Справа № 807/1462/13-а
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року

Справа № 10031/13/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Запотічного І.І.
та Кузьмича С.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 11.06.2013р. в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Державної інспекції України
з безпеки на автомобільному транспорті
та Управління Укртрансінспекції у
Закарпатській обл. про визнання
протиправними та скасування постанов
про застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт, -

В С Т А Н О В И Л А:

13.05.2013р. позивач ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом, в якому просила
скасувати постанову Управління
Державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті
(Укртрансінспекція) у Закарпатській
обл. № 000755 від 11.03.2013р., № 000756 від
11.03.2013р., № 000753 від 11.03.2013р. про
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт (а.с.3 і на
звороті).

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 11.06.2013р.
заявлений позов задоволено частково;
визнано протиправною і скасовано
постанову Управління
Укртрансінспекції у Закарпатській обл.
№ 000756 від 11.03.2013р. про застосування
фінансових санкцій у сумі 1700 грн.; у
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено; стягнуто з державного
(місцевого) бюджету на користь позивача
витрати зі сплати судового збору в
розмірі 38 грн. 23 коп. (а.с.36-40).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржила позивач
ОСОБА_1, яка покликаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить постанову суду у частині
відмови у задоволенні позовних вимог
скасувати та прийняти нове рішення,
яким заявлений позов задоволити у
повному обсязі (а.с.41, 51 і на звороті).

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує
тим, що під час притягнення позивача до
відповідальності не врахований
принцип індивідуального характеру
юридичної відповідальності. При цьому
судом не враховано, що апелянт, будучи
зареєстрованим суб'єктом
господарювання, є пенсіонером, з
моменту реєстрації і до березня 2013 року
діяльності не здійснювала, найманих
працівників не використовувала;
зареєстрованим видом її діяльності є
торгівля з лотків та на ринках; не
перебувала на обліку в податковому та
пенсійних органах.

Вказані обставини не враховані
відповідачем під час винесення спірних
постанов, у зв'язку з чим останні не
можна вважати правомірними.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Приймаючи рішення по справі, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки на автомобільному транспорті,
який належить позивача на праві
приватної власності, здійснювались
пасажирські перевезення без наявності
документів, установлених ст.39 Закону
України «Про автомобільний транспорт»,
то в Управління Укртрансінспекції у
Закарпатській обл. були наявні всі
правові підстави застосувати до
позивача фінансові санкції у розмірах,
передбачених абз.3 ч.1 ст.60 вказаного
Закону.

Разом з тим, відповідачем
помилково двічі притягнуто позивача до
відповідальності, оскільки
перевезення пасажирів без оформлення
встановлених документів є одним
порушенням, передбаченим абз.3 ч.1 ст.60,
ст.39 Закону України «Про автомобільний
транспорт», у незалежності від
кількості відсутніх документів, а тому
постанову № 000756 від 11.03.2013р. не можна
вважати правомірною.

Окрім цього, позивач на час
виникнення спірних правовідносин
здійснювала господарську діяльність,
державна реєстрація припинення її
діяльності була проведена лише 29.03.2013р.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права і фактичним
обставинам справи, при цьому судом
повно досліджені обставини, які мають
значення для справи.

Як слідує з матеріалів справи, о 12
год. 00 хв. 08.02.2013р. інспекторами
Управління Укртрансінспекції у
Закарпатській обл. проведено на
вул.Капушанська, 24 в м.Ужгороді
перевірку належного позивачу
транспортного засобу марки Мерседес
Бенц, номерний знак НОМЕР_1, під час якої
виявлено відсутність при здійсненні
нерегулярних пасажирських перевезень
по маршруту Ужгород-Дубове договору із
замовником перевезень та ліцензійної
картки, чим не дотримані вимоги ст.39
Закону України «Про автомобільний
транспорт».

За результатами проведеної
перевірки складено Акт перевірки № 089221
від 08.02.2013р. (а.с.28, 29, 31), на підставі
якого керівником відповідача винесені
наступні постанови:

№ 000756 від 11.03.2013р., якою до позивача за
порушення вимог ст.39 Закону України
«Про автомобільний транспорт» (надання
послуг з перевезення пасажирів без
оформлення відповідних документів)
застосовані у відповідності до абз.3 ч.1
ст.60 наведеного Закону фінансові
санкції в розмірі 1700 грн. (а.с.27);

№ 000755 від 11.03.2013р., якою до позивача за
порушення вимог ст.39 Закону України
«Про автомобільний транспорт» (надання
послуг з перевезення пасажирів без
оформлення відповідних документів)
застосовані у відповідності до абз.3 ч.1
ст.60 наведеного Закону фінансові
санкції в розмірі 1700 грн. (а.с.30).

Також о 06 год. 20 хв. 11.02.2013р. інспекторами
Управління Укртрансінспекції у
Закарпатській обл. проведено на
вул.Матросова в м.Мукачево
Закарпатської обл. перевірку належного
позивачу транспортного засобу марки
Мерседес Бенц Спрінтер, номерний знак
НОМЕР_1, під час якої виявлено
відсутність при здійсненні
нерегулярних пасажирських перевезень
по маршруту Ужгород-Дубове договору із
замовником перевезень, ліцензійної
картки та документу про оплату
транспортних послуг, чим не дотримані
вимоги ст.39 Закону України «Про
автомобільний транспорт».

