Справа № 804/14116/13-а
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2014 рокусправа № 804/14116/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Уханенка С.А.

суддів:
Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
головного управління Міністерства
доходів і зборів у Дніпропетровській
області на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2013
р. по справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Екол" до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень ,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2013 року позивач звернувся з
позовом до суду, в якому просив визнати
протиправним та скасувати податкове -
повідомлення рішення від 16 жовтня 2013
року № Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів у
Дніпропетровській області, що винесено
на загальну суму 59 893,00 грн., у тому числі
47 914, 00 грн. за основним платежем, 11 979
грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями; визнати протиправним та
скасувати податкове - повідомлення
рішення від 16 жовтня 2013 року №
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів у
Дніпропетровській області, зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі 534
грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
грудня 2013 р. адміністративний позов
задоволено повністю. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міністерства
доходів у Дніпропетровській області
від 16 жовтня 2013 року № на
загальну суму 59 893,00 грн., з яких 47 914, 00
грн. за основним платежем, та 11979 грн. -
за штрафними (фінансовими) санкціями.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів у
Дніпропетровській області від 16 жовтня
2013 року № яким, зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 534 грн.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржувану
постанову, та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог повністю.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
товариство з обмеженою
відповідальністю "Екол" 19.03.1993 року
зареєстроване як юридична особа
виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради, що
підтверджується довідкою з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України Серії АА № 798817.

Посадовою особою 03.09.2013 року на
підставі наказу про здійснення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ "Екол" ()
від 02.09.2013 року за № 251, згідно із пп.78.1.1,
п.78.1, та відповідно до п. 79.1, п. 79.2 ст.79
Податкового кодексу України проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ПП "Екол" () з
питань дотримання вимог податкового
законодавства України під час
здійснення взаємовідносин з ПП
"Реагентснаб-Д" () за
період січень 2012 року, березень 2012 року,
травень 2012 року,червень 2012 року, липень
2012 року, серпень 2012 року, вересень 2012
року, жовтень 2012 року, листопад 2012 року
їх реальності та повноти відображення
в обліку, за результатами якої складено
акт № 448/22-5/19439081 від 03.09.2013 року.

На підставі вказаного акту перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення - рішення від 16 жовтня 2013
року № Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів у
Дніпропетровській області, що винесено
на загальну суму 59 893,00 грн., у тому числі
47 914, 00 грн. за основним платежем, 11 979
грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями; визнати протиправним та
скасувати податкове - повідомлення
рішення від 16 жовтня 2013 року №
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів у
Дніпропетровській області, зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі 534
грн.

За висновками акту перевірки
податковим органом встановлені
наступні порушення: п.198.2, п.198.3, п.198.6
ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового Кодексу
України від 02.12.10р. за № 2755-VI (із змінами
та доповненнями), в результаті чого
занижено податок на додану вартість на
загальну суму 47913,66 грн., у т.ч. по
періодам:

- у січні 2012 року на суму 5362,9 грн.;

- у березні 2012 року на суму 5466,58
грн.;

- у травні 2012 року на суму 7974,50 грн.;

- у червні 2012 року на суму 3621,83 грн.;

- у липні 2012 року на суму 7334,25 грн.;

- у серпні 2012 року на суму 4626,42 грн.;

- у вересні 2012 року на суму 3641,40
грн.;

- у жовтні 2012 року на суму 3680,33 грн.;

- у листопаді 2012 року на суму 4380,20
грн.;

- у грудні 2012 року на суму 1825,25 грн..

Такі висновки податкового органу
ґрунтуються на незаконному формуванні
позивачем податкового кредиту за
наслідками господарських операцій з
контрагентом на підставі договору,
укладеного без мети реального настання
правових наслідків.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем сформовано податковий
кредит на підставі належно оформлених
первинних документів, виданих йому
контрагентами у перевіряємому періоді.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції виходячи з
наступного.

Відповідно до п.198.1. ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій,
зокрема, з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пунктів 198.2, 198.3. ст.198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 93.1 статті 193 цього
Кодексу, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Правовий аналіз наведених норм дає
підстави колегії суддів вважати, що
юридичні наслідки у вигляді виникнення
права платника податку на податковий
кредит можуть мати лише реально
вчинені господарські операції з
придбання товарів, послуг чи основних
фондів з метою використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності,
підтверджені належним чином
оформленими документами.

Пунктом 200.1 ст. 200 Податкового кодексу
України встановлено, що сума податку,
що підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Згідно п. 200.3 та п. 200.4 ст. 200 Податкового
кодексу України при від'ємному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Виходячи зі змісту викладених норм,
платник податків має право на бюджетне
відшкодування стосовно тієї суми
податку на додану вартість, яка
фактично сплачується ним у попередніх
податкових періодах постачальникам, що
відповідає загальному поняттю
відшкодування як компенсації
понесених витрат.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи, що
між ПП "Реагентснаб-Д" (Продавець) та -
ТОВ "Екол" (Покупець), укладено договір
№ 05/01 від 05.01.2012 р., за умовами якого
Продавець зобов'язується передати у
власність Покупця, а останній
зобов'язується прийняти товар та
оплатити товар на умовах, визначених
договором.

На виконання умов договору, поставки
хімічної сировини - неонола
відбувались відповідно до
специфікацій № 1-22. Поставки зазначеної
сировини відбувались із повним та
належним оформленням первинної
документації. Зазначене
підтверджується специфікаціями,
видатковими та податковими накладними,
наявними в матеріалах справи, що також
не заперечується податковим органом.

Податкові накладні отримані позивачем
від контрагента ПП "Реагентснаб-Д"
відображені у повному обсязі у
деклараціях з податку на додану
вартість та у додатку №5 до декларації.
Суми ПДВ у додатку №5 декларацій
співпадають із сумами реєстру виданих
податкових накладних та включені до
декларацій з податку на додану
вартість.

Вказана хімічна речовина необхідна для
виготовлення добавок для гальваніки, з
цією метою між ТОВ "Екол" та ТОВ
"Дніпропетровська хімічна компанія"
укладено договір № 1 від 04.01.2012 року про
надання послуг по переробці сировини.
Подальшу реалізацію сировини було
здійснено на заводи.

Позивач сплачував кошти за товар
відповідно до рахунків ПП
"Реагентснаб-Д" про що свідчать
банківські виписки.

Отже, досліджені судом першої
інстанції первинні документи
розкривають зміст господарських
операцій, підтверджують рух активів
позивача та отримання ним реального
результату в процесі господарської
діяльності, тому колегія суддів вважає,
що ТОВ "Екол" сформувало податковий
кредит з податку на додану вартість
відповідного періоду, за результатом
проведення господарських операцій із
вказаним контрагентом з дотриманням
вимог Податкового кодексу України.

Крім того, як вбачається з акту
перевірки, висновок податкового органу
сформований на підставі висновків Акту
від 26.02.2013 року №859/22-4/35042458 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ПП "Реагентснаб-Д", яким
встановлено здійснення ПП
"Реагентснаб-Д" правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
наслідків.

Водночас, відповідачем не наведено
доводів та не подано доказів, які
безспірно б підтверджували
недобросовісність саме позивача, як
платника податків таабо свідчили про
його обізнаність щодо протиправного
характеру діяльності названих
постачальників.

Висновки Акту щодо контрагента
позивача щодо відсутності можливості
здійснювати господарську діяльність,
відсутності необхідних умов для
досягнення результатів економічної
діяльності не є підставою для
позбавлення позивача права на
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість, оскільки
невиконання свого зобов'язання однією
із сторін господарських відносин не
може вважатись підтвердженням
наявності мети ухилення від сплати
податків та отримання податкової
вигоди іншою стороною.

Чинне законодавство не зобов'язує
платника податків перевіряти
безпосереднього контрагента на
предмет виконання ним вимог
податкового законодавства перед тим,
як відносити відповідні суми витрат до
валових витрат.

Тобто, добросовісний платник податків
не має зазнавати негативних наслідків
через порушення з боку його
контрагента.

Таким чином, висновки податкового
органу, мають характер припущень та є
необґрунтованими, а відтак, не можуть
бути покладені в основу спірних
податкового повідомлення-рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги висновки
суду першої інстанції не спростовують,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд , -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
головного управління Міністерства
доходів і зборів у Дніпропетровській
області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
грудня 2013 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з моменту її
виготовлення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала виготовлена
03.12.2014 року.

Головуючий:
С.А. Уханенко

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
Ю.М. Дадим