Справа № 554/1556/14-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 р.Справа №
554/1556/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Курило Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України Октябрського району в
м.Полтаві на постанову Октябрського
районного суду м. Полтава від 09.10.2014р.
по справі № 554/1556/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України Октябрського району в
м.Полтаві

про визнання протиправними і
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м. Полтаві в
якому просить: визнати
протиправним і скасувати рішення
колегіального органу з призначення
пенсії управління Пенсійного фонду
України Октябрського району в м.
Полтаві №2942 від 11.07.2014 року; зобов'язати
управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м. Полтаві
зарахувати йому до вислуги років, що
дає право на пенсію відповідно до ст.50-1
Закону України «Про прокуратуру»,
період його навчання (служби) курсантом
в Херсонському училищі міліції МВС
України з 01.10.1992 року по 16.08.1994 року як
строкову військову службу, що дає право
на зарахування його до 21 року і 6
місяців вислуги для призначення пенсії
та призначити йому пенсію за вислугу
років відповідно до ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру» з дня
звернення з відповідною заявою, тобто з
2 липня 2014 року.

Постановою Октябрського районного
суду в м. Полтаві від 09.10.2014 року
вищезазначений позов задоволено.

Відповідач не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на незаконність рішення суду першої
інстанції в зв'язку з ненаданням
належної правової оцінки обставинам
справи та невірним застосуванням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Октябрського
районного суду в м. Полтаві від 09.10.2014
року та прийняти нове судове рішення,
яким відмовити у задоволені позову у
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
та неповного з'ясування обставин
справи, які мають значення для справи,
що призвело до винесення незаконного
та не вірного по своїй суті судового
рішення.

У судове засідання сторони не
з'явилися, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку з чим, відповідно до ст.
197 КАС України, справа розглядається в
письмовому провадженні за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши наявні
в матеріалах справи докази, вважає, що
вимоги апеляційної скарги задоволенню
не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 працював на наступних посадах: з
17.09.1994 року по 31.08.1998 року на посаді
слідчого Козельщинського РВ УМВС
України в Полтавській області; з 08.09.1998
року по 12.02.2001 року - слідчим
прокуратури Козельщинського району; з
19.02.2001 року по 04.07.2001 року - помічником
прокурора м. Хмельницького; з 04.07.2001
року по 20.07.2011 року - старшим слідчим
прокуратури м. Хмельницького; з 25.09.2001
року по 19.01.2006 року - прокурором відділу
нагляду за додержанням законів
органами внутрішніх справ і податкової
міліції при провадженні
оперативно-розшукової діяльності,
дізнання та досудового слідства
прокуратури Полтавської області; з
19.01.2006 року по 04.05.2011 року - старшим
прокурором організаційно-контрольного
відділу прокуратури Полтавської
області; з 04.05.2011 року по 11.06.2012 року -
старшим помічником прокурора
Полтавської області з питань
забезпечення доступу до публічної
інформації: з 11.06.2012 - старшим
прокурором прокуратури Полтавської
області з питань забезпечення доступу
до публічної інформації.

З 01.10.1992 року по 16.08.1994 року позивач
навчався за державним замовленням на
денній формі в Херсонському училищі
міліції МВС України.

Відповідно до записів у трудовій
книжці позивача зазначене навчання
йому було зараховано до вислуги років в
органах внутрішніх справ (з 01.10.1992 року
по 31.08.1998 року проходив службу в органах
внутрішніх справ України безперервно 5
років 11 місяців 00 днів).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходячи з того, що військова
служба (навчання) в Училищах МВС
України курсантів (слухачів) є
строковою військовою службою і
зараховується до стажу державної
служби.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступних підстав.

Згідно довідки від 01.07.2014 року № 11-64,
виданою Прокуратурою Полтавської
області, позивач працює в органах
прокуратури Полтавської області і
обіймає посаду старшого прокурора
прокуратури області з питань
забезпечення доступу до публічної
інформації та станом на 01.07.2014 року
його стаж роботи становить 21 рік, 06
місяців, 11 днів.

Позивач 02.07.2014 року звернувся до
Управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м. Полтаві з
заявою про призначення пенсії згідно
ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»,
в зв'язку з наявністю 21 року і 6 місяців
необхідного стажу роботи.

Рішенням колегіального органу
управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м. Полтаві №2942
від 11.07.2014 року позивачу відмовлено в
призначенні відповідної пенсії у
зв'язку з відсутністю у нього 21 року і 6
місяців необхідного стажу роботи. При
цьому відповідач зазначив про
неможливість зарахування до стажу
роботи, що дає право на призначення
такої пенсії, періоду навчання
позивача на денній формі в
Херсонському училищі міліції МВС
України з 01.10.1992 року по 16.08.1994 року,
оскільки даний вуз не відноситься до
вищих навчальних закладів, у зв'язку з
чим виник спір.

Відповідно до Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№114 від 29.07.1991 року випускникам
навчальних закладів Міністерства
внутрішніх справ по закінченні
навчальних закладів надається
відпустка на строк, установлений
пунктом 51 цього Положення. Ця відпустка
включається у тривалість чергової
відпустки за поточний рік.

Судовим розглядом встановлено, що
позивачу період навчання в
Херсонському училищі міліції МВС
України не був зарахований до стажу
державної служби, з тих підстав, що у
відповідності до п.1.4.1. Закону України
від 11 травня 2007 року № 1041-У «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України з питань військового
обов'язку і військової служби» ч. З ст. 18
Закону України «Про міліцію» -
виключено.

Відповідно до ст. 58 Конституції
України, закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що,
оскільки, позивач проходив навчання в
навчальному закладі системи МВС
України в період з 1992 по 1994 роки, суд
вважає, що до спірних правовідносин
необхідно застосовувати норми
законодавства, які діяли на зазначений
період часу, а саме Закон України «Про
міліцію», Закон України «Про
військовий обов'язок і військову
службу», Закон України «Про освіту».

Відповідно до ч. З ст. 18 Закону України
«Про міліцію» (в редакції від 20.12.1990
року №5 65-XII) особи, прийняті на службу
до міліції, в тому числі курсанти шкіл
міліції, перебувають у кадрах
Міністерства внутрішніх справ, а
навчання в школах міліції МВС України,
які в послідуючому були реорганізовані
в училища міліції, після здобуття
середньої освіти прирівнювалось до
проходження військової служби.

Судовим розглядом встановлено, що
Закони і нормативно-правові акти
України, що регулюють порядок
обчислення періоду навчання в училищах
(школах міліції) МВС України для
зарахування до стажу роботи, що дає
право на призначення пенсій та
соціальних виплат не є рівноцінною
заміною відповідного законодавства
колишнього СРСР, оскільки Закон СРСР
від 12.07.1967 року «Про загальний
військовий обов'язок», що діяв на час
набрання чинності (з 01.01.1991 року) Закону
України «Про міліцію» (в редакції від
20.12.1990 року №565-ХІІ), не розділяв
військову службу на строкову та
військову.

Як вбачається із матеріалів справи та
змісту ч. 3 ст.22 Конституції України,
відповідно до якої при прийняті нових
законів або внесені змін до чинних не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до положень статті 50-1
Закону України «Про прокуратуру» (в
редакції чинній на момент спірних
правовідносин) прокурори і слідчі за
наявності на день звернення вислуги
років не менше з 1 жовтня 2013 року по 30
вересня 2014 року - 21 рік і 6 місяців, у
тому числі стажу роботи на посадах
прокурорів і слідчих прокуратури не
менше 11 років 6 місяців, мають право на
пенсійне забезпечення за вислугу років
незалежно від віку. До вислуги років, що
дає право на пенсію згідно з цією
статтею, зараховується час роботи на
прокурорських посадах, перелічених у
статті 56 цього Закону, в тому числі у
військовій прокуратурі, стажистами в
органах прокуратури, слідчими, суддями,
на посадах начальницького складу
органів внутрішніх справ, офіцерських
посадах Служби безпеки України,
посадах державних службовців, які
займають особи з вищою юридичною
освітою, в науково-навчальних закладах
Генеральної прокуратури України
працівникам, яким присвоєно класні
чини, на виборних посадах у державних
органах, на посадах в інших
організаціях, якщо працівники, що мають
класні чини, були направлені туди, а
потім повернулися в прокуратуру,
строкова військова служба, половина
строку навчання у вищих юридичних
навчальних закладах, частково
оплачувана відпустка жінкам по догляду
за дитиною до досягнення нею трьох
років.

Відповідно до Закону України «Про
військовий обов'язок і військову
службу» встановлені види військової
служби. Серед них передбачена
військова служба (навчання) курсантів
вищих військових навчальних закладів,
а також вищих навчальних закладів, які
мають у своєму складі військові
інститути, факультети військової
підготовки, кафедри військової
підготовки, відділення військової
підготовки та військові навчальні
підрозділи вищих навчальних закладів).

Таким чином, військова служба
(навчання) в училищах МВС України
курсантів (слухачів) є строковою
військовою службою і зараховується до
стажу державної служби.

Статтею 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що пенсія
призначається з дня звернення за
пенсією.

Таким чином, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1
205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м.Полтаві залишити без
задоволення.

Постанову Октябрського районного суду
м. Полтава від 09.10.2014р. по справі №
554/1556/14-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.Судді
Русанова В.Б. Курило Л.В.