Справа № 821/2072/14
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/2072/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Хом'якова В.В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченко К.В.

Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку
письмового провадження в м.Одесі
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 9 липня 2014р.
по справі за адміністративним позовом
Публічного акціонерного товариства
"Сигма" до Державної податкової
інспекції у м.Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014р. ТОВ «Сигма» (далі
Товариство) звернулось в суд із позовом
до Державної податкової інспекції у
м.Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 19.03.2014р. ДПІ була
проведена камеральна перевірка
Товариства щодо даних, задекларованих
у податковій звітності з податку на
додану вартість, яка оформлена актом
№97/21-03-22-04/14120788. В висновках даного акту
зазначено про порушення позивачем
вимог податкового законодавства
України, а саме, у декларації з ПДВ за
січень 2014р. Товариством завищено
залишок від'ємного значення
попереднього звітного періоду на суму
1077322грн.

29.04.2014р. ДПІ також була проведена
камеральна перевірка Товариства щодо
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість,
яка оформлена актом №218/21-03-22/04/14120788. В
висновках даного акту відповідачем
зазначені аналогічні порушення - у
декларації з ПДВ за лютий 2014р. з
урахуванням уточнюючого розрахунку
Товариством завищено залишок
від'ємного значення попереднього
звітного періоду на суму 1077322грн.

На підставі таких висновків ДПІ
зменшила суму, що підлягала
зарахуванню до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду, за деклараціями
січня та лютого на 1 077 322грн. шляхом
прийняття податкових
повідомлень-рішень від 22 квітня 2014р.
№, від 16 травня 2014р. №.

22.05.2014р. ДПІ знов проведена камеральна
перевірка Товариства щодо даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість, яка
оформлена актом №260/21-03-22/04/14120788. В
висновках даного акту зазначено, що
Товариство повинно було відобразити у
декларації за березень 2014р. (з
урахуванням уточнюючого розрахунку
від 29.04.14 №) результати
камеральної перевірки за лютий 2014р. та
зменшити залишок від'ємного значення
на 1077322грн. А відтак, у декларації з ПДВ
за березень 2014р., з урахуванням
уточнюючого розрахунку, Товариством
занижено суму, що підлягає сплаті на
1033767грн.

На підставі таких висновків ДПІ
прийняла податкове
повідомлення-рішення від 12 червня 2014р.
за №, яким ПАТ «Сигма» визначене
грошове зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 1033767грн. та
застосовані штрафні (фінансові
санкції) в сумі 258441,75грн. (25 %).

Позивач зазначає, що Товариство має
право в рядку 24 податкової декларації
по ПДВ відображати залишок від'ємного
значення податку, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду та з
дати виникнення якого пройшло 1095 днів,
до повного його погашення. А тому,
спірні податкові повідомлення-рішення
є такими, що порушують права та законні
інтереси Товариства. Посилаючись на
зазначені обставини позивач просить
позов задовольнити.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 9 липня 2014р.
позов задоволено, визнано
протиправними та скасовані податкові
повідомлення - рішення Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області від 22.04.14р. №,
від 16.05.14р. №, від 12.06.14р. №.

Відшкодовано з Державного бюджету на
користь ПАТ "Сигма" витрати по сплаті
судового збору в сумі 487,80грн.

В апеляційній скарзі апелянт просить
постанову суду скасувати та прийняти
нову постанову, якою у задоволені
позову відмовити, посилаючись на
порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку про залишення
скарги без задоволення, постанови суду
без змін, з наступних підстав.

За правилами ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
законодавство зберігає за
підприємствами право на використання
накопиченого ними податкового кредиту
у майбутньому, зокрема в рахунок
погашення платежів з ПДВ наступних
податкових періодів чи в рахунок
податкового кредиту наступного
податкового періоду. Більш того, чинне
податкове законодавство не містить
обмежень за часом на використання
від'ємного значення, а навпаки визначає
спосіб його подальшого використання
платником податків у своїй
господарській діяльності. Податковим
кодексом не передбачено можливості
позбавлення права таких осіб на
формування податкового кредиту на
підставі відсутності у них права на
бюджетне відшкодування.

Вирішуючи спір судова колегія вважає,
що суд першої інстанції повно та
об'єктивно дослідив обставини по
справі, надані докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що 19.03.2014р. ДПІ
проведена камеральна перевірка
Товариства щодо даних, задекларованих
у податковій звітності з податку на
додану вартість, яка оформлена актом
№97/21-03-22-04/14120788. В висновках акту
зазначено про порушення Товариством
вимог податкового законодавства
України, а саме, у декларації з ПДВ за
січень 2014р. завищено залишок
від'ємного значення попереднього
звітного періоду (ряд.24), який
сформовано за період травень 2007р.,
червень 2007р., жовтень 2007р., листопад
2007р., грудень 2008р., листопад 2009р., липень
2010р., серпень 2010р., вересень 2010р. на
загальну суму 1077322грн.

