Справа № 2а-1955/11
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 р.
Справа № 42361/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Судової-Хомюк Н.М.,

суддів
Гуляка В.В. та Коваль Р.Й.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові справу за
апеляційними скаргами управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Львова та ОСОБА_1
на постанову Залізничного районного
суду м.Львова від 03.11.2011 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Львова про
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату державної і додаткової пенсії
особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 26.09.2011 року звернувся до суду із
адміністративним позовом, в якому
просив зобов'язати відповідача
здійснити нарахування та виплату
державної пенсії в розмірі 6
мінімальних пенсії за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст. ст. 50,
54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 01.01.2011 року

Позовні вимоги обґрунтовує вимогами
статей 50, 54 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Ухвалою від 17.10.2010 року
адміністративний позов в частині вимог
за період з 01.01.2011 року по 26.03.2011 року
залишено без розгляду, відповідно до
ст.ст. 99, 100 КАС України.

Постановою Залізничного районного
суду м.Львова від 03.11.2011 року позов
задоволено. Визнано дії відповідача
протиправними. Зобов'язано відповідача
провести перерахунок та виплату
позивачу державної пенсії у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до положень ст.ст. 50,54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 26.03.2011 року по 22.07.2011 року
включно із врахуванням виплачених сум.

Управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Львова подало
апеляційну скаргу, в якій покликається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
суду першої інстанції і прийняти нову,
якою повністю відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
при розрахунку пенсії позивача не
враховано положення ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
оскільки мінімальний розмір пенсії за
віком, визначений абзацом 1 частини 1
цієї статті застосовується виключно
для визначення розміру пенсій,
призначених згідно з цим законом, а
пенсія позивачу призначена згідно із
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Обчислення розміру пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
регулюється постановами Кабінету
Міністрів України, в яких відсутнє
посилання на визначення мінімального
розміру пенсії відповідно до законів
про державний бюджет України.

Разом з тим, апеляційну скаргу подав і
позивач. Вважає, що суд першої
інстанції прийняв рішення із
порушенням норм матеріального права.
Просить змінити постанову
Залізничного районного суду від 03
листопада 2011 року, виключивши з
резолютивної частини слова «по
22.07.2011р.».

Оскільки апеляційні скарги подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС
України, суд відповідно до п.3 ч.1 ст. 197
КАС України розглядає справу в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, суд приходить до
висновку, що оскаржувану постанову
слід залишити без задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивач належить до І категорії осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Внаслідок
захворювання, пов'язаного з
Чорнобильською катастрофою, позивачу
встановлена 3 група інвалідності, що
підтверджується довідкою МСЕК та
призначено державну та додаткову
пенсії по інвалідності.

Статтею 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді державної
пенсії, додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ст. ст. 54, 50 Закону № 796-ХІІ
розмір державної пенсії для позивача
не може бути нижчим 6 мінімальних
пенсій за віком, а розмір додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, 50%
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності нормативно -
правового акта Конституції України,
закону України, міжнародному договору,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції зробив вірний висновок, що
при визначенні розміру пенсій
позивачеві застосуванню підлягають
положення статей 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
вказаних вище постанов Кабінету
Міністрів України, які істотно
звужують обсяг встановлених законом
прав.

На виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік", - 06 липня 2011 року
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову № 745 "Про встановлення деяких
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений статтею 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», згідно з якою
мінімальна пенсія за віком дорівнює
прожитковому мінімуму, встановленому
для осіб, що втратили працездатність.

Положення частини 3 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
відповідно до якої мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом 1
частини 1 цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, не є перешкодою для
застосування мінімального розміру
пенсії за віком для обчислення інших
пенсій чи доплат пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
чинним законодавством не встановлено
іншого мінімального розміру пенсії за
віком.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги в
цілому суттєвими не являються і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.195, 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1
ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х
В А Л И В:

Апеляційні скарги управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Львова та ОСОБА_1
залишити без задоволення, а постанову
Залізничного районного суду м.Львова
від 03 листопада 2011 року у справі №
2а-1954/2011 - без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Н.М. Судова-Хомюк

Судді
В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль