Крім того, суд вважає протиправним і
пункт 8 цього припису, яким
Качанівський ГПЗ зобов'язано
забезпечити достовірне складання
статистичної звітності №1-відходи,
беручи до уваги наступне.

З копії акту планової перевірки від
09.07.2014 року слідує, що допущене
позивачем порушення полягає у
невнесенні до статистичної звітності
№1-відходи за 2013 рік відходів
нафтошлаку (кек) в кількості 10.8 т (код за
ДК 005-96 2320.2.9.03), що утворилися в процесі
перероблення вуглеводневміщуючої
суміші та нафтової емульсії
Качанівського ГПЗ на установці БОВС
(блок перероблення
вуглеводневміщуючих сумішей) (т.1, а.с.75,
зворотній бік).

В матеріалах справи містяться копії
статистичної звітності № 1-відходи по
роботі підприємства за 2011, 2012 та 2013
роки, до яких внесені дані щодо
передачі 10,8 т накопичених відходів
нафтошламу (кеку) (т.1, а.с.104-111, т.2,
а.с.17-26).

Зокрема, у статистичному звіті форми №
1-відходи за 2011 рік (т.2, а.с.17) у розділі II
відображено на початок року 50 тонн
залишки очищення резервуарів для
зберігання, що містять нафтопродукти
(нафтошлаки); у статистичному звіті
форми № 1- відходи за 2012 рік (т.2, а.с.18) у
розділі II на початок року відображено 50
тонн залишки очищення резервуарів для
зберігання, що містять нафтопродукти (
нафтошлами).

В цьому звіті зазначено про утилізацію
(перероблення) 50 тонн вказаного виду
відходів, в результаті чого утворився
новий вид відходів, який відповідно до
класифікатора відходів ДК 005-96
класифіковано як «Відходи вторинні від
фізико-хімічного оброблення відходів»
по коду 9010.2.3 та за вимогами Інструкції
щодо заповнення статистичної форми
1-відходи як: по категорії відходів за
матеріалом - 03.2 Осад промислових
стоків; по групі відходів за основним
небезпечним складником - 1101
Нафтовідходи та нафтошлами. За класом
небезпеки - відхід III класу». Кількість
10,8 тонни.

Як зазначено вище, в 2012 році
зафіксовано утворення зазначених
відходів у обсязі 10,8 т та підтверджено
їх наявність на 01.01.2013 року, а у формі №
1-відходи за 2013 рік - наявність на
початок року та передача сторонній
організації для знищення на підставі
договору №4-03 на прийом радіоактивних
відходів від 13.03.2013 року, про що
свідчить представлена інспекторам
Державної екологічної інспекції у
Сумській області накладна № 000196 від
24.10.2013 року (т.2, а.с.23-26).

Отже, підприємством достовірно
складалася статистична звітність за
формою №1-відходи за 2013 рік, внаслідок
чого пункт 8 оскаржуваного припису є
неправомірним, а тому його слід
скасувати.

Пунктом 9 припису Державної
екологічної інспекції у Сумській
області від 15.07.2014 року позивача
зобов'язано не допускати перевезення
небезпечних відходів за відсутності
ліцензії на здійснення операцій у
сфері поводження з відходами, а саме
під час проведення перевірки
посадовими особами відповідача
встановлено факт перевезення
небезпечних відходів: відпрацьованих
акумуляторних батарей, відпрацьованих
люмінесцентних ламп, відпрацьованих
технічних масел з місця накопичення та
тимчасового розміщення відходів
підрозділу, що розташований в
Роменському районі Сумської області, в
місця накопичення та тимчасового
розміщення відходів підрозділу, що
розташований в Охтирському районі
Сумської області, власним
неспеціалізованим транспортом за
відсутності відповідної ліцензії.

При цьому, варто зауважити, що
Качанівський газопереробний завод
згідно з Положенням про Качанівський
газопереробний завод Публічного
акціонерного товариства „Укрнафта" та
даних Єдиного державного реєстру
підприємств і організацій є філією
товариства без права юридичної особи; в
свою чергу Анастасіївський цех входить
до складу Качанівського
газопереробного заводу на правах цеху,
що підтверджується організаційною
структурою заводу (т.1, а.с.53-58, 113).

Пунктом 2.1.1 ДСанПІН 2.2.7.029-99 визначено,
що відходи в міру їх накопичення
збирають у тару, призначену для кожного
класу з дотриманням правил безпеки, а
потім доставляють для тимчасового
зберігання на промисловий майданчик
(цех,ділянка, склад) і залишають на
відведеному місці для подальшого
перевезення на об'єкти утилізації,
місця знешкодження або захоронення.

Визначення терміну «перевезення
відходів» наведено в ст.1 Закону
України «Про відходи», за яким під
«перевезенням відходів» слід розуміти
транспортування відходів від місць їх
утворення або зберігання до місць чи
об'єктів оброблення, утилізації чи
видалення.

Однак, в даному випадку відбулося не
транспортування, а внутрішнє
переміщення відходів з місць їх
утворення (Анастасіївський цех
компримування та підготовки
газпфітного газу Качанівського ГПЗ) до
відповідного місця тимчасового
зберігання Качанівського ГПЗ ПАТ
«Укрнафта», тобто в межах структурних
підрозділів одного підприємства
(юридичної особи), що підтверджується
копіями накладних №46 від 26.12.2013 року та
№24 від 02.07.2013 року (т.1,а.с112).

Таким чином, протягом 2013-2014 років
Качанівський ГПЗ ПАТ «Укрнафта» не
надавав послуг по перевезенню
небезпечних відходів, а отже і не
порушував ст.34 Закону України «Про
відходи».

Більш того, відповідно до даних Єдиного
ліцензійного реєстру ПАТ «Укрнафта»,
до складу якого на правах філії входить
без права юридичної особи і
Качанівський газопереробний завод, має
ліцензію серія №АЕ 3 263994 від 12.07.2013 року
на здійснення операцій у сфері
поводження з небезпечними відходами
строком до 12.07.2018 року.

Пункт 10 припису Державної екологічної
інспекції у Сумській області від 15.07.2014
року №158/02-16 вказує позивачу на
необхідність укласти договір зі
спеціалізованим підприємством на
перевезення небезпечних відходів, або
отримати ліцензію на здійснення
операцій у сфері поводження з
відходами, проте, вказана вимога теж є
необґрунтованою, оскільки ПАТ
«Укрнафта» в особі Качанівського ГПЗ
укладено наступні договори на
перевезення таких відходів, а саме:
договір №394-Р від 18.05.2010 року з ПП
«Еліпс» на надання послуг з вивезення
твердих та рідких побутових відходів;
договір №47-Р від 28.03.2013 року з ТОВ
«Український центр поводження з
відходами» на передачу відпрацьованих
люмінесцентних ламп для знищення;
договір №45-П від 25.03.2014 року з КП «Чисте
місто» на надання послуг з вивезення та
захоронення твердих та рідких
побутових відходів; договір №39/413-Р від
24.12.2012 року з ДП «Верп» ТОВ
«Водоторгприлад» на надання послуг з
вивезення твердих побутових відходів
(т.1, а.с.114-120).

Строк дії перелічених договорів на
момент проведення перевірки та
винесення спірного припису не
скінчився.

Крім того, відходи брухту чорних та
кольорових металів передаються на НГВУ
«Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта»
згідно з нарядом-замовленням
№183-ГПЗ/84-НЗ від 08.01.2014 року;
відпрацьовані шини передаються на БМТЗ
НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта»
відповідно до розпорядження ВАТ
«Укрнафта» №3-Р від 27.01.2010 року; брухт
кольорових металів передається БМТЗ
НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта»
на підставі розпорядження ВАТ
«Укрнафта» №111-Р від 21.08.2004 року; брухт
чорних металів передається БМТЗ НГВУ
«Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» на
підставі розпорядження ВАТ «Укрнафта»
№95-Р від 28.07.2004 року; відпрацьовані
батареї свинцевих акумуляторів згідно
з розпорядженням №63-Р від 28.09.2009 року
передаються БМТЗ НГВУ
«Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» (т.1,
а.с.123-133).

