Справа № 825/2499/14
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/2499/14
Головуючий у 1-й інстанції: Скалозуб
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Василенка Я.М., Шурка О. І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Києві справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничого підприємства
«Пожспецмаш» до Прилуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Чернігівської області ГУ Міндоходів у
Чернігівській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничого підприємства
«Пожспецмаш» на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 01.09.2014 року,
-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Прилуцької ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області про
визнання протиправним та скасувати
податкового повідомлення-рішення від
29.04.2014 року № /918.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 01.09.2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову як таку, що
прийнята з порушенням норм
матеріального права та винести нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

В судове засідання учасники процесу не
з'явились, повідомлені належним чином
про час та місце апеляційного розгляду,
що не перешкоджає вирішенню спірного
питання відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС
України.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України, суд
апеляційної інстанції скасовує
рішення суду першої інстанції та
ухвалює нове якщо встановить порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
«ВП «Пожспецмаш» є юридичною особою,
26.05.2009 року зареєстроване виконавчим
комітетом Прилуцької міської ради,
включене до ЄДРПОУ, взято на податковий
облік в Прилуцькій ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області 27.05.2009 року за № 2343 та
зареєстроване у якості платника
податку на додану вартість 22.02.2012 року.

Відповідно до наказу начальника
Прилуцької ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області від
10.04.2014 року №299 проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ВП
«Пожспецмаш» (код за ) з
питань дотримання вимог податкового та
іншого законодавства під час
здійснення фінансово-господарських
взаєморозрахунків з ТОВ «Компанія
«Брайт-Україна» () за
червень, липень 2011 року.

Копія наказу Прилуцької ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки від
10.04.2014 року № 299 та письмове
повідомлення про дату початку та місце
проведення перевірки від 10.04.2014 року №
4219/22-01 надіслано ТОВ «ВП «Пожспецмаш»
поштою рекомендованим листом із
повідомленням про вручення.

Документальна перевірка проводилась з
10.04.2014 року по 16.04.2014 року, про що
складено акт від 18.04.2014 року № 228/22/36459962,
яким встановлено порушення:

- ч. 1 ст. 203, 216, 662, 655, 658 ЦК України в
частині недодержання вимог зазначених
статей в момент вчинення правочинів,
які не спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
по правочинах, здійснених ТОВ «ВП
«Пожспецмаш» з зазначеними у акті
перевірки постачальниками;

- п. 44.1 ст. 44 , п. 198.1, п. 198.2 , п. 198.6 ст. 198 ПК
України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із
змінами та доповненнями), в результаті
чого завищено залишок від'ємного
значення, якій після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
звітного періоду у сумі 59130 грн., у т.ч.
за липень 2011р. у сумі 59130 грн.

На підставі акту перевірки від 18.04.2014
року № 228/22/36459962 Прилуцькою ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області прийняте
податкове повідомлення-рішення від
29.04.2014 № /918, яким зменшено розмір
від'ємного значення податку на додану
вартість на суму 59130,00 грн.

Вважаючи дії відповідача
неправомірними, а оскаржуване
повідомлення-рішення незаконним
позивач звернувся до суду за захистом
своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи колегія суддів виходить з
наступного.

Згідно з п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України
податковий кредит - це сума, на яку
платник. податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України визначено
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Так, п.198.2 ст.198 ПК України визначено, що
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше; дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з: -
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; - придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими п.
201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Пунктом 201.6 ст. 201 ПК України
передбачено, що податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Таким чином, податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Водночас, за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі,
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Колегія суддів зазначає, що наявність
належно оформлених документів, які
відповідно до законодавства необхідні
для віднесення певних сум до
податкового кредиту, наприклад,
податкових накладних, не є безумовною
підставою для визначення податкового
кредиту з податку на додану вартість,
якщо відомості, які містяться в таких
документах, не відповідають дійсності,
зокрема, у випадку не здійснення самих
операцій.

