Справа № 806/5292/14
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2014-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2014 року
м. Житомир

справа № 806/5292/14

категорія 11.5

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Семенюка М.М.,

з участю секретаря судового засідання
Лисайчука А.О.,

представника позивача Судейка В.І.,
представника відповідача Головні О.В.,

представника третьої особи Отрох А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі
адміністративну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Верстатуніверсалмаш" до
Корольовського відділу державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції, треті
особи - Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області, Управління Пенсійного фонду
України в м. Житомирі Житомирської
області, про визнання дій
неправомірними, визнання
протиправними та скасування постанов,
зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати неправомірними дії
Корольовського відділу державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції щодо
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження від 11.11.2014 року
ВП № 45416910 та постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони нього
відчуження від 11.11.2014 року, одночасно
просив визнати протиправними та
скасувати зазначені постанови. Також
просив, зобов'язати відповідача вжити
необхідних дій щодо виключення з
Державного реєстру обтяжень
інформації щодо арешту майна
товариства.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що постанови від 11.11.2014 року є
протиправними та такими, що підлягають
скасуванню, оскільки державний
виконавець Корольовського відділу
державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції в порушення ст. 21 Закону
України "Про виконавче провадження", у
зв'язку з існуванням зведеного
виконавчого провадження № 659/12 від
11.03.2014 року, не передав на виконання до
відділу примусового виконання рішень,
за заявою позивача та відповідно до
вказаної статті, виконавче провадження
на виконання якого прийнято
оскаржувані постанови. Разом з тим,
позивач зазначає, що був позбавлений
можливості самостійно виконати
рішення у строк до семи днів з моменту
винесення оскаржуваних постанов,
оскільки зазначені постанови були ним
отримані лише 17.11.2014 року, тобто у день
коли закінчувався строк для
самостійного виконання.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримав у повному обсязі з підстав
викладених у позовній заяві, позов
просив задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача адміністративний позов не
визнав з підстав, викладених у
письмових запереченнях на позовну
заяву (а.с.42-47). Також пояснив, що
оскаржувані постанови прийнято в
порядку встановленому Закону України
"Про виконавче провадження".

Представник Управління Пенсійного
фонду України в м. Житомирі
Житомирської області проти
задоволення позову заперечував.

Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області, будучи належним
чином повідомлене про час та місце
розгляду справи, явку свого
представника в судове засідання не
забезпечило.

Заслухавши пояснення представників
сторін, проаналізувавши наявні в
матеріалах справи докази, суд
приходить до висновку, що позов
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку, визначено Законом України "Про
виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999
року із наступними змінами (далі -
Закон).

Встановлено, що державним виконавцем
Корольовського відділу Державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції 11.11.2014 року
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа № 2738 по справі №
806/1739/14, виданого 14.10.2014 року
Житомирським окружним
адміністративним судом, у якій вказано
про необхідність боржнику - ПАТ
"Верстатуніверсалмаш", самостійно
виконати рішення у строк до 17.11.2014 року
(включно) (а.с. 51).

11 листопада 2014 року державним
виконавцем Корольовського відділу
Державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції винесено постанову про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, відповідно до якої
накладено арешт на все майно, що
належить боржнику: ПАТ
"Верстатуніверсалмаш" та внесено
відомості про арешт до Державного
реєстру обтяжень рухомого майна та
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно (а.с.52).

Перевіряючи спірні постанови на
відповідність приписам частини 3
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про виконавче провадження", виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно із частиною 2 статті 25 Закону,
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Згідно із частинами 1-4 статті 57 Закону
України "Про виконавче провадження",
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

З аналізу правових норм, суд приходить
до висновку, що арешт на майно боржника,
може здійснюватися як під час
відкриття виконавчого провадження, так
і в процесі здійснення інших
виконавчих дій.

Так, 11.11.2014 року до Корольовського
відділу ДВС надійшла заява управління
Пенсійного фонду України в місті
Житомирі Житомирської області №18933/07
про відкриття виконавчого провадження,
в якій стягувач просив відкрити
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа №2738/14 від 14.10.2014 року,
виданого Житомирським окружним
адміністративним судом, про стягнення
з ПАТ "Верстатуніверсалмаш"
заборгованості в розмірі 104565,24 грн. У
заяві стягувач також просив одночасно
з винесенням постанови про відкриття
виконавчого провадження накласти
арешт на все майно боржника (а.с. 48). Того
ж дня, державним виконавцем
Корольовського відділу ДВС було
винесено оскаржувані постанови.

