Справа № 2а-1870/9791/12
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року м.
Київ К/800/25027/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Вербицької О.В., Муравйова О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
м.Сумах Сумської області Державної
податкової служби

на постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 15 січня 2013
року

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11 квітня 2013
року

по справі №2а-1870/9791/12

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Галузеве
підприємство «Промсервіс» (надалі - ТОВ
«ГП «Промсервіс»)

до Державної податкової інспекції у
м.Сумах Сумської області Державної
податкової служби (надалі - ДПІ у
м.Сумах Сумської області ДПС)

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

встановив:

У грудні 2012р. позивач звернувся до суду
з позовом до ДПІ у м.Сумах Сумської
області ДПС про визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень від 10.07.12 р.
№/0/27773, №/0/27772, №/0/27774.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 15.01.2013р.,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11.04.2013р.,
позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями попередніх
судових інстанцій, відповідач
звернувся із касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій просить скасувати судові
рішення та постановити нове - про
відмову у задоволені позовних вимог,
посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанції норм матеріального та
порушення норм процесуального права.

В письмових запереченнях на касаційну
скаргу позивач зазначає, що рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правову оцінку обставинам справи
судами надано правильно, а доводи
касаційної скарги є необґрунтованими.
Отже, позивач просить залишити
касаційну скаргу без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час і місце
судового засідання були повідомлені
належним чином. Відповідно до п.2 ч.1
ст.222 КАС України справа розглядається
в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
наведені у скарзі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанції, ДПІ була проведена виїзна
позапланова документальна перевірка
ТОВ "ГП "Промсервіс" з питань дотримання
вимог податкового та іншого
законодавства за період з 28.08.2008р. по
31.03.2010р., за результатами якої складено
акт від 18.06.2012р. №1404/2260/36066710/34, в якому,
на думку податкового органу,
встановлено порушення позивачем п.5.1,
п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств", що призвело до завищення
від'ємного значення податку на
прибуток на суму 623436,00грн. та заниження
податку на прибуток на суму 872872,00грн., а
також порушення п.п.7.2.6 п.7.2, п.п.7.4.5 п.7.4
ст.7 Закону України "Про податок на
додану вартість", що призвело до
заниження суми податку на додану
вартість в розмірі 822985,00грн.

На підставі зазначеного акта
відповідачем 10.07.2012р. було прийнято
податкові повідомлення-рішення:
№/0/27773 про збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
прибуток, з урахуванням штрафних
(фінансових) санкцій, в розмірі
1091090,00грн.; №/0/27772, яким зменшено
суму від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток в
розмірі 623436,00грн.; №/0/27774 згідно
якого збільшено суму грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість, з урахуванням штрафних
(фінансових) санкцій, в розмірі
1028731,00грн.

Підставою для прийняття спірних
податкових повідомлень - рішень є
висновки податкового органу про
нереальність господарських операцій
між ТОВ "ГП "Промсервіс" і ТОВ
"Укрбудсервіс 2008", ТОВ "СумиТЕКо",
вчинення без мети настання правових
наслідків, які обумовлені ними, з метою
надання податкової вигоди позивачу,
про що свідчать довідка про результати
перевірки ДПІ у Печерському районі
м.Києва, неможливість проведення
зустрічних перевірок по ланцюгу до
виробника та відсутність товарно -
транспортних накладних про
переміщення товарів від продавця
покупцю.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодилась колегія апеляційного суду,
цілком правильно та обґрунтовано
виходив з наступного.

Так, приписами п.5.1, п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3
ст.5 Закон України «Про оподаткування
прибутку підприємств» обумовлено, що
валові витрати виробництва та обігу -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності. До
складу валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, з урахуванням обмежень,
установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.
Не включаються до складу валових
витрат, будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

За змістом статей п.п.7.2.3 п.7.2, п.п.7.4.1, 7.4.5
п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість» податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Податкова накладна
складається у момент виникнення
податкових зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надаються покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг). Податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом. Податкова
накладна виписується на кожну повну
або часткову поставку товарів (робіт,
послуг). Не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Визначальною підставою віднесення
витрат підприємства до складу валових
витрат та формування податкового
кредиту є наявності реально вчинених
господарських операцій на підставі
відповідних розрахункових платіжних
та інших документів, обов'язковість
веденні і зберігання яких передбачена
правилами ведення податкового обліку.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Як встановлено судами попередніх
інстанції та вбачається з матеріалів
справи, згідно договору
купівлі-продажу природного газу
№13/01-ДТ від 29.01.2010р. ТОВ "ГП "Промсервіс"
придбавало у ТОВ "Укрбудсервіс 2008"
природний газ за ціною та на умовах,
визначених договором. Факт отримання і
оплати придбаного газу
підтверджується актами
приймання-передачі обсягів природного
газу та платіжними дорученнями про
оплату. На суму придбаного товару ТОВ
"Укрбудсервіс 2008" були виписані
податкові накладні.

Також, факт отримання позивачем
відповідних обсягів природного газу
від указаного контрагента,
підтверджується довідкою ДК
"Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України", а
право займатись діяльністю по
постачанню природного газу за
нерегульованим тарифом - відповідними
ліцензіями.

Придбаний за наслідками здійснення
зазначеної господарської операції
природний газ був оприбуткований ТОВ
"ГП "Промсервіс" та використаний у
власній господарській діяльності,
зокрема, реалізований підприємствам
області, про що свідчить реєстр
фактично про транспортованих обсягів
природного газу газовими мережами ВАТ
"Сумигаз".

Крім того, матеріали справи свідчать,
що договори про надання послуг з
транспортування (розподілу) природного
газу були укладені споживачами
безпосередньо з ПАТ «Сумигаз» - єдиною
газорозподільною організацією на
території Сумської області (ліцензія
Національної комісії регулювання
електроенергетики України серія AB
№527270 від 29.03.12р. на розподіл природного,
нафтового газу та газу (метану)
вугільних родовищ), яке і здійснювало
облік споживаємого контрагентами
підприємства позивача природного газу
у лютому 2010р. При цьому за договорами
купівлі-продажу природного газу (на
промислові потреби), що укладалися
позивачем з контрагентами, вартість
природного газу не включена вартість
послуг з його транспортування
(розподілу).

Судами обґрунтовано не взято посилання
відповідача як підставу для висновку
про нереальність господарських
операцій між ТОВ "ГП "Промсервіс" і ТОВ
"Укрбудсервіс 2008" на довідку ДПІ у
Печерському районі м.Києва про
неможливість проведення зустрічних
перевірок по ланцюгу до виробника,
оскільки право платника податку
формування податкового кредиту не
залежить від проведення або не
проведення зустрічних перевірок по
всьому ланцюгу до кінцевого виробника,
оскільки позивач не може нести
відповідальність за невиконання чи
неналежне виконання обов'язків щодо
сплати податків іншими контрагентами.
Якщо контрагент не виконав свого
зобов'язання по сплаті податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо цієї
особи, і не є підставою для позбавлення
платника податку права на включення
суми податку на додану вартість у
податковий кредит у разі, якщо останній
виконав усі передбачені законом умови.

Стосовно взаємовідносин ТОВ «ГП
«Промсервіс» з ТОВ «СумиТЕКо», то
судами попередніх інстанції
встановлено,що за договором
купівлі-продажу №19 від 02.02.10р. мали бути
поставлені електроопалювальне
обладнання та автоматичний
завантажувач на загальну вартість
190000,00грн. При цьому договором
передбачено, що передача товарів
здійснюється у пункті відвантаження за
адресою: м.Суми, вул.Лебединська, 15. З
наявних в матеріалах справи документів
вбачається, що придбане устаткування
до позивача не перевозилося, а залишено
у продавця, що відповідачем не
спростовано. Також це обладнання було
описано при застосуванні до позивача
податкової застави, що свідчить про
визнання відповідачем факту його
отримання і знаходження у власності.
Крім того, на підтвердження здійснення
цієї операції позивачем було надано
договір купівлі-продажу, видаткову
накладну, податкову накладну та
платіжне доручення про оплату.

Доводи касаційної скарги не
спростовують зазначених висновків
суду.

За таких обставин, судами першої та
апеляційної інстанцій, виконано всі
вимоги процесуального законодавства,
всебічно перевірено обставини справи,
вирішено справу у відповідності з
нормами матеріального права,
постановлено обґрунтовані рішення, в
яких повно відображені обставини, що
мають значення для справи. Висновки
судів про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для їх перегляду з
мотивів, викладених в касаційній
скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м.Сумах Сумської області
Державної податкової служби - залишити
без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 15 січня 2013
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 11 квітня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав, в
порядку та у строки встановлені
ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий:
___________________ Н.Є. Маринчак

Судді:
___________________ О.В. Вербицька

___________________ О.В. Муравйов