Справа № 175/3443/14-а
Суддя: Борисов С. А.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №175/3443/14-а
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Борисова С.А.,

при секретарі Єльшиній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в сел. Ювілейне
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої
служби Дніпропетровського районного
управління юстиції про визнання дій
неправомірними, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області з
вищезазначеним позовом та просив суд:
визнати дії відділу виконавчої служби
Дніпропетровського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області, які виявилися у винесенні
постанови від 15.05.2014 року, «про
стягнення з боржника виконавчого збору
у розмірі 834,07 грн.», у виконавчому
провадженні №43219884 - протиправними.

Позивач в судове засідання не з'явився,
але надав до суду заяву про розгляд
справи у його відсутності. Позовні
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Судом встановлено, що 07 травня 2014 року
головним державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського районного
управління юстиції Олійник І.В. була
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження №43219884 по
наказу №904/9842/13 виданому 11 березня 2014
року Господарським судом
Дніпропетровської області.

Згідно постанови про відкриття
виконавчого провадження, боржнику
встановлений строк для добровільного
виконання виконавчого документа - до 14
травня 2014.

15 травня 2014 року була винесена
постанова про стягнення з боржника
виконавчого збору.

Частина 2 статті 19 Конституції України
визначає, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про
виконавче провадження» (далі - Закон)
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Загальні умови виконання рішень, за
якими боржник зобов'язаний особисто
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення визначені ст.75 Закону.

За приписами цієї статті після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Згідно із ст. 28 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті
25 цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий
збір стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - юридичної особи.
У зазначених розмірах виконавчий збір
стягується з боржника також у разі
повернення виконавчого документа без
виконання за письмовою заявою
стягувача та у разі самостійного
виконання боржником рішення після
початку його примусового виконання,
зокрема шляхом перерахування
коштів безпосередньо на рахунок
стягувача. Постанова про стягнення
виконавчого збору може бути оскаржена
в десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

Статтею 31 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачений
порядок надсилання документів
виконавчого провадження, або державний
виконавець направляє ці документи
поштовою кореспонденцією (простою, або
рекомендованими листами із
повідомленням про вручення) - ч. 1 ст. 31
Закону України «Про виконавче
провадження», або особисто вручає
документи виконавчого провадження
сторонам або іншим учасникам
виконавчого провадження під розписку -
ч. 4 ст. 31 Закону України «Про виконавче
провадження».

Згідно із ст. 28 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті
25 цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий
збір стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - юридичної особи.
У зазначених розмірах виконавчий збір
стягується з боржника також у разі
повернення виконавчого документа без
виконання за письмовою заявою
стягувача та у разі самостійного
виконання боржником рішення після
початку його примусового виконання,
зокрема шляхом перерахування
коштів безпосередньо на рахунок
стягувача. Постанова про стягнення
виконавчого збору може бути оскаржена
в десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

Згідно із ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про задоволення
позову, оскільки відповідачем не було
надано суду свої заперечення проти
позову та не було надано доказів щодо
правомірності свого рішення, а саме
винесена постанова про стягнення з
боржника виконавчого збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 9, 11, 70-72, 86, 94, 160-162, 167, 181, 186, 254 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
районного управління юстиції про
визнання дій неправомірними -
задовольнити.

Визнати дії головного державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
районного управління юстиції Олійник
Ірини Володимирівни по виконавчому
провадженню №43219884 - визнати
неправомірними.

Скасувати постанову про стягнення з
ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 834,07
грн. по виконавчому провадженню №43219884,
постановлену головним державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
районного управління юстиції Олійник
Іриною Володимирівною.

Постанова може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги до суду
апеляційної інстанції через
Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області з
одночасним направленням копії
апеляційної скарги особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції,
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови.

Суддя
С.А. Борисов