Справа № 524/5275/14-а
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2014 р.Справа № 524/5275/14-аКолегія суддів
Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Донець Л.О. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Співак О.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
13.08.2014р. по справі № 524/5275/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету
Автозаводської районної ради м.
Кременчука Полтавської області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з
позовом до Виконавчого комітету
Автозаводської районної ради міста
Кременчука, в якому просила суд
визнати неправомірною бездіяльність
Виконавчого комітету Автозаводської
районної ради міста Кременчука в
частині не нарахування та не виплати
їй, під час роботи у відповідача,
грошової винагороди за сумлінну
безперервну працю в органах державної
влади понад 10 років в розмірі
середньомісячної середньої заробітної
плати, зобов'язати Виконавчий комітет
Автозаводської районної ради міста
Кременчука нарахувати та виплатити
вищевказану грошову винагороду та
зобов'язати Виконавчий комітет
Автозаводської районної ради міста
Кременчука надати до суду звіт про
виконання судового рішення на протязі
одного місяця від дати набрання
судовим рішенням законної сили.

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 13.08.2014 року вказаний
адміністративний позов залишено без
розгляду.

Позивач, не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
ухвалу Автозаводського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від
13.08.2014 року скасувати, а справу
направити до суду першої інстанції для
вирішення питання про відкриття
провадження у справі.

Сторони в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

У відповідності до положень ст. 197 КАС
України, зазначена адміністративна
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що вимоги
апеляційної скарги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про залишення без
розгляду позовної заяви, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не подано належних доказів причин
поважності пропуску строку звернення
до суду, що зумовило застосування судом
наслідків пропущення строку звернення
до суду, визначених ст.100 КАС України, та
відповідно залишення
адміністративного позову без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Отже, згідно вказаної норми позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
зазначеним Кодексом або іншими
законами.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом спору у цій справі є не
виплачена грошова винагорода за
сумлінну безперервну працю в органах
державної влади понад 10 років в розмірі
середньомісячної середньої заробітної
плати в період з 10.09.2002 року по 25.11.2010
рік.

Тобто, грошова винагорода за сумлінну
безперервну працю в органах державної
влади понад 10 років є складовою
заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи,
звернення до суду з вказаними вище
позовними вимогами позивач
обґрунтовує порушенням відповідачем
законодавства про оплату праці.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про
державну службу" заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплат за
ранги, надбавок за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Посадові оклади державних службовців
установлюються залежно від складності
та рівня відповідальності виконуваних
службових обов'язків. Умови оплати
праці державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 Кодексу законів
про працю України, у разі порушення
законодавства про оплату праці
працівник має право звернутися до суду
з позовом про стягнення належної йому
заробітної плати без обмеження
будь-яким строком.

Рішеннями Конституційного суду
України від 15.10.2013 року № 8-рп/2013 та
№9-рп/2013 під час офіційного тлумачення
ст. 233 КЗпП України роз'яснено, що у разі
порушення роботодавцем законодавства
про оплату праці не обмежується
будь-яким строком звернення працівника
до суду з позовом про стягнення
заробітної плати, яка йому належить.

Отже, колегія суддів зазначає, що при
розгляді справ з приводу порушення
законодавства про оплату праці в
частині строків звернення до суду
застосуванню підлягають положення ст.
233 КЗпП України, а не ст. 99 КАС України.

Враховуючи, що при зверненні до суду з
вимогами про оплату праці строк
звернення до суду встановлюється іншим
законом, зокрема ст. 233 КЗпП України,
тому право звернення до суду з вимогами
про стягнення заробітної плати не
обмежується будь-яким строком.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене
колегія суддів дійшла висновку, що
через порушення судом першої інстанції
норм процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи,
ухвала Автозаводського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від
13.08.2014 року підлягає скасуванню, з
направленням справи до суду першої
інстанції для розгляду зі стадії
вирішення питання про відкриття
провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199,
ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від
13.08.2014р. по справі № 524/5275/14-а
скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Автозаводської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії
направити до суду 1 інстанції на новий
розгляд зі стадії вирішення питання
про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та не може бути
оскаржена в силу ч. 2 ст. 211 КАС України,
оскільки не перешкоджає подальшому
розгляду справи.

Головуючий суддя Бартош Н.С.Судді
Донець Л.О. Мельнікова Л.В.