Відповідно до листа Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011 року, з метою встановлення факту
здійснення господарської операції,
формування витрат для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або податкового кредиту з
податку на додану вартість судам
належить з'ясувати, зокрема, рух
активів у процесі здійснення
господарської операції, установлення
спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції та
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг), понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
платника податку.

Будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Як на підставу для прийняття
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення відповідач
зазначає відсутність, на його думку,
документів підтверджуючих
фінансово-господарські операції
позивача з його контрагентом ТОВ
«Компанія «Брайт-Україна».

Вказані доводи відповідача
спростовуються наявними у справі
документами.

З матеріалів справи вбачається, що
видами діяльності, які мав право
здійснювати ТОВ «ВП «Пожспецмаш» за
період, що перевірявся були: 29.10
Виробництво автотранспортних засобів;
29.20 Виробництво кузовів для
автотранспортних засобів, причепів і
напівпричепів; 45.11 Торгівля
автомобілями та легковими
автотранспортними засобами;
49.41Вантажний автомобільний транспорт.

Прилуцькою ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області
встановлено, що за червень, липень 2011
року ТОВ «ВП «Пожспецмаш»
задекларовано податкового кредиту по
ПДВ у сумі 1331259 грн.

Перевіркою повноти визначення
податкового кредиту під час здійснення
фінансово-господарських
взаєморозрахунків з ТОВ «Компанія
«Брайт-Україна» за червень, липень 2011
року встановлено їх завищення в сумі
59130 грн., у т.ч.: червень 2011 року у сумі 31270
грн., липень 2011 року у сумі 27860 грн.

Свої висновки Прилуцька ОДПІ ГУ
Міндоходів у Чернігівській області
мотивує тим, що господарські операції
між ТОВ «ВП «Пожспецмаш» та ТОВ
«Компанія «Брайт-Україна» не мали на
меті настання реальних наслідків,
оскільки попередніми посередниками у
ланцюгу постачання товарів було
допущено порушення податкового
законодавства.

Відповідно довідки від 24.02.2012 року №
566/232/31941195 встановлено, що ТОВ «Компанія
«Брайт-Україна» порушено ст. 203, ч. 1 ст.
207, п. 1,2 ст. 215, ч. 1 ст. 216, ЦК України в
частині недодержання вимог значених
статей в момент вчинення правочинів,
які не спрямовані на реальне настання
правових слідків, що обумовлені ними по
правочинах, здійснених ТОВ «Компанія
«Брайт-Україна» з стачальниками ТОВ
«Трубопласт Україна» (код 37189531), ПП
«ОВД-Трейд» (код 37091177).

Разом з тим, Прилуцька ОДПІ ГУ
Міндоходів у Чернігівській області
зазначає, що в ході проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки встановила, що відповідно
реквізитів податкових накладних, які
надані до перевірки ТОВ «ВП
«Пожспецмаш» (Покупець) уклало договір
купівлі-продажу від 20.05.2011 року № 13 з
ТОВ «Компанія «Брайт-Україна» () (Продавець), відповідно до
якого ТОВ «Компанія «Брайт-Україна»
відвантажило продукцію ТОВ «ВО
«Пожспецмаш».

З матеріалів справи вбачається, що
оплата за отримані товари
здійснювалась шляхом перерахування
коштів з розрахункових рахунків.
Розрахунки за придбані ТМЦ у ТОВ
«Компанія «Брайт-Україна»
здійснювались, відповідно платіжних
доручень на загальну суму 339131,76 грн.

На підтвердження факту
транспортування товару придбаного у
ТОВ «Компанія «Брайт-Україна»
позивачем були надані подорожні листи
вантажного автомобіля, які
підтверджують факт перевезення.

Перевезення придбаних у ТОВ «Компанія
«Брайт-Україна» товарів здійснювалась
автомобільним транспортом, який
позивач використовує у своїй
господарській діяльності і для власних
потреб.

Відсутність у позивача
товарно-транспортних накладних, в
даному випадку, є правомірною,
оскільки, їх наявність у випадку
перевезення вантажу для власних потреб
законодавством не передбачена.

При здійсненні господарських операцій
між ТОВ «ВП «Пожспецмаш» та ТОВ
«Компанія «Брайт-Україна» було
отримано товар з метою використання
його у господарській діяльності,
сплачено податок на прибуток та
податок на додану вартість в ціні
вказаного товару, що підтверджено
належними первинними бухгалтерськими
документами, які надали підприємству
право на включення до податкового
кредиту з податку на додану вартість
суму податку, сплаченого в ціні
придбаних товарів.

Відтак, відповідачем не надано доказів,
які б свідчили про наявність обставин,
що виключають обґрунтованість
заявленої позивачем податкової вигоди
- як-то безтоварний характер здійснених
операцій, а тому позивачем були
виконані передбачені законодавством
вимоги для підтвердження включення
відповідних витрат до складу валових
витрат та права на отримання
податкового кредиту.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем на підтвердження обставин
реальності здійснення господарських
операцій з контрагентами було надано
копії наступних документів: договору
від 20.05.2011 року №13; видаткових
накладних від 25.07.2011 року №1, від 29.06.2011
року №2; прибуткових ордерів від 25.07.2011
року №ВП-01774, від 29.06.2011 року №ВП-01536;
подорожніх листів від 28.06.2011 року №257 та
від 21.07.2011 року №054604, книги реєстрації
довіреностей; актів списання від 30.09.2011
року №8529, від 01.09.2011 року №8474, від 30.09.2011
року №8517, від 31.08.2011 року №7353, від 31.08.2011
року №7366, від 31.08.2011 року №7230; накладних
на переміщення товару від 07.07.2011 року
№2304, від 30.08.2011 року №2866, від 28.09.2011 року
№3251.

Отже, позивачем доведено реальне
здійснення господарських операцій та
правомірне формування витрат для цілей
визначення податкового кредиту.

Проте, суд першої інстанції не дослідив
надані позивачем докази, а також
обставини, що підтверджують або
спростовують реальність здійснення
господарських операцій між позивачем
та його контрагентами.

Вказані обставини відповідно до ч. 1 ст.
138 КАС України входять до предмета
доказування при розгляді судом даної
категорії адміністративних спорів.

Надання податковому органу належним
чином оформлених документів,
передбачених законодавством про
податки та збори, з метою одержання
податкової вигоди є підставою для її
одержання, якщо податковий орган не
встановив та не довів, що відомості, які
містяться в цих документах, неповні,
недостовірні та (або) суперечливі, є
наслідком укладення нікчемних
правочинів або коли відомості
ґрунтуються на інших документах,
недійсність даних в яких установлена
судом.

Вищевикладене судом першої інстанції
не було враховано під час вирішення
справи по суті, що свідчить про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права
та є підставою для скасування рішення.

Перевіривши мотивування судового
рішення та доводи апеляційної скарги,
відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо справедливого судового
розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України,
відповідно до якої суд застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212,
254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України «Про судове рішення в
адміністративній справі» від 20.05.2013
року № 7 колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничого підприємства
«Пожспецмаш» на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 01.09.2014 року
по справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробничого
підприємства «Пожспецмаш» до
Прилуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Чернігівської
області ГУ Міндоходів у Чернігівській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 01.09.2014 року -
скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничого об'єднання «Пожспецмаш» -
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Прилуцької об'єднаної державної
податкової інспекції головного
управління Міндоходів Чернігівської
області від 29.04.2014 року №/918.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, тобто з
09.12.2014 року, шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
Я.М. Василенко

О.І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено
09.12.2014 року.

Головуючий суддя

Кузьменко В. В.

Судді:

Василенко Я.М.

Шурко О.І.