За результатами проведеної
перевірки складено Акт перевірки № 089158
від 11.02.2013р. (а.с.26,), на підставі якого
керівником відповідача винесено
постанову № 000753 від 11.03.2013р., якою до
позивача за порушення вимог ст.39 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
(надання послуг з перевезення
пасажирів без оформлення відповідних
документів) застосовані у
відповідності до абз.3 ч.1 ст.60
наведеного Закону фінансові санкції в
розмірі 1700 грн. (а.с.25).

Спірні правовідносини
регламентуються приписами Закону
України «Про автомобільний транспорт»
та Порядком здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті
загального користування, затв.
постановою № 1567 від 08.11.2006р. (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин).

В частині виявлених порушень і
накладених за них санкцій колегія
суддів враховує, що відповідно до ст.39
Закону України «Про автомобільний
транспорт» автомобільні перевізники,
водії, пасажири повинні мати і
пред'являти особам, які уповноважені
здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконуються пасажирські
перевезення.

Документи для нерегулярних
пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника -
ліцензія, документ, що засвідчує
використання автобуса на законних
підставах, інші документи, передбачені
законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
ліцензійна картка, дорожній лист,
договір із замовником транспортних
послуг, документ, що засвідчує оплату
транспортних послуг, інші документи,
передбачені законодавством України.

Також відповідно до п.2.5 Основних вимог
щодо забезпечення безпечного
перевезення пасажирів під час
здійснення нерегулярних пасажирських
перевезень, затв. наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України та МВС
України № 450/167 від 25.05.2007р., водії, які
допускаються до здійснення
нерегулярних пасажирських перевезень,
повинні відповідати вимогам пунктів
2.3.1 та 2.3.2 Ліцензійних умов,
дотримуватись Правил дорожнього руху,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р.,
Правил надання послуг та зобов'язані
мати:

національне посвідчення водія на право
керування автомобільними
транспортними засобами категорії «D» і
талон до нього;

копію договору обов'язкового
особистого страхування від нещасних
випадків на транспорті;

копію договору або поліс (сертифікат)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів;

свідоцтво про реєстрацію автобуса або
тимчасовий реєстраційний талон;

ліцензійну картку на автобус;

дорожній лист з проставленими
відмітками про проходження
передрейсового медичного огляду
водія(їв), передрейсової перевірки
технічного стану автобуса та
інструктажу з безпеки дорожнього руху,
а також відміткою Державтоінспекції
МВС;

копію договору на здійснення
нерегулярних пасажирських перевезень;

копію документа, що засвідчує оплату
транспортних послуг.

Відповідальність за розглядуване
правопорушення визначена приписами
абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про
автомобільний транспорт», яка
передбачає застосування за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт до автомобільних
перевізників відповідних санкції,
зокрема, за надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
ст.ст.39 та 48 цього Закону, штрафу в
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Аналіз складених матеріалів перевірок
свідчить про те, що наведені вимоги
позивачем не були дотримані, що було
виявлено під час проведення
відповідачем розглядуваних перевірок.

Таким чином, наявними матеріалами
справи стверджуються факти порушень
позивачем вимог ст.39 Закону України
«Про автомобільний транспорт»; за
виявлені порушення відповідачем у
відповідності до вимог абз.3 ч.1 ст.60
Закону України «Про автомобільний
транспорт» правомірно застосовані по
позивача фінансові санкції.

При цьому колегія суддів
враховує, що як у позовній заяві, так і в
поданій апеляційній скарзі позивачем
не заперечуються факти допущених
порушень законодавства про
автомобільний транспорт, будь-яких
доводів на їх спростування останній не
наводить.

Разом з тим, як вірно встановлено
судом першої інстанції, позивач двічі
притягнутий постановами відповідача
до відповідальності за одне порушення
(здійснення перевезення пасажирів без
оформлення встановлених документів),
через що постанову № 000756 від 11.03.2013р.
про застосування фінансових санкцій у
сумі 1700 грн. належить визнати
протиправною і скасувати.

В частині доводів апелянта на
недоведеність відповідачами вчинення
порушень законодавства про
автомобільний транспорт колегія
суддів враховує, що на момент
виникнення спірних правовідносин
(вчинення правопорушень і винесення
спірних постанов) позивач була
зареєстрована суб'єктом
господарювання, при цьому державна
реєстрація її припинення проведена
лише 29.03.2013р. (а.с.32). Також у її власності
перебуває транспортний засіб -
мікроавтобус марки Мерседес Бенц
Спрінтер, номерний знак НОМЕР_1, який
згідно складених відповідачами актів
перевірок здійснював нерегулярні
перевезення пасажирів.

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Таким чином, відповідачем правомірно
застосовані штрафні санкції до
позивача згідно постанов № 000755 від
11.03.2013р., № 000753 від 11.03.2013р., через що
заявлений позов про визнання
протиправним і скасування постанов про
застосування штрафних санкцій є
частково підставним, з вищевикладених
мотивів.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 11.06.2013р. в
адміністративній справі № 807/1462/13-а
залишити без задоволення, а вказану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:

І.І.Запотічний

С.М.Кузьмич