Справа № 807/2207/14
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2014 рокум. Ужгород№ 807/2207/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд

у складі головуючого - судді
Іванчулинця Д.В.,

з участю секретаря судового засідання -
Гринюка І.В.,

з участю сторін та осіб, які беруть
участь у справі:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача 1 та
відповідача 2- Михайлова А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань у
приміщенні Закарпатського окружного
адміністративного суду
адміністративну справу за позовною
заявою Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Виноградівському районі
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області, Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області про визнання пропущеного
строку для оскарження з поважних
причин, поновлення строку для
оскарження та скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Фізична особи-підприємець
ОСОБА_1 звернувся у Закарпатський
окружний адміністративний суд із
позовною заявою до Державної
податкової інспекції у
Виноградівському районі головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області (далі - відповідач 1), Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області (далі - відповідач 2), якою
просить: 1)визнати пропущений 10-ти
денний строк для оскарження
податкового повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Виноградівському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області від 07 травня 2014 року за №
таким, що пропущений з поважних причин
та поновити його; 2) зобов'язати Головне
управління Міндоходів у Закарпатській
області прийняти скаргу позивачу щодо
скасування податкового
повідомлення-рішення від 07 травня 2014
року за № та розглянути у порядку
п.56.3 статті 56 Податкового кодексу
України.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що
податковим органом було складено акт
за № 000016 від 24 квітня 2014 року, згідно
якого працівником позивача було
порушено вимоги податкового
законодавства та на підставі даного
акту відповідачем 1 прийнято податкове
повідомлення-рішення від 07 травня 2014
року за № та прийнято рішення про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності.
Позивач з результатами перевірки та
складеним актом та на його основі
податковим повідомленням-рішенням не
погоджується, вважає його прийнятим з
порушенням вимог чинного податкового
законодавства та таким, що підлягає
скасуванню.

У судому засіданні позивач підтримав
заявлені позовні вимоги у повному
обсязі із мотивів наведених у позовній
заяві та просив суд задовольнити позов
повністю.

Представник відповідача 1 та
відповідача 2 у судовому засіданні
заперечив проти заявлених позовних
вимог повністю із мотивів наведених у
письмових запереченнях та просив суд
відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача,
представника відповідачів,
розглянувши подані документи та
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 24 квітня 2014 року
працівниками Державної податкової
інспекції у Виноградівському районі
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області за адресою:
Закарпатська область, Виноградівський
район, с. Великі Ком'яти, вул. Шевченка, 65
в магазині з кафетерієм було проведено
перевірку та за результатами якої
складено акт № 000016 про результати
фактичної перевірки з питань
додержання суб'єктами господарювання
вимог, встановлених законодавством
України, які є обов'язковими для
виконання при здійсненні оптової і
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та/або тютюновими виробами
(а.с.9,10).

Відповідно до вищезазначеного акту,
під час перевірки встановлено факт
реалізації 1 пачки сигарет «Фєст» по
сім гривень без наявності марки
акцизного податку встановлено зразка.

Згідно акту перевірки продавець
визнала факт продажу 1 пачки сигарет та
зауважень чи заперечень до акту
перевірки не мала (а.с.10).

Судом також встановлено, що податковим
органом, було прийнято на підставі
виявлених порушень та складеного акту
податкове повідомлення-рішення форми
«С» від 07 травня 2014 року за №
(а.с.8).

Згідно вимог вищезазначеного
податкового повідомлення-рішення до
позивача було застосовано суму
штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у
розмірі однієї гривні на підставі
встановлених порушень п. 1, 2 статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Позивач не погоджуючись із податковим
повідомленням-рішенням подав до
Державної податкової інспекції у
Виноградівському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області скаргу на вищезазначене
податкове повідомлення-рішення,
оскільки вважає незрозумілим причини
притягнення його до адміністративної
відповідальності, адже, на його думку,
він жодних порушень податкового чи
адміністративного законодавства не
вчиняв, акт вважає сфальсифікованим,
чим створено штучні докази по факту
продажу немаркованих сигарет (а.с.11).

Судом встановлено, що 26 травня 2014 року
Державна податкова інспекція у
Виноградівському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області надала відповідь за № 694/22-00 про
результати скарги на податкове
повідомлення-рішення та було
повідомлено позивача, що у зв'язку із
порушенням ним вимог пунктів 56.3 і 56.6
Податкового кодексу України, а саме:
скаргу подано не до контролюючого
органу вищого рівня, а тому, скаргу
повернуто позивачеві разом із доданими
до неї додатками (а.с.12,13).

Судом також встановлено, що згідно
супровідного листа від 02 червня 2014 року
за № 724 Державна податкові інспекція у
Виноградівському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області направила для ознайомлення на
адресу відповідача один примірник
протоколу про адміністративне
правопорушення № 546562 від 30 травня 2014
року (а.с.17,18).

На підставі протоколу за № 337 від 30
травня 2014 року серії АА № 546562 про
адміністративне правопорушення та
відповідно до ч.1 статті 1551 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, податковим органом
було притягнуто позивача до
адміністративної відповідальності за
не проведення розрахункової операції
через РРО, не роздрукування
відповідного розрахункового документа
в магазині АДРЕСА_1.

Матеріалами справи встановлено, що
позивач подав скаргу від 30 травня 2014
року за вих. № 3 до Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області на
податкове повідомлення-рішення від 07
травня 2014 року за № , у зв'язку з
тим, що він не погоджується з
висновками перевірки та прийнятими на
її основі рішеннями (а.с.32,33).

Згідно відмітки штемпеля Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області скаргу позивача відповідачем 2
отримано 04 червня 2014 року.

Так, 13 червня 2014 року відповідач 2
направив на адресу позивача рішення
про результати розгляду скарги
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення (а.с.14-16).

Згідно вищенаведеного рішення,
відповідач 2 повідомив позивача про те,
що згідно вимог пункту 56.7 статті 56
Податкового кодексу України процедура
адміністративного оскарження
податкового повідомлення-рішення від
07.05.2014 року та рішення від 07.05.2014 року
закінчилась, сума грошових зобов'язань
визначені оскаржуваними рішеннями
вважаються узгодженими, та не
підлягають подальшому
адміністративному оскарженню та
відповідно до вимог статті 56
Податкового кодексу України скарга не
розглядається, а повертається особі,
яка її подала із зазначенням причини
повернення.

Як вбачається із матеріалів справи, 21
травня 2014 року за вхідним № 2011/6 на
адресу Державної податкової інспекції
у Виноградівському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області надійшла скарга без номера від
17 травня 2014 року фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 щодо
скасування податкового
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у
Виноградівському районі від 07 травня
2014 року за № про застосування
штрафних (фінансових) санкцій (штрафу),
яким на підставі пункту 1 статті 17
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», а саме: до
позивача застосовано 1,00 гривню
штрафної (фінансової) санкції (штрафу)
за порушення п.1, п.2, статті 3
вищенаведеного Закону.

У відповідності до вимог пункту 55.1
статті 55 Податкового кодексу України,
податкове повідомлення-рішення про
визнання суми грошового зобов'язання
платника податків або будь-яке інше
рішення контролюючого органу може бути
скасоване контролюючим органом вищого
рівня під час проведення процедури
його адміністративного оскарження та в
інших випадках у разі встановлення
невідповідності таких рішень актам
законодавства.

Згідно вимог пункту 55.2 статті 55
Податкового кодексу України,
контролюючими органами вищого рівня є:

- центральні органи виконавчої влади,
що забезпечують формування та реалізує
державну податкову і митну політику, -
для контролюючих органів в Автономній
Республіці Крим, містах Києві та
Севастополі, областях, міжрегіональних
територіальних органів та митниць;

- контролюючі органи в Автономній
Республіці Крим, містах Києві та
Севастополі, областях, міжрегіональні
територіальні органи - для державних
податкових інспекцій, які їм
підпорядковуються.

У відповідності до пункту 56.1 статті 56
Податкового кодексу України, рішення,
прийняті контролюючим органом, можуть
бути оскарженні в адміністративному
або судовому порядку.

Пунктом 56.2 статті 56 Податкового
кодексу України передбачено, що у разі
коли платник податків вважає, що
контролюючий орган неправильно
визначив суму грошового зобов'язання
або прийняв будь-яке інше рішення, що
суперечить законодавству або виходить
за межі повноважень контролюючого
органу, встановлених цим кодексом або
іншими законами України, він має право
звернутися до контролюючого органу
вищого рівня із скаргою про перегляд
цього рішення.

Згідно пункту 56.3 статті 56 Податкового
кодексу України, скарга подається до
контролюючого органу вищого рівня у
письмовій формі (за потребою - з
належним чином завіреними копіями
документів, розрахунками та доказами,
які платник податків вважає за
потрібне надати з урахуванням вимог
пункту 44.6 статті 44 цього кодексу)
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання платником
податків податкового
повідомлення-рішення або іншого
рішення контролюючого органу, що
оскаржується.

Скарги на рішення державних податкових
інспекцій подаються до контролюючих
органів в Автономній Республіці Крим,
містах Києві та Севастополі, областях,
міжрегіональних територіальних
органів.