Тобто Качанівський ГПЗ в своїй
діяльності не допускав порушення ст.17,
34 Закону Украхни «Про відходи»,
оскільки уклав відповідні договори на
перевезення небезпечних відходів з
іншими суб'єктами господарювання.

Щодо пункту 11 припису про необхідність
забезпечити передачу на утилізацію
відходів мулу від очистки стічних вод,
кількість яких не встановлена
внаслідок наявності трави на мулових
майданчиках, або отримати паспорт
місця видалення відходів для мулових
майданчиків ЦПГ і ЦПСН Качанівського
ГПЗ, суд зауважує, що відповідно до
робочого проекту «Очистные сооружения
бытовых сточных вод» Качанівського ГПЗ
ПАТ «Укрнафта» господарські
побутові-стоки Качанівського ЦПГ і
ЦПСН скидаються на очисні споруди
побутових стічних вод, після чого
використовуються в зворотному циклі
водоспоживання; мул від очищення
відстійників відводиться на мулові
майданчики (т.1, а.с.134-137).

Як зазначено державними інспекторами з
охорони навколишнього природного
середовища Сумської області в акті
перевірки від 09.07.2014 року (т.1, а.с.76,
зворотній бік), «на Качанівському ЦПГ і
ЦПСН наявні 2 карти, візуально
встановити наявність відходів мулу від
очищення відстійників на мулових
майданчиках неможливо, оскільки вони
поросли травою». Тобто під час
проведення планової перевірки
посадовими особами відповідача не було
достовірно встановлено факт наявності
або відсутності мулу від очищення
відстійників на мулових майданчиках.

Разом з тим, у позивача наявні копії:
акту виконання робіт з перевірки та
ревізії відстійників очисних споруд на
дільниці ПВП Качанівського ЦПГ від
06.05.2013 року, акту виконання робіт з
перевірки та ревізії аеротенку очисних
споруд дільниці ПВП Качанівського ЦПГ
від 06.06.2013 року та акту виконання робіт
з перевірки та ревізії фільтрів №1 та
№2 очисних споруд дільниці ПВП
Качанівського ЦПГ від 11.07.2013 року (т.1,
а.с.138-140).

Зокрема, під час виконання робіт з
перевірки та ревізії відстійників
очисних споруд на дільниці ПВП
Качанівського ЦПГ було налагоджено
первинний та вторинний відстійник,
дефектів не виявлено, стан запірної
арматури визначений як задовільний,
механічних домішок не виявлено,
обладнання визнано придатним для
подальшої експлуатації.

Відтак, висновок відповідача про
потребу у передачі на утилізацію
відходів мулу від очищення
відстійників є передчасним внаслідок
не встановлення під час проведення
перевірки довготривалого (більше 2-х
років) зберігання таких відходів на
мулових майданчиках.

Стосовно порушення, визначеного
пунктом 12 спірного припису, відповідно
до якого зобов'язано привести
аварійний амбар до робочого стану, а
саме: звільнити від рідини з відходами
вуглеводневміщуючої суміші та
нафтовими емульсіями, що зберігаються
в амбарі, суд виходив з наступного.

За результатами технічного обстеження
будівлі (споруди) аварійного амбара
(ЦПСН), інв.№3839 експертом з технічного
обстеження і нагляду будівель та
інженерних споруд Науково-дослідного і
проектного інституту ПАТ «Укрнафта»
складено експертний висновок №71.14/Б
від 20.03.2014 року, згідно з яким споруда
аварійного амбару (ЦПСН) перебуває в
задовільному технічному стані, надалі
може перебувати в експлуатації,
дефектів немає (т.1, а.с.145-148).

Виходячи з викладеного, аварійний
амбар перебуває у робочому стані, його
подальша безпечна та надійна
експлуатація як будівельної
конструкції, так і будівлі в цілому
можлива, пошкоджень, руйнувань і
відхилень від проектних даних (рішень),
які виникли в процесі експлуатації
будівлі, не виявлено.

