Справа № 824/3121/14-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року м.
Чернівці Справа № 824/3121/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Лелюка О.П.,
розглянувши в порядку письмового
провадження справу за позовом
Хотинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Хотинська об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області
звернулась до суду з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог
Хотинська об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області
зазначає, що станом на 23 жовтня 2014 року
за відповідачем рахується
заборгованість по єдиному податку за
вересень-грудень 2013 року та
січень-квітень 2014 року у розмірі 1851,65
грн.

У зв'язку з несплатою відповідачем в
добровільному порядку вказаного
податкового боргу позивач, посилаючись
на норми Податкового кодексу України,
просить суд стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 кошти в
розмірі 1851,65 грн.

Позивач, належним чином повідомлений
про дату, час та місце судового
розгляду, в судове засідання не
з'явився. Разом з цим подав заяву про
розгляд справи у його відсутності в
порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про дату, час та місце
проведення розгляду справи був
належним чином повідомлений. Зокрема,
на його адресу, яка зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, було
направлено ухвалу про відкриття
провадження по справі в якій зазначено
дату, час та місце розгляду справи.
Однак конверт із такою ухвалою
повернувся до суду з відміткою пошти
про не вручення «за зазначеною адресою
не проживає».

Частиною одинадцятою статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, зокрема, у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Враховуючи викладене та на підставі
частин четвертої, шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд визнає за можливим
розглянути справу в порядку письмового
провадження.

Розглянувши наявні у справі матеріали,
всебічно та повно з'ясувавши всі
обставини справи, об'єктивно оцінивши
докази, що мають юридичне значення для
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає
за адресою: АДРЕСА_1; взятий на облік в
Хотинській об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Чернівецькій області
як суб'єкт підприємницької діяльності
з 15 грудня 2006 року за №597,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до заяви про застосування
спрощеної системи оподаткування
обліку та звітності №814/5 від 06 вересня
2012 року відповідач обрав спрощену
систему оподаткування та відноситься
до другої групи платників єдиного
податку зі ставкою податку в розмірі 20%
від розміру мінімальної заробітної
плати.

14 вересня 2012 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_1
зареєстрований Хотинською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Чернівецькій області як платник
єдиного податку, що підтверджується
корінцем свідоцтва Серії Б №331818.

З наданої позивачем довідки про
податковий борг з податків і зборів
(обов'язкових платежів) №261/вн/25-036 від 29
жовтня 2014 року та розрахунку
податкової заборгованості платників
податків №261/вн/25-036 від 29 жовтня 2014 року
вбачається, що станом на 23 жовтня 2014
року за відповідачем рахується
податкова заборгованість у розмірі
1851,65 грн, яка виникла у зв'язку з
несвоєчасною сплатою податкового
зобов'язання по єдиному податку за
вересень-грудень 2013 року та
січень-квітень 2014 року.

Оскільки відповідач в добровільному
порядку суму податкового боргу не
сплатив, позивач звернувся до суду з
цим позовом.

До вказаних правовідносин суд
застосовує такі положення закону та
робить висновки по суті спору.

Пунктом 291.3 статті 291 Податкового
кодексу України передбачено, що
юридична особа чи фізична особа -
підприємець може самостійно обрати
спрощену систему оподаткування, якщо
така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою.

Підпунктом 2 пункту 291.4 статті 291
Податкового кодексу України
передбачено, зокрема, що до другої
групи платників єдиного податку
віднесені фізичні особи - підприємці,
які здійснюють господарську
діяльність з надання послуг, у тому
числі побутових, платникам єдиного
податку та/або населенню, виробництво
та/або продаж товарів, діяльність у
сфері ресторанного господарства, за
умови, що протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

Відповідно до пункту 295.1 статті 295
Податкового кодексу України платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

У відповідності до статті 67
Конституції України кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України визначено,
що податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Підпункт 16.1.4. пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України
передбачає, що платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Згідно пункту 36.1 статті 36 Податкового
кодексу України податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36
Податкового кодексу України
відповідальність за невиконання або
неналежне виконання податкового
обов'язку несе платник податків, крім
випадків, визначених цим Кодексом або
законами з питань митної справи.

Пункт 31.1 статті 31 Податкового кодексу
України визначає, що строком сплати
податку та збору визнається період, що
розпочинається з моменту виникнення
податкового обов'язку платника податку
із сплати конкретного виду податку і
завершується останнім днем строку,
протягом якого такий податок чи збір
повинен бути сплачений у порядку,
визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України
передбачено, що у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

У зв'язку із сформованою
заборгованістю відповідачу було
надіслано податкову вимогу форми «Ф»
№757-17 від 25 вересня 2013 року.

На момент утворення досліджуваних
заборгованостей зазначена податкова
вимога не була відкликана.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового
кодексу України передбачено, зокрема,
що орган стягнення звертається до суду
з позовом про стягнення суми
податкового боргу платника податку -
фізичної особи.

Згідно із пунктом 4 частини третьої
статті 129 Конституції України однією із
основних засад судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною першою статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вказані норми податкового
законодавства та встановлені судом
обставини справи, а також виходячи з
конституційного принципу
обов'язковості сплати податків і
зборів, суд вважає, що позовні вимоги
Хотинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області є обґрунтованими та підлягають
задоволенню повністю.

Керуючись статтями 160 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Хотинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) заборгованість по
єдиному податку з доходів фізичних
осіб у розмірі 1851 (одна тисяча вісімсот
п'ятдесят одна) грн 65 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
О.П. Лелюк