Справа № 361/5223/14-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
361/5223/14-а Головуючий у
1-й інстанції: Дутчак І.М.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря
- Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві питання щодо
закриття провадження у справі за
апеляційними скаргами ОСОБА_2 та
Управління Пенсійного фонду України в
місті Броварах та Броварському районі
Київської області на постанову
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 01 жовтня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в місті Броварах та
Броварському районі Київської області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

04 липня 2014 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив: визнати протиправними
дії УПФ України в місті Броварах та
Броварському районі Київської області
щодо невиплати ОСОБА_2 державної пенсії
по ІІІ групі інвалідності в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком відповідно
до частини четвертої ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 50 цього Закону та стягнути з УПФ
України в місті Броварах та
Броварському районі Київської області
на користь ОСОБА_2 заборгованість з
виплати пенсії за період із квітня 2011
року по червень 2014 року.

Постановою Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 01 жовтня 2014 року адміністративний
позов задоволено частково, шляхом
визнання протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Броварах
та Броварському районі Київської
області щодо невиплати ОСОБА_2 в період
з 04 січня по 02 серпня 2014 року згідно із
частини четвертої ст. 54 та ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
основної пенсії в розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії в
розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком
та зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в м. Броварах та
Броварському районі Київської області
відповідно до частини четвертої ст. 54
та ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» провести ОСОБА_2 за період
з 04 січня по 02 серпня 2014 року
перерахунок основної та додаткової
пенсій із розрахунку 6 (шести)
мінімальних пенсій за віком та 50 %
мінімальної пенсії за віком,
встановленої частини першої ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та виплатити йому за цей
період недоплачену суму пенсії з
урахуванням проведених виплат.

Учасники судового процесу, не
погоджуючись із зазначеною постановою,
подали апеляційні скарги, в яких,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просять суд
скасувати постанову та прийняти нову,
якою позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі та відповідно у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню,
шляхом скасування постанови суду
першої інстанції та закриття
провадження у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2.

Як свідчать матеріали справи, позивач є
інвалідом ІІІ групи із числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та віднесена до 1
категорії осіб, які постраждали
внаслідок аварії на ЧАЕС.

21 травня 2014 року ОСОБА_2 письмово
звернувся до відповідача з заявою, в
якій просив здійснити йому перерахунок
розміру основної та додаткової пенсій
у визначених вказаним вище Законом
розмірах та виплатити недоплачену суму
основної та додаткової пенсій за 2011-2014
роки, виходячи із 6 мінімальних пенсій
за віком та 50 % мінімальної пенсії за
віком.

Проте, УПФ України в місті Броварах та
Броварському районі Київської області
відмовило позивачу, оскільки підстави
для перерахунку та проведення доплат
відсутні.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку
пенсійного органу та з метою їх
відновлення ОСОБА_2 звернувся за
захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції виходив з того, що
оскільки закон має вищу юридичну силу
над підзаконним нормативним актом,
виникають підстави для визнання
протиправними дій відповідача та
зобов'язання його вчинити певні дії.

Водночас, з метою повного захисту
порушених прав позивача, суд вважав
можливим і необхідним вийти за межі
заявлених вимог та зобов'язати
відповідача Управління ПФУ здійснити
згідно із частини четвертої ст. 54 та ст.
50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» перерахунок основної
пенсії ОСОБА_2 в розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії в
розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком,
виходячи із встановленого законом у 2014
році прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність, у межах
строку звернення до суду за період з 04
січня по 02 серпня 2014 року.

На думку колегії суддів позиція суду
першої інстанції в загалом є вірною,
однак судом помилково застосовано
норми процесуального права, з огляду на
наступне.

Спірні правовідносини регулюються
нормами Конституції України, Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ст. 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі -
Закон) пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

За змістом ст. 50 Закону особам,
віднесеним до категорії 1, інвалідам IІ
групи призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах - 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст. 54 Закону встановлено, що в
усіх випадках розмір пенсії для
інвалідів ІІ групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 8
мінімальних пенсій за віком.

Як вірно зазначено судом першої
інстанції, 14 червня 2011 року Верховною
Радою України прийнято Закон України
№3491-VI «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік», п. 7 ч. 1 якого Прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
доповнено пунктом 4, яким установлено,
зокрема, що у 2011 році норми і положення
ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Вирішуючи питання про те, яка з
однопредметних норм однакової
юридичної сили, що не визнані
неконституційними, підлягає
застосуванню для розв'язання спорів
зазначеної категорії, перевагу слід
надавати тій із них, що прийнята
пізніше. У даному випадку пізніше
прийняті норми Закону України від 14
червня 2011 року № 3491-VI.

На реалізацію наведеного положення
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» Кабінетом Міністрів
України 6 липня 2011 прийнята постанова №
745.

У рішенні від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012
Конституційний Суд України дійшов
висновку про те, що Кабінету Міністрів
України делеговано право визначати
порядок та розміри соціальних виплат і
допомоги, які фінансуються за рахунок
коштів Державного бюджету України,
відповідно до Конституції України та
законів України.

Закони України про Державний бюджет
України на 2012, 2013 роки містять
аналогічні норми щодо виплати
державної та додаткової пенсії у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2012/2013 рік.

На виконання делегованих повноважень
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 23.11.2011 року №1210, якою
передбачено мінімальний розмір пенсії
для постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Отже, у 2012 та 2013 роках державна та
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, згідно ст. 50, 54 Закону
виплачується у розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, вищезазначена норма Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» обмежена в часі лише 2013
роком.

Оскільки, у Законі України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» не
передбачено застосування ст. ст. 50, 54
Закону у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України,
правове регулювання спірних відносин у
2014 році здійснюється відповідно до
положень Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Проте, Законом України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. в
редакції Закону України від 03.08.2014 №
1622-18, встановлено, що норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Колегія суддів вважає за необхідне
звернути увагу, що вказана норма діє з
16.08.2014.

Таким чином, з 16.08.2014, розміри пенсій
передбачених ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
обмежується вимогами Законом України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» від 16.01.2014 в редакції Закону
України від 03.08.2014.

Окрім того, оцінюючи доводи позивача
щодо заявлених позовних вимог за
період з квітня 2011 року по червень 2014
року, судова колегія вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини другої ст. 99 КАС
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Враховуючи те, що пенсія, передбачена
приписами ст. ст. 50, 54 Закону має
щомісячний характер, то позивач
повинен був дізнатися про виплату йому
державної та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю у менших
розмірах, ще у 2011 році.

Згідно із частини першої ст. 100 КАС
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Водночас, суд апеляційної інстанції не
приймає до уваги посилання позивача в
своїй апеляційній скарзі на положення
частини другої ст. 46 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», згідно якої
нараховані суми пенсії, не отримані з
вини органу, що призначає і виплачує
пенсію, виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком з
нарахуванням компенсації витрат
частини доходів, адже в даних спірних
правовідносинах пенсія в належному
розмірі не нараховувалась.

Відтак, як вбачається з матеріалів
справи, позивач звернувся з позовом
04.07.2014, водночас доказів поважності
пропущення строків звернення до
адміністративного суду не подав.

Судова колегія вважає, що на підставі
ст. ст. 99, 100 КАС України позовні вимоги в
частині нарахування та виплати
позивачу додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, необхідно залишити
без розгляду за період з 01.04.2011 по 03.01.2014
включно.

Однак, в судовому засіданні 04 грудня 2014
року судом встановлено, що ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, про, що свідчить Свідоцтво
про смерть від 24.11.2014 Серії НОМЕР_1.

Так, згідно п. 5 частини першої ст. 157 КАС
України суд закриває провадження у
справі у разі смерті або оголошення в
установленому законом порядку
померлою особи, яка була стороною у
справі, якщо спірні правовідносини не
допускають правонаступництва, або
ліквідації підприємства, установи,
організації, які були стороною у
справі.

Водночас, пунктом 4 частини першої
статті 1219 Цивільного кодексу України
визначено, що до складу спадщини не
входять права та обов'язки, що
нерозривно пов'язані з особою
спадкодавця, зокрема, права на
аліменти, пенсію, допомогу або інші
виплати, встановлені законом, тобто
правонаступництво щодо виплат, які є
предметом позовних вимог у справі, не
допускається.

Положеннями ст. 203 КАС України
передбачено, що постанова або ухвала
суду першої інстанції скасовується в
апеляційному порядку і позовна заява
залишається без розгляду або
провадження у справі закривається з
підстав, встановлених відповідно
статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Якщо судом першої інстанції ухвалено
законне та обґрунтоване судове
рішення, а обставини, які стали
підставою для закриття провадження у
справі, виникли після його ухвалення,
суд апеляційної інстанції визнає таке
рішення нечинним і закриває
провадження у справі.

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Підсумовуючи наведені обставини,
колегія суддів приходить до
переконання, що оскільки судом першої
інстанції постановлено рішення з
порушенням норм процесуального права,
а також враховуючи обставину, що
виникла після прийняття такого
рішення, яка у свою чергу перешкоджає
подальшому розгляду справи, виникають
підстави для часткового задоволення
апеляційних скарг, шляхом скасування
постанови суду першої інстанції та
відповідно закриттю провадження в
адміністративній справі.

Аналогічна правова позиція висвітлена
в ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 14.02.2012 (справа №К/9991/74012/11).

Керуючись ст.ст. 157, 195, 196, 203, 206, 212, 254 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Управління
Пенсійного фонду України у місті
Броварах та Броварському районі
Київської області - задовольнити
частково.

Постанову Броварського міськрайонного
суду Київської області від 01 жовтня 2014
року - скасувати.

Провадження в справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Броварах та Броварському районі
Київської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Н.П. Бужак,

В.А.
Твердохліб

.

Головуючий суддя
Троян Н.М.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.