Таким чином, суд задовольняє позовні
вимоги про визнання протиправним та
скасування пункту 12 припису від 15.07.2014
року.

Щодо пунктів 13,13-1,14,15,16,17,18,19 припису від
15.07.2014 року №158/02-16 Державна екологічна
інспекція у Сумській області
повідомила листом від 10.09.2014 року
№2304/08-14 директора Качанівського ГПЗ
ПАТ «Укрнафта» про зняття їх з контролю
виконання (т.1, а.с.175).

При цьому, суд зауважує, що пунктами 13
та 16 припису Качанівський
газопереробний завод ПАТ «Укрнафта»
зобов'язано надати інформацію про
гідроізоляцію дна та стінок аварійного
амбару та про останнє водолазне
обстеження поверхневого водозабору з
р. Ворскла, що суперечить ст.11 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", відповідно
до якої суб'єкт господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) зобов'язаний: допускати
посадових осіб органу державного
нагляду (контролю) до здійснення
заходів державного нагляду (контролю)
за умови дотримання порядку здійснення
державного нагляду (контролю),
передбаченого цим Законом; виконувати
вимоги органу державного нагляду
(контролю) щодо усунення виявлених
порушень вимог законодавства; надавати
документи, зразки продукції, пояснення,
довідки, відомості, матеріали з питань,
що виникають під час державного
нагляду (контролю), відповідно до
закону; одержувати примірник припису
або акта органу державного нагляду
(контролю) за результатами проведеного
планового чи позапланового заходу.

Отже, під час здійснення державного
нагляду (контролю) обов'язок надавати
документи покладений саме на суб'єкт
господарювання, яким у даному випадку є
саме ПАТ «Укрнафта», оскільки позивач є
лише філією (відокремленим
підрозділом) без права юридичної
особи(т.1, а.с.53).

Статтею 4 Закону України "Про
інформацію" визначено, що суб'єктами
інформаційних відносин є: фізичні
особи; юридичні особи; об'єднання
громадян; суб'єкти владних повноважень.
Об'єктом інформаційних відносин є
інформація.

А тому, Качанівський ГПЗ ПАТ «Укрнафта»
не є суб'єктом інформаційних відносин у
розумінні викладених вище норм діючого
законодавства, у зв'язку з чим суд
приходить до висновку, що вимоги
вказаних вище пунктів припису звернуті
відповідачем не до належної особи.

Незважаючи на це, позивачем надано
Державній екологічній інспекції у
Сумській області інформацію як про
гідроізоляцію дна та стінок аварійного
амбару, так і про останнє водолазне
обстеження поверхневого водозабору з
р. Ворскла та проведено роботи з
обстеження амбару на предмет
цілісності та герметичності (пункти 13,
13-1 та 16 спірного припису), що
підтверджується копією експертного
висновку №71.14/Б від 20.03.2014 року,
договором № 152-р від 27.09.2013 року,
укладеним між ПАТ „Укрнафта" в особі
Качанівського ГПЗ та Прилуцьким
експедиційним загоном
підводно-технічних робіт „Акванавт",
згідно з яким в період з 27.09.2013 року до
30.09.2013 року виконано роботи з
водолазного обстеження технічного
стану водозабірних та рибозахисних
пристроїв (РЗП) на водонасосній станції
Качанівського ГПЗ р. Ворскла, про що
складено акт водолазного обстеження
(т.1, а.с.17-20,145-148).

За висновками проведеного водолазного
обстеження водозабір та рибозахисні
пристрої водонасосної станції
Качанівського ГПЗ на р. Ворскла
знаходяться в задовільному стані.

Щодо пункту 14 припису, в якому вказано
на необхідність забезпечити
проведення моніторингових досліджень
за впливом об'єкту на компоненти
довкілля в районі аварійного амбару
зважаючи на тривалий термін зберігання
рідин з відходами вуглеводневміщуючої
суміші та нафтовими емульсіями , дані
моніторингу надати Інспекції, доцільно
відмітити, що всі виробничі об'єкти
Качанівського ГПЗ територіально
згруповані у межах виробничих
майданчиків (цехів), кожен з яких має
відповідну санітарно-захисну зону.

