Справа № 822/4139/14
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/4139/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіЛабань Г.В.
при секретаріВересняк А.А. за
участі:представників
сторінрозглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Реєстраційної служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції у Хмельницькій
області третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Приватна справа"
про визнання протиправної та
скасування реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2013 року позивач звернувся до
Хмельницького окружного
адміністративного суду із позовом до
Реєстраційної служби Хмельницького
міськрайонного управління юстиції у
Хмельницькій області, третя особа на
стороні відповідача Товариство з
обмеженою відповідальністю "Приватна
справа" про визнання протиправної та
скасування реєстрації права власності
на автовеломайданчик площею 2108 кв. м. за
адресою АДРЕСА_1 за ТОВ "Приватна
справа".

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що здійснивши державну
реєстрацію права власності за
товариством "Приватна справа" на
автовеломайданчик площею 2 108 кв.м. за
адресою: Хмельницький, Проспект Миру, 69,
відповідачем порушенні приписи п. 44, 46
"Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно" затвердженого
Постановою КМУ № 703 від 22.06.2011 року,
приписи п. 46 "Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно"
затвердженого Постановою КМУ № 703 від
22.06.2011 року, ч.2 ст. 9 ЗУ "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень". В зв'язку з цим,
просить скасувати реєстрації права
власності на автовеломайданчик площею
2108 кв. м. за адресою АДРЕСА_1 за ТОВ
"Приватна справа".

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 15.01.2014 року
у справі №822/3197/13-а, залишеною без змін
ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 05.03.2014 року,
адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 02.09.2014 року постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 15.01.2014 року
у справі №822/3197/13-а та ухвалу
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 05.03.2014 року
скасовано, а справу направлено на новий
розгляд до Хмельницького окружного
адміністративного суду.

Ухвалою ХОАС від 30.09.2014 року справу
прийнято до провадження та призначено
до розгляду на 10.10.2014 року 10:30 год.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення позовних вимог,
вказав, що при реєстрації права
власності на автовеломайданчик за ТОВ
«Приватна справа» державний
реєстратор діяв у межах та на підставі
норм чинного законодавства. Реєстратор
виконував постанову господарського
суду Хмельницької області від 24.04.2007
року, якою і було визнано за
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Приватна справа»
право власності на автовеломайданчик,
який розташований за адресою:
м.Хмельницький, проспект Миру, 69
загальною площею 2108 кв.м., яка набрала
законної сили. Крім того, просив
відповідно до ст.94, 265 КАС України
вирішити питання про повернення
судових витрат в сумі 4400,00 грн.
сплачених за проведення судової
експертизи. В задоволенні позову
просив відмовити.

Представники третьої особи на стороні
відповідача підтримали позицію
відповідача, посилаючись на обставини
викладені у запереченнях, апеляційній
та касаційній скаргах, у задоволенні
позову просили відмовити у повному
обсязі.

Заслухавши доводи представників
сторін та третьої особи на стороні
відповідача, дослідивши матеріали
справи та надані докази у їх єдності,
взаємному зв'язку та сукупності, суд
дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві
власності належить будівля кафе за
адресою АДРЕСА_1, що підтверджується
Витягом про державну реєстрацію права
власності від 18.10.2011 р. Хмельницького
БТІ, приміщення магазину продовольчих
товарів за адресою АДРЕСА_1, що
підтверджується Витягом про державну
реєстрацію права власності від 06.06.2012 р.
Хмельницького БТІ, довідкою Управління
архітектури та містобудування
Департаменту архітектури,
містобудування та земельних ресурсів
№31698/03-01-14 від 02.08.2012 р. та наказом №404
від 02.08.2012 р.

Для обслуговування будівлі кафе
позивачем було укладено договір оренди
землі від 22.12.2009 року та додаткову
угоду до нього від 24.12.2012 р. для
використання земельної ділянки площею
137 кв. м., для обслуговування будівлі
продовольчого магазину позивачу на
праві орендаря належить земельна
ділянка площею 56 кв. м., що
підтверджується договором про оренду
землі від 26.06.2013 р..

Поруч із вищевказаними будівлями та
земельними ділянками позивача межує
земельна ділянка ТОВ "Приватна справа"
за адресою АДРЕСА_1.

Суд встановив, що за позивачем та ТОВ
"Приватна справа" зареєстровані 3 різні
об'єкти нерухомості, за різними
адресами, про що свідчать документи
наявні в матеріалах справи.

Позивачу стало відомо про те, що
Реєстраційною службою Хмельницького
міськрайонного управління юстиції
було зареєстровано за Товариством з
обмеженою відповідальністю "Приватна
справа" право власності на
автовеломайданчик як нерухоме майно
площею 2108 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1.