29.04.2014р. ДПІ також була проведена
камеральна перевірка Товариства щодо
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість,
яка оформлена актом №218/21-03-22/04/14120788. В
висновках даного акту відповідачем
зазначені аналогічні порушення - у
декларації з ПДВ за лютий 2014р. з
урахуванням уточнюючого розрахунку
від 26.03.2014р. Товариством завищено
залишок від'ємного значення
попереднього звітного періоду (ряд.24),
який сформовано за період травень 2007р.,
червень 2007р., жовтень 2007р., листопад
2007р., грудень 2008р., листопад 2009р., липень
2010р., серпень 2010р., вересень 2010р. на
загальну суму 1077322грн.

В результаті ДПІ зменшила суму, що
підлягала зарахуванню до складу
податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду, за
деклараціями січня та лютого на
1077322грн. шляхом прийняття податкових
повідомлень-рішень від 22 квітня 2014р.
№, від 16 травня 2014р. №.

Підставою прийняття відповідних
рішень є закінчення, на думку ДПІ,
терміну позовної давності, посилаючись
на норми п.п.102.1, 102.5 ст.102ПКУ якою
встановлено строк на подання заяви про
повернення надмірно сплачених до
бюджету коштів - 1095 днів з дня, що настає
за днем здійснення такої переплати або
отримання права на таке відшкодування.,
а також п.200.5 ст.200 ПКУ, щодо порядку
отримання платником податку
бюджетного відшкодування. В результаті
чого ДПІ дійшла висновку, що позивачем
залишок від'ємного значення податку
попередніх податкових періодів
сформований за придбаними
товарами/послугами, по завершенні
терміну позовної давності є
неоплаченим, тому такі товари
вважаються безоплатно отриманими,
тобто факт їх придбання відсутній, а
тому відповідно до пункту 198.3 статті 198
ПКУ право на податковий кредит та
відповідно на бюджетне відшкодування
сум ПДВ за такими товарами/послугами
платник втрачає, в результаті чого
зобов'язаний відкоригувати податковий
кредит.

Даючи оцінку висновкам та прийнятим
рішенням ДПІ, суд першої інстанції
виходив з того, що при від'ємному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду (п. 200.3
ст. 200 ПКУ).

Пунктом 200.4 ст.200 ПКУ встановлено, якщо
в наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Згідно п. 200.5 ст. 200 ПКУ не мають права на
отримання бюджетного відшкодування
особи, які: були зареєстровані як
платники цього податку менш ніж за 12
календарних місяців до місяця, за
наслідками якого подається заява на
бюджетне відшкодування (крім
нарахування податкового кредиту
внаслідок придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів); мали
обсяги оподатковуваних операцій за
останні 12 календарних місяців менші,
ніж заявлена сума бюджетного
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів).

Порядком заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість також передбачено
включення залишку від'ємного значення
після бюджетного відшкодування до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Виходячи з наведеного, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
з яким погоджується судова колегія, що
законодавство зберігає за
підприємствами право на використання
накопиченого ними податкового кредиту
у майбутньому, зокрема в рахунок
погашення платежів з ПДВ наступних
податкових періодів чи в рахунок
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Платники податку, які не мали права на
бюджетне відшкодування у зв'язку з
встановленими Кодексом обмеженнями,
мають право відображати в податковій
декларації з ПДВ залишок від'ємного
значення податку до повного його
погашення або шляхом нарахування
податкових зобов'язань, або шляхом
отримання права на бюджетне
відшкодування.

Згідно з абзацом "а" підпункту 14.1.11
пункту 14.1 статті 14 Кодексу
заборгованість за зобов'язаннями, щодо
яких минув строк позовної давності, є
безнадійною заборгованістю.
Підпунктом 135.5.4 пункту 135.5 статті 135
Кодексу визначено, що до складу інших
доходів, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
включаються вартість товарів, робіт,
послуг, безоплатно отриманих платником
податку у звітному періоді, визначена
на рівні не нижче звичайної ціни, суми
безповоротної фінансової допомоги,
отриманої платником податку у звітному
податковому періоді, безнадійної
кредиторської заборгованості, крім
випадків, коли операції з
надання/отримання безповоротної
фінансової допомоги проводяться між
платником податку та його
відокремленими підрозділами, які не
мають статусу юридичної особи.

Між тим, з матеріалів справи
вбачається, що Товариство під час
складання декларації з ПДВ за січень
2014р. та лютий 2014р. деталізувало від'ємне
значення з ПДВ минулих податкових
періодів у розрізі податкових
періодів. Так, згідно з додатку №2
від'ємне значення з ПДВ минулих
податкових періодів у сумі 1 077 322 грн.
складається з від'ємного значений
отриманого товариством від складання
декларацій з ПДВ за період з травня 2007р.
по вересень 2010р. Окрім цього, ДПІ в акті
перевірки не заперечує факт наявності
у ПАТ «Сигма» та правомірності
формування залишку від'ємного значення
з ПДВ за минулі податкові періоди.

