Справа № 755/20265/13-а(2а/755/26/13)
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Вернидубов Я.І.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

10 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Мєзєнцева Є.І., Старової
Н.Е.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Дніпровського районного суду міста
Києва від 31 січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
місті Києві, головного державного
виконавця Мурихіна Сергія
Володимировича відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у місті Києві, третя
особа управління Пенсійного фонду
України у Дніпровському районі міста
Києва про визнання дій протиправними,
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження та поновлення
виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач)
звернулася з позовом до управління
державної виконавчої служби головного
управління юстиції у місті Києві,
головного державного виконавця
Мурихіна Сергія Володимировича
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
місті Києві, третя особа управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі міста Києва про
визнання дій протиправними, скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження та поновлення виконавчого
провадження.

Дніпровський районний суд міста Києва
своєю постановою від 31 січня 2014 року
адміністративний позов задовольнив
частково.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, позивач подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Дніпровського районного
суду міста Києва від 31 січня 2014 року та
постановити нову про задоволення
адміністративного позову в повному
обсязі. На думку апелянта, зазначену
постанову суду прийнято з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
не підлягає скасуванню, з наступних
підстав.

09 листопада 2012 року Дніпровським
районним судом міста Києва видано
виконавчий лист про зобов'язання
управління Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі міста Києва
здійснити нарахування та виплатити
надбавку до пенсії ОСОБА_2 і відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком з 21.09.2008
року з урахуванням проведених їй за
відповідний період виплат.

Після відкриття виконавчого
провадження ще 20.11.2012 року належні
позивачу грошові кошти згідно судового
рішення в процесі виконавчого
провадження боржником не виплачені
протягом тривалого часу з дня
відкриття виконавчого провадження за
відсутності грошових коштів.

05.07.2013 року позивач звернулася із
заявою до відповідача про передання
документів до Державної казначейської
служби, на що 15.08.2013 року одержала лист
від 05.08.2013 року (а.с. 2) та постанову від
01.02.2013 року про закінчення виконавчого
провадження (а.с. 3). Постанова була
вмотивована листом боржника про
перерахунок, але без фактичної виплати
коштів, що явно суперечить чинному
законодавству та підтверджується
повідомленням УПФУ у Дніпровському
районі міста Києва від 29.01.2013 року про
розмір нарахованої та виплаченої суми
коштів.

В оскаржуваній постанові про
закінчення виконавчого провадження
зазначено, що вона винесена на підставі
п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження». Ця норма
Закону встановлює, що виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
фактичного виконання в повному обсязі
рішення згідно з виконавчим
документом.

Так, в даному випадку відповідач не
виконав жодних вищевказаних дій, які
мають передувати закінченню
виконавчого провадження.

До того ж колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що в
даному випадку відповідач зобов'язаний
був забезпечити виконання судового
рішення на користь позивача про
поновлення пропущеного строку для
звернення до суду та зобов'язання
управління Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі міста Києва
нарахувати та виплатити недоплачену
щомісячну державну соціальну надбавку,
як дитині війни.

Згідно із ч. 2 ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження»встановлено, що
боржник має право оскаржувати рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби виключно в
судовому порядку.

В порядку ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
розглядаються скарги на дії або
бездіяльність державної виконавчої
служби у разі невиконання або
неналежного виконання судового
рішення, прийнятого відповідно до норм
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Як визначено у частині першій та шостій
статі 181 Кодексу адміністративного
судочинства України учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутись до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законами не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження» роз'яснено,
що у разі визнання неправомірними
рішення, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби суд зобов'язує їх усунути
допущені порушення або іншим шляхом
поновлює порушені права чи свободи
заявника. Також, суд першої інстанції
правомірно зазначив, що суд не вправі
зобов'язувати зазначених осіб до
вчинення тих дій, які згідно із Законом
України «Про виконавче провадження»
можуть здійснюватися тільки державним
виконавцем або відповідною посадовою
особою державної виконавчої служби.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню
частково, а тому апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205,
207, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського
районного суду міста Києва від 31 січня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Старова Н.Е.

Мєзєнцев Є.І.