На звернення позивача 23.07.2013 року до
Реєстраційної служби Хмельницького
міськрайоного управління юстиції з
проханням повідомити, чи була фактично
здійснена реєстрація такого права
власності за ТОВ "Приватна справа", коли
вона була здійснена, на підставі яких
документів здійснена така реєстрація,
хто особисто подавав заяву про таку
реєстрацію, та чи накладається
зареєстрований за ТОВ "Приватна справа"
автовеломайданчик на належні позивачу
будівлі та земельні ділянки.

Листом № 02-4-14/675 від 25.07.2013 року позивачу
повідомлено про неможливість надання
запитуваної інформації, оскільки
заявник відповідно до закону не має
права на отримання такої інформації,
так як не допускається обробка даних
про особу без її згоди, крім випадків,
зазначених законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами, суд звертає увагу на
наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Приписи ч. 2 ст. 9 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
визначають загальні повноваження
державного реєстратора, а саме
необхідність встановлення
відповідності заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими га вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, зокрема:

-відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми правочину
та його нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);

-відповідність повноважень особи, яка
подає документи на державну реєстрацію
прав та їх обтяжень;

-відповідність відомостей про нерухоме
майно, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах;

-наявність обтяжень прав на нерухоме
майно, зареєстрованих відповідно до
вимог цього Закону;

-наявність факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

Пункт 42 «Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно» затвердженого
Постановою КМУ № 703 від 22.06.2011 року
зазначає, що державний реєстратор у
встановлених законом випадках за
результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію видає свідоцтво
про право власності на нерухоме майно,
на підставі якого проводить державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно.

Стаття 18 Закону України від 01.07.2004 року
№ 1952-IV «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» визначає, що свідоцтво про
право власності на нерухоме майно, що
підтверджує виникнення права
власності при здійсненні державної
реєстрації прав на нерухоме майно,
видається:

1)фізичним та юридичним особам на
новозбудовані, реконструйовані об'єкти
нерухомого майна;

2)членам житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого відповідного
кооперативу, які повністю внесли свої
пайові внески;

3)юридичним особам у разі внесення до
статутного фонду (статутного або
складеного капіталу) об'єктів
нерухомого майна їх засновниками
(учасниками);

4)фізичним особам та юридичним особам,
які в разі ліквідації (реорганізації)
юридичної особи отримали у власність у
встановленому законодавством порядку
нерухоме майно юридичної особи, що
ліквідується (реорганізується);

5)фізичним особам та юридичним особам,
що вийшли зі складу засновників
(учасників) юридичної особи за рішенням
органу, уповноваженого на це
установчими документами, отримали у
власність об'єкт нерухомого майна,
переданий їм;

6)реабілітованим громадянам, яким
повернуто у власність належні їм
об'єкти нерухомого майна;

7)у разі виділення окремого об'єкта
нерухомого майна зі складу об'єкта
нерухомого майна, що складається із
двох або більше об'єктів;

8)фізичним та юридичним особам на
об'єкти нерухомого майна, які в
установленому порядку переведені з
житлових у нежитлові і навпаки;

8-1) фізичним та юридичним особам у разі
безоплатної передачі їм земельної
ділянки із земель державної чи
комунальної власності за рішеннями
органів державної влади, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
органів місцевого самоврядування;

9)в інших випадках, встановлених
законом.

Відповідно до постанови Вищого
господарського суду України від 08.06.2010
року у справі №10/56-н за позовом ТОВ
"Приватна справа" до Хмельницької
міської ради, третя особа - ОСОБА_3
встановлено правомірність надання
земельної ділянки Хмельницькою
міською радою саме такої площі ТОВ
"Приватна справа" (1725 кв. м.) за адресою:
АДРЕСА_1, та суміжних земельних ділянок
наданих в користування.

Відповідно до рішення Господарського
суду Хмельницької області від 31.07.2009
року у справі №16/1035 встановлено
правомірність використання позивачем
частини автовеломайданчика за адресою:
АДРЕСА_1.

Зазначеними судовими рішеннями
господарських судів встановлені факти,
які відповідно до приписів ч. 1 ст. 72 КАС
України є такими, що не потребують
повторного доведенні в даній судовій
справі.

Відповідно до пункту 5 частини першої
статті 19 Закону № 1952-IV державна
реєстрація прав проводиться на
підставі, зокрема, і рішень судів, що
набрали законної сили.

Пункт 26 Порядку визначає, що для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.

Пунктом 27 Порядку також визначено, що
документом, який підтверджує
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, може бути рішення
суду, що набрало законної сили, щодо
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно.

Суд приходить до висновку, що такими
рішеннями у спірних правовідносинах, є
постанова Вищого господарського суду
України від 08.06.2010 року у справі №10/56-н
та рішення Господарського суду
Хмельницької області від 31.07.2009 року у
справі №16/1035, які набрали законної
сили.

Суд встановив, що ухвалою суду
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 21.08.2013 р.
призначено судову будівельно-технічну
експертизу, проведення якої доручено
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Бюро судових
будземекспертиз" експерту ОСОБА_5.

На вирішення експерту поставлено
наступні питання:

1. Чи відповідає контур
автовеломайданчика за адресою: АДРЕСА_1
площею 2108 кв. м. зареєстрований на праві
власності за Товариством з обмеженою
відповідальністю "Приватна справа"
фактичним розмірам в натурі на
місцевості? Якщо ні, то у чому полягає
така невідповідність?

2. Чи накладаються контури
автовеломайданчика площею 2108 кв. м. за
адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого як
нерухоме майно за Товариством з
обмеженою відповідальністю "Приватна
справа" на належні ОСОБА_3 земельну
ділянку площею 137 кв. м. і будівлю кафе
за адресою: АДРЕСА_1, та земельну
ділянку площею 56 кв. м. і будівлю
продовольчого магазину за адресою:
АДРЕСА_1 Якщо накладаються, то яка форма
та розміри такої накладки?

За результатами проведеної експертизи,
експертом складено висновок №144/013 від
30.12.2013 р., яким встановлено наступні
факти.

По першому питанню. Контур
автовеломайданчика за адресою АДРЕСА_1
площею 2108 кв. м. зареєстрований на праві
власності за ТОВ "Приватна справ" не
відповідає фактичним розмірам
автовеломайданчика в натурі на
місцевості на момент проведення
обстеження.

По другому питанню. Контури
автовеломайданчика площею 2108 кв.м. за
адресою м. Хмельницький, пр.Миру, 2108
кв.м., зареєстрованого як нерухоме
майно за ТОВ "Приватна справа"
накладаються на належні ОСОБА_3
земельну ділянку площею 137 кв.м. і
будівлю кафе за адресою АДРЕСА_1/1Б та
земельну ділянку площею 56 кв.м. і
будівлю продовольчого магазину за
адресою АДРЕСА_1.

Суд не бере до уваги висновки
експертизи, оскільки реєстрація права
власності на автовеломайданчик площею
2108 кв.м. відбувалась згідно рішення
суду, в якому був визначений його
розмір.

Крім того, суд вважає, безпідставними
твердження позивача, щодо порушення
відповідачем приписів п. 44,46 "Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно" затвердженого Постановою КМУ №
703 від 22.06.2011 року в силу наведеного
нижче.

Згідно, п. 44 та 46 «Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно»
регулюються особливості державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно на підставі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно.

Відповідно до п.42 «Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно»
зазначено, що державний реєстратор у
встановлених законом випадках за
результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію видає свідоцтво
про право власності на нерухоме майно,
на підставі якого проводить державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно.

Отже, як вбачається із зазначеної норми
реєстрація права власності на об'єкт
нерухомості, яка відбувається на
підставі рішення суду, не потребує
видачі свідоцтва про право власності
на нерухоме майно.

Аналогічна позиція висловлена і Вищим
адміністративним судом України в
Ухвалі від 12.03.2014 року по справі №
800/46805/13 в адміністративній справі за
позовом ОСОБА 1 до державного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Горлівського
міського управління юстиції Донецької
області ОСОБА_6 про визнання дій
неправомірними та скасування рішення.

Згідно п.46 «Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно» для
проведення державної реєстрації прав з
видачею свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у зв'язку з набуттям
права власності на новозбудовані чи
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна заявник, крім документів, що
зазначені у пунктах 28, 29 і 31 цього
Порядку, подає органові державної
реєстрації прав:

документ, що посвідчує речове право на
земельну ділянку (крім випадків
реконструкції квартири, житлового або
нежитлового приміщення);

витяг з Державного земельного кадастру
про земельну ділянку (у разі, коли в
документі, що посвідчує речове право на
земельну ділянку, відсутні відомості
про її кадастровий номер);

документ, що зазначений у пункті 27
цього Порядку та підтверджує право
власності на об'єкт нерухомого майна,
розташований на земельній ділянці (у
разі проведення державної реєстрації
прав з видачею свідоцтва про право
власності на нерухоме майно у зв'язку з
набуттям права власності на
реконструйований об'єкт нерухомого
майна);

документ, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта;

документ, що підтверджує присвоєння
об'єкту нерухомого майна адреси.

