Справа № 161/11256/14-а,2-а/161/494/14
Суддя: Сеник Р.П.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
Справа №
8371/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Сеника Р.П.,

суддів
Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Луцьку Волинської області
на постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 14.08.2014 року
у справі № 161/11256/14-а, 2-а/161/494/14 за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Луцьку Волинської області
про зобов'язання вчинити певні дії на
захист порушених прав, -

В С Т А Н О В
И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до
відповідача із позовом про
зобов'язання вчинити певні дії на
захист порушених прав.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 08
червня 2010 року їй призначено пенсію
державного службовця, та для її
обчислення відповідачу було подано
довідку про складові заробітної плати.
В квітні 2014 року вона звернулась до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії з включенням до заробітку, з
якого обчислювалась пенсія, сум
матеріальної, грошової допомоги із
довідкою встановленої форми. Листом
від 12.05.2014 року в перерахунку пенсії їй
відмовлено. Просить зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
розміру пенсії як державному службовцю
з часу звернення в розмірі 90 %
заробітної плати з урахуванням усіх
видів оплати праці, на які були
нараховані та сплачені страхові внески
(єдиний внесок), включаючи суми
матеріальних допомог, грошової
винагороди, індексації заробітної
плати та інших фактично отриманих сум,
як складових заробітної плати, з яких
проводиться нарахування (чергові
перерахунки) пенсії згідно до норм
чинного законодавства, постанову суду
скерувати до негайного виконання.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 14.08.2014 року
позов задоволено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржив відповідач, подавши на неї
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що не погоджується з рішенням суду
першої інстанції, оскільки дане
рішення винесене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та таке, що неповно відображає
обставини, які мають істотне значення
для даної справи.

Просить скасувати постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 14.08.2014 року та відмовити у
задоволенні позову.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді - доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до переконання, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, що
ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Луцьку з 09.06.2010 року.

Із довідки від 04.04.2014 року № 8
вбачається, що на всі виплати включені
в довідку, нараховано страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а з 01 січня 2011
року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Сума інших
виплат, на які нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а з 01 січня 2011
року єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування становить:
матеріальної допомоги на оздоровлення
7305,30 грн., грошової допомоги за сумлінну
безперервну працю в органах державної
служби в розмірі 5677,62 грн. (а.с. 8-9).

Управління Пенсійного фонду України в
м. Луцьку у своїй відповіді на
звернення № 203/К-01 від 12.05.2014 року,
позивачу було відмовлено у перерахунку
пенсії із посиланням на ст. 33 Закону
України «Про державну службу» та
вказано, що матеріальна допомога та
грошова допомога не належать до
надбавок включених до вищевказаного
закону, а також вказано, що подана нею
довідка не відповідає формі,
передбаченої постановою правління ПФУ
від 14.02.2011 року №5-1.

Задовольняючи у позовних вимогах у
справі, суд першої інстанції виходив з
того, що отримувані застрахованою
особою суми виплат, з яких були
фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне
страхування»нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що до
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії враховуються: суми
виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові внески
в межах встановленої законодавством
максимальної величини заробітної
плати (доходу), з якої сплачуються
страхові внески; суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, отримані ОСОБА_1 суми
виплат, з яких фактично нараховано та
сплачено збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування, повинні
враховуватися в її дохід, як
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати. А
тому суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, щодо задоволення
позову ОСОБА_1

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11).

За приписами частини першої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Луцьку
Волинської області без задоволення.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 14.08.2014 року
у справі № 161/11256/14-а, 2-а/161/494/14 залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, що беруть
участь у справі та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Р.П. Сеник

Судді :
Я.С. Попко

Р.Б. Хобор