Справа № 816/4485/14
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/4485/14

Полтавський окружний
адміністративний суд у складі судді -
Бойка С.С., розглянувши у письмовому
провадженні справу за
адміністративним позовом
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області до ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2014 року Кременчуцька
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області звернулась до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу по
єдиному податку з фізичних осіб в сумі
340,80 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що за відповідачем
рахується відповідний податковий
борг, що виник у зв'язку з несплатою
узгодженого податкового зобов'язання,
тому підлягає стягненню у судовому
порядку.

Позивач явку свого уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив надав до суду клопотання
про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених даною статтею, але прибули
не всі особи, які беруть участь у
справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи достатність наданих
сторонами доказів та відсутність
потреби допитати свідка чи експерта,
суд, зважаючи на положення частини
шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в судовому засіданні 04 грудня
2014 року перейшов до розгляду справи у
порядку письмового провадження.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
була зареєстрована як фізична
особа-підприємець Реєстраційною
службою Кременчуцького міського
управління юстиції Полтавської
області , номер запису 2 018160 від
18.01.2011 та перебувала на податковому
обліку в Кременчуцькій ОДПІ з 19.01.2011 за
№44140. (а.с.7-9)

25 січня 2012 року відповідачем подано
заяву про застосування спрощеної
системи оподаткування, згідно якої
обрана ставка єдиного податку при
переході на спрощену систему
оподаткування складає 20 % до розміру
мінімальної заробітної плати. (а.с.10)

Згідно з даними Кременчуцької ОДПІ за
відповідачем рахується податковий
борг з єдиного податку з фізичних осіб
в сумі 340,80 грн, який виник в наслідок
несплати у повному розмірі самостійно
задекларованих сум грошових
зобов'язань, визначених на підставі
поданої заяви про застосування
спрощеної системи оподаткування.

Надаючи оцінку правомірності позовних
вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до п. 291.3 ст. 291 Податкового
кодексу України, юридична особа чи
фізична особа - підприємець може
самостійно обрати спрощену систему
оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Згідно п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу
України, суб'єкти господарювання, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
поділяються на такі групи платників
єдиного податку: 1) перша група - фізичні
особи - підприємці, які не
використовують працю найманих осіб,
здійснюють виключно роздрібний продаж
товарів з торговельних місць на ринках
та/або провадять господарську
діяльність з надання побутових послуг
населенню і обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень; 2) друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

Відповідно до пунктів 293.1 статті 293
Податкового кодексу України ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки). Фіксовані ставки єдиного
податку встановлюються сільськими,
селищними та міськими радами для
фізичних осіб - підприємців, які
здійснюють господарську діяльність,
залежно від виду господарської
діяльності, з розрахунку на
календарний місяць: для першої групи
платників єдиного податку - у межах від
1 до 10 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати; для другої групи
платників єдиного податку - у межах від
2 до 20 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 повинна була
сплатити до бюджету за листопад -
грудень 2013 року кошти в сумі 458,80 грн.

Проте, в порушення вказаних вище норм,
відповідач суму узгодженого
зобов'язання не сплатила, внаслідок
чого утворилась заборгованість, що за
рахунок переплати в сумі 118 грн
становить 340,80 грн.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
встановлено, що контролюючі органи
мають право застосовувати до платників
податків фінансові (штрафні) санкції,
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом, стягувати
суми простроченої заборгованості
суб'єкта господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 41.1 статті 41
Податкового кодексу України,
контролюючими органами є органи
доходів і зборів - центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно положень статті 59
Податкового кодексу України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання.

У разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

Кременчуцькою ОДПІ 27 січня 2014 року
винесено податкову вимогу № 62-17/70 на
суму 340,80 грн, яка направлена
відповідачу рекомендованим листом з
повідомленням про вручення та
повернулась з відміткою поштового
відділення "за закінченням терміну
зберігання". (а.с.15)

Як встановлено судом, згідно даних
Витягу з ЄДР щодо державної реєстрації
ФОП ОСОБА_1, 18 липня 2014 року державним
реєстратором було внесено запис про
державну реєстрацію припинення
підприємницької діяльності
відповідача. Крім того, згідно даних
системи ФІС "Податковий блок", ФОП
ОСОБА_1 має податковий стан 11 -
припинено, але не знято з обліку. (а.с.9)

Згідно статті 97 Податкового кодексу
України, у разі державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи чи реєстрації у
відповідному уповноваженому органі
припинення незалежної професійної
діяльності фізичної особи (якщо така
реєстрація була умовою ведення
незалежної професійної діяльності),
погашення грошових зобов'язань та/або
податкового боргу здійснюється за
рахунок майна зазначеної особи.

Особою, відповідальною за погашення
грошових зобов'язань чи податкового
боргу платника податків, є : ... стосовно
фізичної особи - підприємця або
фізичної особи, яка провадить
незалежну професійну діяльність, - така
фізична особа.

Відповідно до п.87.11. ст.87 Податкового
кодексу України, орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Стаття 67 Конституції України
наголошує, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, установлених законом.

Враховуючи зазначені вище положення
Податкового кодексу України, суд
дійшов до висновку, що чинним
законодавством контролюючому органу
надано право звертатись до суду з
позовами про стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, а в
разі недостатності коштів на рахунках,
звертатись до суду за дозволом на
погашення усієї суми податкового боргу
за рахунок майна платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

В терміни передбачені законодавством
заборгованість відповідачем не була
погашена, враховуючи викладене,
позивач правомірно звернувся до суду
про стягнення податкового боргу.

Відповідно до частини першої
статті 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частиною першою статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач заперечень проти
позову та доказів сплати податкового
боргу в загальній сумі 340,80 грн. суду не
надав.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) податковий борг з єдиного
податку з фізичних осіб в сумі 340,80 грн (
триста сорок гривень вісімдесят
копійок) на р/р 0008, одержувач :УК у
м.Кременчуці /м.Кременчук/ 18050400, код
одержувача: 37965850, банк одержувача
ГУДКСУ у Полтавській області, МФО 831019.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
С.С. Бойко