Справа № 2-4126/10
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/73331/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка
М.І.,розглянувши в попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Лутугинському районі Луганської
області на рішення Лутугинського
районного суду Луганської області від
15 вересня 2010 року та ухвалу
апеляційного суду Луганської області
від 23 липня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до управління
Пенсійного фонду України в
Лутугинському районі Луганської
області про перерахунок пенсії за
віком,

в с т а н о в и л а :

У липні 2010 року позивач
звернувся до суду із вказаним позовом
до відповідача. Просив зобов"язати
відповідача провести перерахунок
пенсії за віком відповідно до Порядку,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2005 року
№ 306.

Посилався на те, що відповідач
призначив пенсію за віком не
врахувавши, що на нього поширюється
Порядок визначення заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2005 року
№ 306.

Рішенням Лутугинського районного
суду Луганської області від 15 вересня
2010 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Луганської області
від 23 липня 2012 року, позов задоволено.
Зобов"язано управління Пенсійного
фонду України в Лутугинському районі
Луганської області здійснити
перерахунок призначеної ОСОБА_4 пенсії
за віком відповідно до Порядку,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2005 року
№ 306, починаючи з 10 липня 2009 року.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 з 1 березня 1976
року по 2 липня 2007 року працював у
сільському господарстві на різних
посадах. Розпорядженням управління
Пенсійного фонду України в
Лутугинському районі Луганської
області від 19 листопада 2009 року № 165993
ОСОБА_4 призначена пенсія за віком у
сумі 1881 грн. 14 коп. з 10 липня 2009 року та в
сумі 1895 грн. 34 коп. з 1
жовтня 2009 року.

Задовольняючи позовні вимоги,
суди попередніх інстанцій виходили з
того, що ОСОБА_4 з 10 липня 2009 року має
право на перерахунок пенсії відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України від 20 квітня 2005 № 306.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2
статті 41 Закону України «Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування» для осіб, які у період
запровадження обмежень максимального
розміру заробітної плати( доходу), з
якої сплачувалися внески на державне
соціальне страхування, збір на
обов"язкове державне пенсійне
страхування, отримували заробітну
плату (дохід) за результатами роботи, та
виконання якої перевищував
календарний місяць, до заробітної
плати(доходу) для обчислення пенсії
враховуються суми виплат (доходу), які
відповідно до законодавства, що діяло
раніше, включалися до заробітної плати,
з якої обчислювалася пенсія відповідно
до Закону України «Про пенсійне
забезпечення», і не перевищують 5,6
розміру середньої заробітної плати в
Україні, у розрахунку на кожний місяць
виконання роботи. Перелік таких осіб, а
також визначення для них заробітної
плати (доходу) для обчислення пенсії
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

З метою реалізації зазначеної
статті Закону прийнята постанова
Кабінету Міністрів України від 20
квітня 2005 року№ 306, якою затверджений
Порядок визначення заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії.

Відповідно до Порядку визначення
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії особам, що у період
до запровадження максимального
розміру заробітної плати (доходу), з
якої сплачувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов"язкове державне пенсійне
страхування, отримували заробітну
плату (дохід) за результатами роботи,
строк виконання якої перевищував
календарний місяць, дія цього Порядку
поширюється на таких осіб, що до 1 липня
1998 року отримували заробітну плату
(дохід) за результатами роботи, строк
якої перевищував календарний місяць,
тих, що працювали в сільському
господарстві, були зайняті на сезонних
роботах, працювали у старательських
артілях, виконували роботи (надавали
послуги) за цивільно-правовими
договорами та сплачували внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов"язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно пункту 5 Порядку № 306 у разі, коли
у пенсійній справі особи зберігається
довідка про заробітну плату (дохід) чи
інші документи, що підтверджують
отримання заробітної плати (доходу) за
результатами роботи, така довідка чи
документи можуть використовуватися
для перерахунку пенсії за рішенням
управління Пенсійного фонду України
районі, місті, районі у місті.

Додатком до вказаного Порядку № 306 є
форма довідки підприємства, установи,
організації про заробітну плату (дохід)
для обчислення пенсії, яка містить
відомості про документи, на підставі
яких її видано, та вона повинна бути
підписана керівником та головним
бухгалтером.

Пункт 6 Порядку № 306 передбачає, що
підставою для виплати заробітної плати
(доходу) за результатами виконаної
роботи, що зазначаються у довідці, може
бути законодавчий або інший нормативно
- правовий акт чи Положення про оплату
праці, яким на момент виплати особі
заробітної плати (доходу) було
передбачено проведення остаточного
розрахунку за результатами певного
періоду або після закінчення роботи.

За таких обставин, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов
обґрунтованого висновку, що Порядок
встановлення заробітної плати
(доходів) поширюється на позивача як на
працюючого в сільському господарстві,
отримуючого до 1 липня 1998 року
заробітну плату (дохід) за результатами
роботи, строк виконання яких
перевищував календарний місяць, що
підтверджується довідкою, яку було
видано ліквідатором
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Джерело»,
а тому дійшов обґрунтованого висновку
про задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про порушення
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
безпідставні, спростовуються
матеріалами справи та не ґрунтуються
на законі.

Оскаржувані судові рішення
постановлені з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
тому касаційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а судові
рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Лутугинському районі Луганської
області залишити без задоволення, а
рішення Лутугинського районного суду
Луганської області від 15 вересня 2010
року та ухвалу апеляційного суду
Луганської області від 23 липня 2012 року -
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В.
Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк