Справа № 2а-2669/10/2470
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

03 грудня 2014 року м. Київ
К/800/17222/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Смоковича М.І.,Чумаченко
Т.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Контрольно-ревізійного
управління в Чернівецькій області до
Чернівецької обласної державної
санітарно-епідеміологічної станції
про зобов'язання виконати вимоги, за
касаційною скаргою Державної
фінансової інспекції в Чернівецькій
області на постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 28
вересня 2010 року і ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 21 серпня 2012 року,-

в с т а н о в и в:

У липні 2007 року Контрольно-ревізійне
управління в Чернівецькій області
звернулось до суду з вказаним позовом,
у якому з урахуванням уточнених
позовних вимог просило зобов'язати
Чернівецьку обласну державну
санітарно-епідеміологічну станцію:

забезпечити відшкодування зайво
сплаченої премії в сумі 60285,26 грн.;

відшкодувати за рахунок винних осіб
зайво сплачені кошти заробітної плати
в сумі 769, 82 грн. та відповідно провести
коригування розрахунків із
відповідними фондами на суму 279,80 грн.;

повернути матеріальні цінності на
загальну суму 8136,52 грн., які були
безпідставно надані Кельменецькій
районній державній
санітарно-епідеміологічній станції;

забезпечити отримання доходів на
загальну суму 5438,22 грн., з яких - за
проходження студентами інтернатури в
сумі 4395,50 грн. та практики в сумі
1042, 72 грн.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 28 вересня
2010 року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21 серпня 2012
року, позов задоволено частково.
Зобов'язано Чернівецьку обласну
державну санітарно-епідеміологічну
станцію: відшкодувати за рахунок
винних осіб зайво сплачені кошти
заробітної плати в сумі 769,82 грн. та
провести коригування розрахунків із
відповідними фондами на суму 279,80 грн.;
забезпечити отримання доходів на
загальну суму 5438,22 грн., з яких - за
проходження студентами інтернатури в
сумі 4395,50 грн. та практики в сумі 1042,72
грн. У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі Державна фінансова
інспекція в Чернівецькій області,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій в частині відмови
у задоволенні позову та ухвалити у цій
частині нове судове рішення про
задоволення позову.

З`ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про відмову у
задоволення касаційної скарги з таких
підстав.

Встановлено, що Контрольно-ревізійним
управлінням в Чернівецькій області
проведено ревізію Чернівецької
обласної державної
санітарно-епідеміологічної станції
щодо використання бюджетних коштів,
виділених Міністерству охорони здоров
України для проведення державного
санітарно-епідеміологічного нагляду
дезінфекційних заходів за період з
01.01.2007 по 01.10.2009, за результатом
проведення якої складено акт №24-04/379
від 22.10.2009.

На цій підставі позивачем складено
вимогу № 24-04-10-14/6936 від 23.11.2009, у якій
вимагалось від Чернівецької обласної
державної санітарно-епідеміологічної
станції усунути ряд порушень. З
урахуванням їх часткового усунення у
добровільному порядку, позивач у цьому
позові просив зобов'язати відповідача
виконати порушення у невиконаній
частині цієї вимоги.

Частково задовольняючи позов, суди
попередній інстанцій суди виходили з
наступного.

Згідно з вимогами частин 1,3 статті 136
Кодексу адміністративного судочинства
України позивач може відмовитися від
адміністративного позову, а відповідач
- визнати адміністративний позов
протягом всього часу судового
розгляду, зробивши усну заяву. Якщо
відмову від адміністративного позову
чи визнання адміністративного позову
викладено в адресованій суду письмовій
заяві, ця заява приєднується до справи.

Судове рішення у зв'язку з відмовою від
адміністративного позову, визнанням
адміністративного позову чи
примиренням сторін ухвалюється за
правилами, встановленими статтями 112, 113
цього Кодексу.

За змістом частин 3,4 статті 112 цього
Кодексу у разі часткового визнання
адміністративного позову відповідачем
і прийняття його судом може бути
прийнята постанова суду про
задоволення визнаних відповідачем
позовних вимог відповідно до статті 164
цього Кодексу. У разі повного визнання
відповідачем адміністративного позову
і прийняття його судом приймається
постанова суду про задоволення
адміністративного позову.

Суд не приймає відмови від
адміністративного позову, визнання
адміністративного позову і продовжує
розгляд адміністративної справи, якщо
ці дії позивача або відповідача
суперечать закону чи порушують
чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Враховуючи визнання Чернівецькою
обласною державною
санітарно-епідеміологічною станцією
адміністративного позову в частині
позовних вимог, суди дійшли висновку
про наявність підстав для задоволення
позову у визнаній частині.

Відмовляючи у задоволенні позову в
решті позовних вимог, суди попередніх
інстанцій виходили з того, що вимога
Контрольно-ревізійного управління в
Чернівецькій області в частині
забезпечення відшкодування зайво
сплаченої премії в сумі 60285,26 грн. та
щодо повернення матеріальних
цінностей на загальну суму 8136,52 грн., є
протиправною.

Відповідно до пункту 5.11 витягу з
спільного Наказу Міністерства праці та
соціальної політики України та
Міністерства охорони здоров'я України
від 05.10.2005 № 308/519 керівникам закладів та
установ за погодженням з
профспілковими комітетами
затверджують положення про
преміювання.

Згідно Положення про преміювання
працівників Чернівецької обласної
державної санітарно-епідеміологічної
станції преміювання працівників
здійснюється за результатами роботи
установи за попередній рік, квартал,
місяць. Дане положення було погоджено
на зборах первинної профспілкою
організації та внесені відповідні
зміни в колективний договір.

Згідно листів Міністерства охорони
здоров'я України № 12.01-06/184 від 31.01.2007, №
12.01.06/60 від 29.01.2007, №12.01.06/25 від 22.01.2007, №
12.01.06/575 від 30.12.2008 , № 12.01.06/135 від 31.01.2008, №
12.01.06/68 від 26.01.2010, № 12.01.06/512 від 28.05.2010,
дозвіл на преміювання головного лікаря
та заступників було надано
Міністерством охорони здоров'я
України.

Згідно вимог КРУ Міністерства охорони
здоров'я України зменшило асигнування
по загальному фонду кошторису (на суму
невиконаних вимог КРУ станом на 31.05.2010)
Чернівецької обласної державної
санітарно-епідеміологічної станції в
2010 році на суму 469,6 тис. грн., в яку
входить і сума 8 136,52 грн.

Позивачем не враховано, що вказані
матеріальні цінності були надані
Кельменецькій районній державній
санітарно-епідеміологічній станції в
зв'язку з проведенням заходів по
ліквідації наслідків повені та
фактично на ці цілі і були використані.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону
України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в
Україні», у редакції на час спірних
правовідносин (далі - Закон) головним
завданням державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно, виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

У пункті 2 частини 1 статті 8 Закону
зазначено, що Головне
контрольно-ревізійне управління
України, контрольно-ревізійні
управління в Республіці Крим, областях,
містах Києві і Севастополі проводять у
підконтрольних установах ревізії
фінансово-господарської діяльності,
використання і збереження фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильності визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
стану і достовірності бухгалтерського
обліку та фінансової звітності.

Законні вимоги службових осіб
державної контрольно-ревізійної
служби, як того вимагає частина 2 статті
15 Закону, є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
ревізуються.

За змістом частини 1 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням не доведення
позивачем законності вимоги щодо
відшкодування Чернівецькою обласною
державною санітарно-епідеміологічною
станцією зайво сплаченої премії в сумі
60285,26 грн. та повернення матеріальних
цінностей на загальну суму 8136,52 грн.,
суди дійшли висновку про відсутність
підстав для задоволення позову у цій
частині.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України також
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій і доводи
касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Чернівецькій області -
залишити без задоволення, а постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 28 вересня
2010 року і ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 21 серпня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: