Справа № 822/3020/14
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/3020/14

Головуючий у 1-й інстанції:
Тарновецький І. І.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

01 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Боровицького О. А.

за участю:

секретаря судового засідання:
Майданюк Я.Л.

відповідача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Університету економіки і
підприємництва на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 03 вересня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Всеукраїнська громадська
організація "Комітет
конституційно-правового контролю
України" до Університету економіки і
підприємництва, ректора Університету
економіки і підприємництва ОСОБА_2 про
визнання бездіяльності протиправною,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2014 року Всеукраїнська
громадська організація «Комітет
конституційно-правового контролю
України» звернулася до суду з позовною
заявою до Університету економіки і
підприємництва, ректора Університету
економіки і підприємництва ОСОБА_2, в
якій просила визнати бездіяльність
Університету економіки і
підприємництва та ректора, голови
приймальної комісії Університету
економіки і підприємництва ОСОБА_2, що
полягає у ненаданні відповіді на запит
на інформацію Всеукраїнської
громадської організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України" вих. № 935/4-13 від 25 листопада 2013
року та у ненаданні запитаної
публічної інформації за запитом на
інформацію позивача вих. № 935/4-13 від 25
листопада 2013 року - протиправними.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 03 вересня
2014 року адміністративний позов
задоволено: визнано бездіяльність
Університету економіки і
підприємництва, що полягає у ненаданні
відповіді на запит на інформацію
Всеукраїнської громадської
організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України" вих. № 935/4-13 від 25 листопада 2013
року та у ненаданні запитаної
публічної інформації за запитом на
інформацію позивача вих. № 935/4-13 від 25
листопада 2013 року - протиправними;
визнано бездіяльність ректора, голови
приймальної комісії Університету
економіки і підприємництва ОСОБА_2, що
полягає у ненаданні відповіді на запит
на інформацію Всеукраїнської
громадської організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України" вих. № 935/4-13 від 25 листопада 2013
року та у ненаданні запитаної
публічної інформації за запитом на
інформацію позивача вих. № 935/4-13 від 25
листопада 2013 року - протиправними.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, Університет
економіки і підприємництва подав
апеляційну скаргу за підписом ОСОБА_2, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції від 03 вересня 2014 року
та прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог повністю,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом при ухваленні рішення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

ОСОБА_2 та представник Університету
економіки і підприємництва підтримали
доводи апеляційної скарги.

Позивач, будучи належним чином
повідомленим про час, дату та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явився.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 03
вересня 2014 року - без змін, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
Всеукраїнська громадська організація
"Комітет конституційно-правового
контролю України" 25.11.2014 року направила
Університету економіки і
підприємництва, ректору (голові
приймальної комісії) Університету
економіки і підприємництва ОСОБА_2
запит щодо надання публічної
інформації про ВНЗ, яка становить
суспільний інтерес, у вигляді належним
чином засвідчених копій наступних
документів: статуту ВНЗ, свідоцтва про
реєстрацію ВНЗ, довідки про включення
ВНЗ до Державного реєстру ВНЗ України з
додатками, ліцензії ВНЗ та додатків до
неї, витягу ВНЗ із Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців; правил прийому до ВНЗ
у 2014 році; положення про приймальну
комісію ВНЗ; наказу про затвердження
складу приймальної комісії ВНЗ.

Однак відповіді на вказаний запит (вих.
№ 935/4-13 від 25.11.2014 року) відповідачами не
надано.

24 січня 2014 року позивачем повторно
надіслано лист з запитом на інформацію
за вих. № 935/4-13 від 25.11.2014 року через
засоби зв'язку - пошту та додатково
факсом, який отримано секретарем
відповідача - ОСОБА_4, однак відповіді
не отримано.

04 квітня 2014 року позивачем знову
надіслано запит на інформацію за вих.
№ 291/2-14 від 04.04.2014 року з посиланням на
неотримання відповіді та належним
чином засвідчених копій документів про
ВНЗ, які становлять суспільний інтерес
відповідно до Запиту на інформацію
Комітету вих. № 935/4-13 від 25.11.2014 року, та
проханням повідомити причини, відносно
ненадання відповіді на запит на
інформацію вих. № 935/4-13 від 25.11.2014 року.

В зв'язку з неотриманням позивачем
відповіді на всі вищезазначені запити
на інформацію, останній звернувся до
суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про задоволення позовних вимог, з чим
погоджується і суд апеляційної
інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України "Про доступ до
публічної інформації" визначено, що
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом.

При цьому, розпорядники інформації
визначені Законом України «Про доступ
до публічної інформації», в пункті 3
частини 1 статті 13 особи, які виконують
делеговані повноваження суб'єктів
владних повноважень згідно із законом
чи договором, включаючи надання
освітніх, оздоровчих, соціальних або
інших державних послуг, - стосовно
інформації, пов'язаної з виконанням
їхніх обов'язків відносяться до
розпорядників інформації.

Як вбачається з довідки про внесення
вищого навчального закладу до
Державного реєстру ВНЗ України,
Університет економіки і
підприємництва є вищим навчальним
закладом приватної форми власності.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
вищу освіту" вищий навчальний заклад
приватної форми власності - це вищий
навчальний заклад, заснований на
приватній власності і підпорядкований
власнику (власникам).

У ч. 2 ст.21 Закону України "Про вищу
освіту" зазначено, що власник делегує
свої повноваження керівникові вищого
навчального закладу, а відповідно до ч.1
ст.32 Закону України "Про вищу освіту"
безпосереднє управління діяльністю
вищого навчального закладу здійснює
його керівник - ректор.

В ч. 2 статті 32 Закону України "Про вищу
освіту" міститься перелік владних
управлінських функцій, що виконуються
ректором.

Таким чином, відповідачі є
розпорядниками інформації, у розумінні
Закону України "Про доступ до публічної
інформації".

У п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про доступ
до публічної інформації" законодавцем
закріплено право запитувача на доступ
до публічної інформації, яке
гарантується обов'язком розпорядників
інформації надавати інформацію.

Згідно із п.2 ст.5 вищевказаного Закону
доступ до інформації забезпечується
шляхом надання інформації за запитами
на інформацію.

Положеннями частини 2 ст. 22 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації" закріплено, що відповідь
розпорядника інформації про те, що
інформація може бути одержана
запитувачем із загальнодоступних
джерел, або відповідь не по суті запиту
вважається неправомірною відмовою в
наданні інформації.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
вважає твердження відповідачів про
надання ними 05 лютого 2014 року відповіді
за вих. № 8 безпідставними, оскільки
останніми не надано суду належних
доказів надання відповіді на запит на
інформацію вих. № 935/4-13 від 25.11.2014 року.

Частиною 1 ст. 22 Закону України "Про
доступ до публічної інформації"
передбачено. що відмова в задоволенні
запиту на інформацію надається в
письмовій формі, а також визначено
вичерпний перелік підстав для відмови
в наданні інформації, зокрема,
розпорядник інформації не володіє і не
зобов'язаний відповідно до його
компетенції, передбаченої
законодавством, володіти інформацією,
щодо якої зроблено запит; інформація,
що запитується, належить до категорії
інформації з обмеженим доступом
відповідно до частини другої статті 6
цього Закону; особа, яка подала запит на
інформацію, не оплатила передбачені
статтею 21 цього Закону фактичні
витрати, пов'язані з копіюванням або
друком; не дотримано вимог до запиту на
інформацію, передбачених частиною
п'ятою статті 19 цього Закону.

Суд апеляційної інстанції наголошує,
що обмеженню доступу до інформації з
боку розпорядника повинно передувати
застосування "трискладового тексту", а
саме дотримання сукупності вимог,
передбачених ст. 6 Закону України "Про
доступ до публічної інформації".

Крім того, колегія суддів вважає, що
зазначена відповідачем у запереченнях
причина ненадання позивачу
запитуваної інформації - у зв'язку з
частковим розміщенням такої на
офіційному Веб-сайті, а іншої частини -
конфіденційної, не є належною
підставою для відмови в наданні
інформації, оскільки це суперечить
вимогам ст. 22 Закону України "Про
доступ до публічної інформації",
трискладовому тексту, та не враховано
наявного суспільного інтересу до
зазначеної інформації.

До того ж колегія суддів зазначає, що
позивач в запиті на інформацію за вих.
№ 935/4-13 від 25.11.2014 року зобов'язувався
виконати всі зобов'язання покладені на
запитувача інформації Законом України
"Про доступ до публічної інформації",
однак, відповідач не надав жодної
письмової відповіді і рахунків з
визначенням кількості сторінок та
вартості фактичних витрат на
копіювання та друк.

Статтею 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Також, колегія суддів звертає увагу на
те, що відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що відповідачем не
надано суду достатньо належних
доказів, які б свідчили про
неправомірність заявлених позовних
вимог, а доводи апеляційної скарги не
викликають сумнівів щодо правильності
висновків суду першої інстанції та
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Університету
економіки і підприємництва залишити
без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 03 вересня
2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
08 грудня 2014 року .

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Біла Л.М.

Боровицький О. А.