Частиною 5 статті 25 Закону України "Про
виконавче провадження" визначено, що
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові. При цьому,
відповідно до ч. 1 статті 31 Закону, копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження, що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Суд зазначає, що постанови про
відкриття виконавчого провадження, про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження були
направлені боржнику рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
поштового відправлення. Відповідно до
відомостей, що містяться у поштовому
повідомленні, копія якого надана до
матеріалів справи, лист було отримано
представником боржника 14.11.2014 року.
Разом з цим суд не приймає доводи
позивача, наведені в позовній заяві,
щодо того, що зазначені постанови ним
були отримані лише 17.11.2014 року, що
позбавило товариство можливості
самостійно виконати постанову про
відкриття виконавчого провадження .

Також суд вважає за необхідне
зазначити, що у разі, якщо копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження одержана боржником
несвоєчасно, внаслідок чого боржник
був позбавлений можливості
добровільно виконати рішення у
встановлений державним виконавцем
строк, за письмовою заявою боржника при
підтвердженні факту несвоєчасного
одержання вказаної постанови
державний виконавець відкладає
провадження виконавчих дій у порядку,
встановленому ст. 35 Закону України "Про
виконавче провадження", та поновлює
боржнику строк для добровільного
виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону,
у разі якщо в органі державної
виконавчої служби відкрито кілька
виконавчих проваджень про стягнення
коштів з одного боржника, вони
об'єднуються у зведене виконавче
провадження і на майно боржника
накладається арешт у межах загальної
суми стягнення, виконавчого збору і
можливих витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій.

Підпунктом 3.8.1 пункту 3.8 "Інструкції з
організації примусового виконання
рішень", затвердженої наказом
Міністерства юстиції України №512/5 від
02.04.2012, в редакції наказу № 113/5 від 20.01.2014
встановлено, що виконання зведеного
виконавчого провадження
розпочинається постановою про
об'єднання виконавчих проваджень у
зведене виконавче провадження. Про
приєднання виконавчого провадження до
зведеного виконавчого провадження
виноситься постанова, копія якої
зберігається у зведеному виконавчому
провадженні. Виконавчі провадження
щодо одного боржника об'єднуються у
зведене виконавче провадження або
приєднуються до зведеного виконавчого
провадження не пізніше наступного
робочого дня після закінчення строку,
наданого боржнику для самостійного
виконання.

На виконання зазначених норм,
державним виконавцем після закінчення
строку для самостійного виконання
рішення, 18.11.2014 року винесено постанову
про приєднання виконавчого
провадження № 45416910 до зведеного
виконавчого провадження № 659/12 (код
ЄДРВП 42473102) (а.с.59).

Враховуючи наведене суд приходить до
висновку, що державним виконавцем
правомірно, в межах наданих
повноважень винесено оскаржувані
ухвалу про відкритті виконавчого
провадження та про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження.

Щодо твердження позивача, що виконавче
провадження підлягає виконанню
Відділом примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області, суд зазначає
наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті
21 Закону на відділ примусового
виконання рішень управлінь державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, головного управління
юстиції в області, містах Києві та
Севастополі покладається виконання
рішень, за якими сума зобов'язання
становить від трьох до десяти
мільйонів гривень або еквівалентну
суму в іноземній валюті.

Разом з тим, суд зазначає, що в пункті 2
частини 2 статті 21 Закону "Про виконавче
провадження" йдеться не про виконавчі
провадження, а про рішення, тобто
виконавчі документи, за якими сума
зобов'язань становить від трьох до
десяти мільйонів гривень або
еквівалентну суму в іноземній валюті.

Суд зазначає, що стягнення за
виконавчим провадженням №45416910
становить 104565,24 грн., а тому, це
виконавче провадження не підлягає
примусовому виконанню відділом
примусового виконання.

Відповідно до ст. 3 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на встановлені обставини, суд
приходить до висновку про
правомірність постанов державного
виконавця Корольовського відділу
державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції від 11.11.2014 року про відкриття
виконавчого провадження та про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження у виконавчому
провадженні 45416910.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження, якщо апеляційної скарги не
було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
М.М.
Семенюк

Повний текст постанови виготовлено: 10
грудня 2014 р.