Сума від'ємного значення з ПДВ виникла
в період дії Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від
21.12.2000 №2181-ІІІ (далі - Закон №2181).
Згідно п. 15.3.1 ст.15 Закону № 2181 заяви на
повернення надміру сплачених податків,
зборів (обов'язкових платежів) або на їх
відшкодування у випадках, передбачених
податковими законами, можуть бути
подані не пізніше 1095 дня, наступного за
днем здійснення такої переплати або
отримання права па таке відшкодування.
Вказана норма за змістом аналогічна
пункту 102.5 ст.102 ПКУ.

Таким чином, п. 15.3.1 Закону № 2181 і п.102.5
ст.102 ПКУ встановлюють правило (норму)
про повернення сум податків, що були
надмірно (надлишково) сплачені до
бюджету чи відшкодовані з бюджету
відповідно до законів (кодексу), і
встановлюють граничні строки для
подання заяви про повернення надміру
сплачених податків.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
Товариство в деклараціях січня-березня
2014р. не ставить питання про повернення
надмірно сплаченого податку та не
просить про бюджетне відшкодування
ПДВ, тому норми п. 102.1, п.102.5 ст.102 ПКУ не
розповсюджуються на відносини сторін в
даній справі.. За таких же підстав не
можуть бути застосовані і норми п.200.5
ст.200 ПКУ. Сума ПДВ, що враховується в
залишку від'ємного значення бюджетного
відшкодування (рядок 24 декларації) не є
сумою відшкодування таких грошових
зобов'язань, так як відшкодування таких
сум з бюджету може бути здійснено
тільки в майбутньому (в наступних
податкових періодах) при виконанні
певних умов. І в п.7.7 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість», і в
статті 200 ПКУ встановлена норма, що
залишок від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування звітного періоду,
включається до складу сум, що
відносяться до податкового кредиту
наступного податкового періоду без
будь-яких обмежень по строку.

Виходячи із пояснень, які були надані
представником позивач в суді першої
інстанції, то підставами, за наявності
яких не можна відобразити суму ПДВ у
складі бюджетного відшкодування, було
відсутність сплати цієї суми
постачальнику або до бюджету (абз. «а»
п. 200.4 ПКУ). Правова позиція Державної
податкової служби України по даному
питанню викладена в листах ДПСУ від
12.01.2012 р. № 808/7/15-3417-16 та від 12.01.2012 р. №
608/6/15-3415-16, в яких безпосередньо ДПСУ
зазначила, що «платник податку, який не
мав права на бюджетне відшкодування
через відсутність оподатковуваних
поставок, має право в рядку 24
податкової декларації з ПДВ
відображати залишок від'ємного
значення податку, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду та з
дати виникнення якого минуло 1095 днів,
до повного його погашення».

Аналізуючи вищенаведене, суд першої
інстанції правильно встановив, що
висновки ДПІ в актах перевірок від
19.03.2014р. та 29.04.2014р. щодо завищення
залишку від'ємного значення
попереднього злітного періоду на суму 1
077 322 грн. є невірними, а тому податкові
повідомлення-рішення, прийняті на
підставі вказаних актів перевірки
підлягають скасуванню.

Що стосується висновків акту
камеральної перевірки від 22 травня
2014р., то вони зроблені виключно з
урахуванням попередніх висновків,
викладених у актах від 19.03.2014р. та
29.04.2014р. Таким чином, висновки акту
перевірки від 22 травня 2014р. неможливо
вважати правильними та обґрунтованими,
тому спірне податкове
повідомлення-рішення № від
12.06.2014р. також підлягає скасуванню.

Виходячи з наведеного, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного та обґрунтованого
висновку, що доводи ДПІ в актах
перевірок від 19.03.2014р. та 29.04.2014р.
стосовно завищення залишку від'ємного
значення попереднього злітного
періоду на суму 1 077 322грн. є невірними і
такими, що не відповідають чинному
законодавству, а тому податкові
повідомлення-рішення, прийняті на
підставі вказаних актів перевірки
підлягають скасуванню.

В доводах апеляційної скарги апелянт
посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права,
невідповідність висновку суду
обставинам справи, неповне з'ясування
обставин справи, що мають значення для
справи.

На думку судової колегії, викладені у
скарзі доводи не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що постанова суду постановлена
з додержанням норм процесуального та
матеріального права, а тому не вбачає
підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.198,200,206КАС України, колегія суддів,
-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області - залишити без
задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 9 липня 2014р.
- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які брали участь у справі,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
Ю.М.Градовський

Судді
К.В. Кравченко

О.І. Шляхтицький