Скарги на рішення контролюючих органів
в Автономній Республіці Крим, містах
Києві та Севастополі, областях,
міжрегіональних територіальних
органів та митниць подаються до
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

У відповідності до вимог передбачених
пунктом 56.5 статті 56 Податкового
кодексу України, платник податків
одночасно з поданням скарги
контролюючому органу вищого рівня
зобов'язаний письмово повідомляти
контролюючий орган, яким визначено
суму грошового зобов'язання або
прийнято інше рішення, про оскарження
його податкового повідомлення-рішення
або будь-якого іншого рішення.

Пунктом 56.7 статті 56 Податкового
кодексу України передбачено, що у разі
порушення платником податків вимог
пунктів 56.3 і 56.6 подані ним скарги не
розглядаються та повертаються йому із
зазначенням причин повернення.

Як вбачається з матеріалів справи,
оскаржуване рішення було вручено
позивачеві 12 травня 2014 року, про що
зроблено відповідну відмітку на
корінці податкового
повідомлення-рішення (а.с.31). Скаргу
складено 30 травня 2014 року, яку одержано
відповідачем 2 - контролюючим органом
вищого рівня, 04 червня 2014 року, що
підтверджується наявною в матеріалах
справі відміткою на скарзі (а.с.32).
Натомість, позивач стверджує, що його
було введено в оману та зазначено в
корінці податкового
повідомлення-рішення датою отримання -
07 травня 2014 року, однак матеріалами
справи цей факт спростовано.

Зокрема, позивач стверджує, що акт
перевірки № 000016 від 24 квітня 2014 року, на
основі якого було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 07 травня 2014
року № є сфальсифікованим задля
створення штучних доказів щодо
підтвердження протиправності дій його
працівника та скоєння ним
правопорушення.

У відповідності до вимог статті 62
Конституції України, особа вважається
невинуватою у вчиненні злочину і не
може бути піддана кримінальному
покаранню, доки її вину не буде
доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком
суду.

Дане положення також закріплено
частиною 2 статті 2 Кримінального
кодексу України.

Як вбачається із матеріалів даної
адміністративної справи, постановою
Виноградівського районного суду
Закарпатської області від 13 червня 2014
року по справі щодо притягнення до
адміністративної відповідальності
продавця - найманого працівника
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
постановлено рішення щодо визнання
продавця - ОСОБА_3 винною в скоєнні
правопорушення, передбаченого ст.1551
Кодексу України про адміністративні
правопорушення та накладено на неї
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 85 гривень в дохід
держави (а.с.37).

На виконання вищезазначеної постанови
продавець ОСОБА_3 оплатила в дохід
держави передбачені рішенням суду
стягнення, що підтверджується наявним
в матеріалах справи квитанціями (а.с.36).

Натомість, в матеріалах справи не
міститься жодного доказу на
підтвердження того, що акт перевірки
був сфальсифікований, та не має
відомостей про порушення
кримінального провадження з цього
приводу чи притягнення до кримінальної
відповідальності осіб, які проводили
перевірку чи склали акт перевірки, що
спрямовує суд до висновку, що акт
перевірки № 000012 від 24 квітня 2014 року є
таким, що складений у відповідності до
вимог чинного законодавства.

В матеріалах справи наявна копія
постанови Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 15 липня
2014 року, згідно якої фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1 визнано винним
в скоєнні правопорушення
передбаченого частиною 1 статті 1551
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, але на підставі статті
22 вищезазначеного кодексу його
звільнено від адміністративної
відповідальності з оголошенням йому
усного зауваження.

Враховуючи вищенаведену постанову, суд
приймає її до уваги, однак, не маючи
відомостей про набрання законної сили
ним, не може керуватися, зокрема, тому
що не має в матеріалах справи відмітки
канцелярії Виноградівського районного
суду Закарпатської області.

У відповідності до вимог статті 68
Конституції України, незнання законів
не звільняє від юридичної
відповідальності.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд
приходить переконливого висновку, що
позивачеві було відомо щодо методу,
форми та строку оскарження податкового
повідомлення-рішення в
адміністративному порядку та не
зважаючи на це скаргу було направлено
до контролюючого органу вищого рівня -
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області пізніше 10
календарних днів передбачених
податковим законодавством України, що
зумовило правомірне залишення скарги
без розгляду та повернення її
позивачеві.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Виноградівському районі
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області, Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області про визнання пропущеного
строку для оскарження з поважних
причин, поновлення строку для
оскарження та скасування податкового
повідомлення-рішення - відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст.254 КАС
України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

СуддяД.В. Іванчулинець