Відповідно до ст. 29 Закону України „Про
відходи" з метою визначення та
прогнозування впливу відходів на
навколишнє природне середовище,
своєчасного виявлення негативних
наслідків, їх відвернення та подолання
виробники відходів, їх власники, а
також центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері охорони навколишнього
природного середовища, обласні,
Київська та Севастопольська міські
державні адміністрації, а на території
Автономної Республіки Крим - орган
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань охорони
навколишнього природного середовища
здійснюють моніторинг місць утворення,
зберігання і видалення відходів.
Моніторинг місць утворення, зберігання
і видалення відходів є складовою
єдиної системи державного моніторингу
навколишнього природного середовища.

За своїм призначенням аварійний амбар
(як окремий об'єкт) не потребує окремих
спостережень за його впливом на
компоненти довкілля, оскільки,
по-перше: можливий вплив амбару
враховується у результатах
моніторингу по Качанівському ЦПГ і
ЦПСН в цілому, а по-друге: амбар не є
місцем утворення, зберігання і
видалення відходів у розумінні ст. 29
Закону України „Про відходи", оскільки
він безпосередньо не призначений для
зберігання відходів, а лише слугує для
тимчасового надходження та
короткочасного зберігання (на період
часу, який потрібен для звільнення
амбару) надлишкової кількості рідини з
каналізаційної мережі.

Копією звіту про надання
науково-технічних послуг від 19.12.2013
року підтверджено проведення
моніторингу стану підземної
гідросфери на території цехів
Качанівського ГПЗ (КЦПГ та ЦПСН,ГРЦПГ,
АЦКіПГ), в тому числі і в районі
розташування аварійного амбару (т.1,
а.с.152-157).

Суд також не погоджується із
висновками Державної екологічної
інспекції у Сумській області щодо
порушення підприємством Порядку
видалення дерев, кущів, газонів та
квітників у населених пунктах,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 1045 від 01.08.2006 року
(т.1, а.с.77).

Зокрема, під час обстеження території
підприємства було встановлено факт
самовільного видалення (без дозвільних
документів) біля цеху електродільниці
Качанівського ГПЗ ПАТ «Укрнафта» трьох
сироростучих дерев яблуні, розмірами
пенька 26см, 31см та 34 см, що заподіяло
шкоду зеленим насадженням в загальному
розмірі 3250грн.

Статтею 40 Закону України «Про
рослинний світ» від 09.04.1999 року N 591-XIV
передбачено, що відповідальність за
порушення законодавства про рослинний
світ несуть особи, винні у
протиправному знищенні або
пошкодженні об'єктів рослинного

світу.

Проте, позивач не допускав порушення
вказаної норми закону з огляду на
наступне.

Пунктом 1 Порядку видалення дерев,
кущів, газонів та квітників у населених
пунктах, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 1045 від
01.08.2006 року передбачено, що цей Порядок
визначає процедуру видалення дерев,
кущів, газонів і квітників (далі -
зелені насадження) на території
населеного пункту.

Відповідно до розпорядження Голови
Районної державної адміністрації від
04.06.2008 року за № 330 Відкритому
акціонерному товариству „Укрнафта" в
особі Качанівського газопереробного
заводу надано в оренду земельні
ділянки загальною площею 15,6057 га
(угіддя - забудовані землі, в т.ч. землі
промисловості) для розміщення та
обслуговування Качанівського
газопереробного заводу за межами
населених пунктів на території
Малопавлівської сільської ради
Охтирського району Сумської області
(т.1, а.с.158-162), тому дія вищезазначеного
Порядку не поширюється на випадки
видалення зелених насаджень (дерев,
кущів, газонів і квітників) на
території, що використовується
позивачем.

Пунктом 17 оскаржуваного припису
Качанівський ГПЗ ПАТ „Укрнафта"
зобов'язано провести консервацію
свердловин відповідно до діючого
законодавства з метою недопущення
забруднення підземних вод (т.1, а.с.73-74,
86), проте в даному випадку підстави для
консервації свердловин відсутні,
оскільки відповідно до ст.1 Водного
кодексу України водокористування -
використання вод (водних об'єктів) для
задоволення потреб населення,
промисловості, сільського
господарства, транспорту та інших
галузей господарства, включаючи право
на забір води, скидання стічних вод та
інші види використання вод (водних
об'єктів); водний об'єкт - природний або
створений штучно елемент довкілля, в
якому зосереджуються води (море, річка,
озеро, водосховище, ставок, канал,
водоносний горизонт); водоносний
горизонт - однорідна пластова товща
гірських порід, де постійно
знаходяться води; забір води - це
вилучення води з водного об'єкта для
використання за допомогою технічних
пристроїв або без них.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.48 Водного кодексу
України спеціальне водокористування -
це забір води з водних об'єктів із
застосуванням споруд або технічних
пристроїв, використання води та
скидання забруднюючих речовин у водні
об'єкти, включаючи забір води та
скидання забруднюючих речовин із
зворотними водами із застосуванням
каналів. Спеціальне водокористування
здійснюється юридичними і фізичними
особами насамперед для задоволення
питних потреб населення, а також для
господарсько- побутових, лікувальних,
оздоровчих, сільськогосподарських,
промислових, транспортних,
енергетичних, рибогосподарських та
інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування
здійснюється на підставі дозволу (ч. 1
ст.49 Водного кодексу України).

Так, на виконання вказаних вимог закону
позивач здійснює діяльність по забору
води з підземного джерела
(артсвердловини) з дебетом від 240
кубометрів на добу на підставі дозволу
на спеціальне водокористування,
забираючи та використовуючи воду з
артезіанської свердловини для
задоволення власних господарських та
питних потреб, тобто здійснює
спеціальне водокористування,
відповідно до умов та в межах наданого
спеціального дозволу.

Чинний Водний кодекс України не
передбачає як умову для здійснення
водокористувачем забору води з
підземних джерел обов'язкову наявність
у нього також спеціального дозволу на
користування ділянкою надр.

Надра - це частина земної кори, що
розташована під поверхнею суші та дном
водоймищ і простягається до глибин,
доступних для геологічного вивчення та
освоєння (ст.1 Кодексу України про
надра).

Статтею ст.14 Кодексу України про надра
визначено види користування надрами,
зокрема надра надаються у користування
для: геологічного вивчення, в тому
числі дослідно-промислової розробки
родовищ корисних копалин
загальнодержавного значення;
видобування корисних копалин;
будівництва та експлуатації підземних
споруд, не пов'язаних з видобуванням
корисних копалин, у тому числі споруд
для підземного зберігання нафти, газу
та інших речовин і матеріалів,
захоронення шкідливих речовин і
відходів виробництва, скидання стічних
вод; створення геологічних територій
та об'єктів, що мають важливе наукове,
культурне, санітарно-оздоровче
значення (наукові полігони, геологічні
заповідники, заказники, пам'ятки
природи, лікувальні, оздоровчі заклади
та ін.); виконання робіт (здійснення
діяльності), передбачених угодою про
розподіл продукції; задоволення інших
потреб.

Частиною 1 ст.23 Кодексу України про
надра передбачено право
землевласників і землекористувачів в
межах наданих їм земельних ділянок без
спеціальних дозволів та гірничого
відводу видобувати для своїх
господарських і побутових потреб
корисні копалини місцевого значення і
торф загальною глибиною розробки до
двох метрів, підземні води для власних
господарсько-побутових потреб,
нецентралізованого та
централізованого (крім виробництва
фасованої питної води)
господарсько-питного водопостачання,
за умови що продуктивність водозаборів
підземних вод не перевищує 300 кубічних
метрів на добу, та використовувати
надра для господарських і побутових
потреб.

Як зазначалося вище, продуктивність
водозаборів підземних вод позивачем із
артскважини не перевищує 300 кубічних
метрів на добу та використовується
виключно на власні потреби. Обсяги
водокористування фіксуються засобом
обліку лічильником.

Отже, позивач користується земельною
ділянкою на праві постійного
землекористування, має дозвіл на
спеціальне водокористування,
водокористування його полягає у
задоволенні власних потреб і його
ліміт забору води складає не більше 240
кубометрів води на добу, що не
перевищує 300 кубічних метрів на добу,
передбачених ст.23 Кодексу України «Про
надра» (т.1, а.с.21-29).

Враховуючи викладене, висновок
посадових осіб відповідача про
порушення позивачем вимог ст.ст.19,23
Кодексу України про надра щодо
відсутності у позивача спеціального
дозволу на користування надрами та
проведення консервації свердловин є
безпідставним, а пункт 17 припису -
таким, що має бути скасований.

Разом з цим, варто відмітити, що в
Кодексі України про надра від 27.07.1994
року N 132/94-ВР відсутня стаття 105, на яку
посилається відповідач у своєму
приписі від 15.07.2014 року №158/02-16.

Суд також не погоджується з висновками
інспекторів з охорони навколишнього
природного середовища Сумської
області в частині забруднення
позивачем двох земельних ділянок
площами 20кв та 25 квм, а саме при
обстеженні прилеглої території
Качанівського ГПЗ в кв.25 виділ 2
Грунського лісництва в урочищі
«Обертень» було виявлено металевий
колодязь невідомого походження, в який
збирається невідома рідина по запаху
та консистенції схожа на
нафтопродукти. Поблизу колодязя наявна
труба, через яку рідина, схожа на
нафтопродукти, відводиться до штучно
створеного заглиблення на рельєфі, з
якого після відстоювання витікає
струмок (т.1, а.с.76, зворотній бік).

Однак, такі висновки щодо порушення
Качанівським газопереробним заводом
ст.ст. 96,167 Земельного кодексу України,
ст.70 Водного кодексу України та ст.50
Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища»
є передчасними, оскільки місце
розташування металевого колодязю, на
яке вказують перевіряючі, знаходиться
поза межами Качанівського ГПЗ і не є
прилеглою територією заводу.

Про передчасність цих висновків
свідчить і зміст самого акту планової
перевірки від 09.07.2014 року, в якому
йдеться про виявлення «металевого
колодязя невідомого походження», а не
колодязя, що має безпосереднє
відношення до виробничої діяльності
позивача, тобто відсутні належні
докази того, що забруднення земельних
ділянок, розташованих на території
лісництва в урочищі «Обертень»,
рідиною, схожою на нафтопродукти,
відбулося саме внаслідок недотримання
Качанівським ГПЗ вимог законодавства у
сфері охорони земель від забруднення
небезпечними речовинами.

Тому пункт 18 припису про проведення
робіт щодо ліквідації виявленого
забруднення в урочищі „Обертень" та
пункт 19 припису, де зазначено про
недопущення забруднення земель та
підземних вод в урочищі „Обертень",
підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно із частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною першою статті 69 КАС України
передбачено, що доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Статтею 70 КАС України визначено, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Частиною 2 статті 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, суд перевіривши матеріали
справи, оцінивши надані докази, дійшов
висновку, що позовні вимоги ПАТ
«Укрнафта» в особі Качанівського
газопереробного заводу обґрунтовані
та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "Укрнафта" в
особі Качанівського газопереробного
заводу до Державної екологічної
інспекції у Сумській області про
визнання протиправними та скасування
пунктів 2,4,5,7,8,9,10,11,12,13,13-1,14,15,16,17,18,19
припису від 15.07.2014 року №158/02-16
-задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
пункти 2,4,5,7,8,9,10,11,12,13,13-1,14,15,16,17,18,19
припису від 15.07.2014 року №158/02-16,
винесеного Державною екологічною
інпекцією України у Сумській області
.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства "Укрнафта" в особі
Качанівського газопереробного заводу
(пров. Несторівський,3-5, м. Київ,
Шевченківській район, 04053, код 00135390)
судовий збір у розмірі 73грн.08
коп.(сімдесят три грн.08коп.).

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та
підписано 14.11.2014 року.

Суддя (підпис)
О.О. Осіпова

З оригіналом згідно

Суддя
О.О. Осіпова