Суд не бере до уваги твердження
представника позивача, що під час
реєстрації автовеломайданчика площею
2108 кв. м. за адресою АДРЕСА_1 за ТОВ
"Приватна справа", державний реєстратор
повинен був вимагати, крім рішення
суду, яким встановлено право власності,
будь які інші документи.

В судовому засідання судом з'ясовано та
підтверджується матеріалами справи, що
зазначене вище майно, було придбано ТОВ
"Приватна справа" і не є новозбудованим
чи реконструйованим об'єктом
нерухомого майна.

Крім того, із змісту позовної заяви суд
робить висновок, що позивач шляхом
пред'явлення адміністративного позову
фактично вимагає скасувати державну
реєстрацію земельної ділянки, право
власності на яку вже зареєстровано за
іншою особою. Таким чином, в дійсності
позивач оспорює право власності інших
осіб або законність набуття ними права
власності на земельну ділянку і
намагається вирішити цей спір в обхід
передбаченого законом порядку
розв'язання цивільно-правових спорів
між суб'єктами цивільного права та
всупереч передбаченим законом
способам захисту цивільних прав,
шляхом пред'явлення адміністративного
позову до суб'єкта владних повноважень,
який не має жодного юридичного
інтересу до предмету спору і лише
здійснює державну реєстрацію.

Суд вважає, що у даному випадку захист
порушеного права має здійснюватись у
спосіб, визначений Цивільним кодексом
України та іншими законами шляхом
пред'явлення позову в порядку,
передбаченому Цивільним процесуальним
кодексом України з відповідним
предметом оскарження.

Таким чином, суд дійшов до переконання,
що позивачем не наведено жодного
вмотивованого висновку в чому ж
полягають порушення Відповідача вимог
чинного законодавства при проведенні
реєстрації права власності на
автовеломайданчик площею 2108 кв. м. за
адресою АДРЕСА_1 за ТОВ "Приватна
справа".

Завданням адміністративного
судочинства, згідно ч.1 ст.2 КАС України,
є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно -
правових відносин від порушень з боку
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
шляхом справедливого, неупередженого
та своєчасного розгляду
адміністративних справ.

Положеннями ч.3 ст.2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частиною 2 статті 71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову .

Разом з тим, відповідно до ст.ст.11, 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно
ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є
у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Під час розгляду справи в суді
представником позивача належним чином
не доведено протиправність щодо
реєстрації права власності на
автовеломайданчик площею 2108 кв. м. за
адресою АДРЕСА_1 за ТОВ "Приватна
справа", а судом не здобуто в ході
судового слідства таких доказів.
Представником позивача, доказів
протиправності дій відповідача, суду
представлено не було, а відтак суд
дійшов до висновку про відсутність
підстав для задоволення позовної
заяви.

Судові витрати відповідно до ст.94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Згідно ст. 265 КАС України питання про
поворот виконання судового рішення
вирішує суд апеляційної чи касаційної
інстанції, якщо, скасувавши судове
рішення (визнавши його нечинним або
таким, що втратило законну силу), він
закриває провадження у справі, залишає
позовну заяву без розгляду або
відмовляє у задоволенні
адміністративного позову чи
задовольняє позовні вимоги у меншому
розмірі.

Якщо питання про поворот виконання
судового рішення не було вирішене
судом апеляційної чи касаційної
інстанції, заява відповідача про
поворот виконання розглядається
адміністративним судом, у якому
знаходиться справа. Заяву про поворот
виконання може бути подано протягом
одного року з дня виникнення підстав
для повороту виконання.

Керуючись ст.ст.94,158-163,265 КАС України,
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
Реєстраційної служби Хмельницького
міськрайонного управління юстиції у
Хмельницькій області, третя особа на
стороні відповідача Товариство з
обмеженою відповідальністю "Приватна
справа" про визнання протиправної та
скасування реєстрації права власності
на автовеломайданчик площею 2108 кв. м. за
адресою АДРЕСА_1 за ТОВ "Приватна
справа", - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за
проведення експертизи на рахунки
Головного управління юстиції у
Хмельницькій області, як розпорядника
(одержувача) бюджетних коштів відкриті
у Головному управлінні Державної
казначейської служби України у
Хмельницькій області 4400,00 грн.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 28
листопада 2014 року

Постанова не набрала законної сили

Суддя/підпис/Г.В. Лабань"Згідно з
оригіналом" Суддя Г.В. Лабань