Справа № 815/6277/14
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6277/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання
Гунько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції в Овідіопольському районі
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання
незаконними та скасування податкових
повідомлень-рішень від 26.08.2014 року №
та № ,-

В С Т А Н О В И
В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(надалі по тексту - позивач) звернулася
до суду з позовом до Державної
податкової інспекції в
Овідіопольському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області (надалі по тексту - відповідач
або ДПІ в Овідіопольському районі ГУ
Міндоходів в Одеській області), в якому
просила визнати незаконними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення від 26.08.2014 року №
, яким до позивача застосовано
суму штрафних (фінансових) санкцій
(штрафу) у розмірі 3400 грн. за порушення
ст. 15 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» та № , яким до позивача
застосовано суму штрафних (фінансових)
санкцій (штрафу) за порушення п. 12 ст. 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг». Позивач вважає
вказані податкові
повідомлення-рішення необґрунтованими
та такими, що винесені з порушенням
чинного законодавства України,
оскільки 30.07.2014 року нею було отримано
ліцензію НОМЕР_5 на право роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та
ліцензію НОМЕР_4 на право здійснення
роздрібної торгівлі тютюновими
виробами. Враховуючи те, що ліцензії
почали діяти лише з 04.08.2014 року, позивач
вказує, що до цього моменту реалізація
товарів не здійснювалась, про що
свідчить відсутність записів у книзі
обліку розрахункових операцій №
р/1 та розрахункових квитанцій та
02.08.2014 року було проведено лише
прибирання приміщення магазину та
підготовка до початку його діяльності.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримали у
повному обсязі, посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнала,
посилаючись на те, що в ході перевірки з
боку позивача були встановлені
порушення, які знайшли відображення в
акті перевірки, що підтверджується
фактичними обставинами, а тому
оскаржувані рішення є законними. Так,
зокрема, представник відповідача
зазначила, що під час проведення
перевірки фахівцями органів доходів і
зборів було придбано в магазині за
адресою: АДРЕСА_1 одну пляшку горілки
«Малинівка» 0,25 л. Реалізація вказаного
товару здійснювалась без використання
реєстратора розрахункових операцій
довіреною особою позивача ОСОБА_2 за
відсутності у позивача на той момент
діючої ліцензії на право роздрібної
торгівлі алкогольними напоями.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін,
допитавши свідків, а також дослідивши
обставини, якими обґрунтовувалися
позовні вимоги, перевіривши їх
доказами, судом встановлені наступні
факти та обставини.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
зареєстрована Овідіопольською
державною адміністрацією 07.07.2014 року,
номер запису про державну реєстрацію 2
038363 та перебуває на податковому
обліку в ДПІ в Овідіопольському районі
ГУ Міндоходів в Одеській області, що
підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (а.с. 9).

17.07.2014 року ФОП ОСОБА_1 отримано
торговий патент серії НОМЕР_6 на право
здійснення торговельної діяльності,
діяльності з надання побутових послуг,
діяльності з обміну готівкових
валютних цінностей, діяльності з
надання послуг у сфері грального
бізнесу, яким позивачу надано право на
здійснення підприємницької діяльності
у сфері роздрібної торгівлі (а.с. 12).

30.07.2014 року ФОП ОСОБА_1 отримано
ліцензію серії НОМЕР_4 на право
здійснення роздрібної торгівлі
тютюновими виробами, терміном дії з
04.08.2014 року по 04.08.2015 року (а.с. 10).

Також 30.07.2014 року ФОП ОСОБА_1 отримано
ліцензію серії НОМЕР_5 на право
здійснення роздрібної алкогольними
напоями, у тому числі СИДРОМ та ПЕРРІ
(без додавання спирту), терміном дії з
04.08.2014 року по 04.08.2015 року (а.с. 11).

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» від 19.12.1995 року №
481/95-ВР, контроль за дотриманням норм
цього Закону здійснюють органи, які
видають ліцензії, а також інші органи в
межах компетенції, визначеної законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06.07.1995 року № 265/95-ВР
контроль за додержанням суб'єктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), інших
вимог цього Закону здійснюють органи
доходів і зборів шляхом проведення
фактичних та документальних перевірок
відповідно до Податкового кодексу
України.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п. 80.1 ст. 1 Податкового
кодексу України, фактична перевірка
здійснюється без попередження
платника податків (особи).

Згідно з п.п. 80.2.5 п. 80.2 Податкового
кодексу України, фактична перевірка
може проводитися на підставі рішення
керівника органу податкової служби,
оформленого наказом, копія якого
вручається платнику податків або його
уповноваженому представнику під
розписку до початку проведення такої
перевірки, зокрема, у разі отримання в
установленому законодавством порядку
інформації про порушення вимог
законодавства в частині виробництва,
обліку, зберігання та транспортування
спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів та цільового
використання спирту платниками
податків, а також здійснення функцій,
визначених законодавством у сфері
виробництва і обігу спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Судом встановлено, що на підставі
направлень № 285 та № 286 від 30.07.2014 року,
відповідно до наказу ГУ Міндоходів в
Одеській області № 966 від 30.07.2014 року
«Про проведення фактичної перевірки»
(а.с. 33-35), посадовими особами ГУ
Міндоходів в Одеській області була
проведена фактична перевірка магазину,
що розташований за адресою: АДРЕСА_2, що
належить ФОП ОСОБА_1 з питань
додержання суб'єктом господарювання
вимог, встановлених законодавством
України, які є обов'язковими до
виконання при здійсненні оптової та
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та/або тютюновими виробами.

За результатами проведеної перевірки
був складений акт № 123/21-02/НОМЕР_3 від
02.08.2014 року (а.с. 6-7), в якому зафіксовано
порушення позивачем п. 12 ст. 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», ст. 15 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів».

Перевірка розпочата 02.08.2014 року о 11 год.
40 хв., а закінчена 02.08.2014 року о 17 год. 20
хв. та проведена в присутності
довіреної особи позивача - ОСОБА_2, яка
розписалась у направленнях на
перевірку, проте відмовилась від
підпису та отримання акту перевірки.

На підставі зазначеного акту перевірки
ДПІ у в Овідіопольському районі ГУ
Міндоходів в Одеській області прийняті
податкові повідомлення - рішення від
26.08.2014 року № , яким на підставі
п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу
України та згідно ст. 17 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995
року до позивача було застосовано суму
штрафних (фінансових) санкцій
загальному у розмірі 3400 грн. та № ,
яким згідно ст. 20 Закону «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року за
порушення саме п. 12 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року до
позивача застосовано суму штрафних
(фінансових) санкцій загальному у
розмірі 18 322,80 грн. (а.с. 24-25).

Зокрема, як вбачається з акту, під час
проведення перевірки встановлено, що в
магазині, розташованому за адресою:
АДРЕСА_3, що належить позивачу, 02.08.2014
року ОСОБА_3 здійснено реалізацію
однієї пляшки горілки «Малинівка», 0,25
л. за ціною 22 грн. та сигарет «Бонд»
Стріт за ціною 11,50 грн. без використання
реєстратора розрахункових операцій та
за відсутності на момент реалізації
вказаного товару діючих ліцензій на
право роздрібної торгівлі
алкогольними напоями та тютюновими
виробами, чим в свою чергу, порушено ст.
15 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» (реалізація алкогольних та
тютюнових виробів за відсутності на
момент реалізації ліцензій) та п. 12 ст. 3
вказаного Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (не ведеться облік товарних
запасів за місцем реалізації).

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з
наступного.

Відповідно до статті 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Статтею 9 вказаного Закону визначено,
що реєстратори розрахункових операцій
та розрахункові книжки не
застосовуються при здійсненні
торгівлі продукцією власного
виробництва та наданні послуг
підприємствами, установами і
організаціями усіх форм власності,
крім підприємств торгівлі та
громадського харчування, у разі
проведення розрахунків у касах цих
підприємств, установ і організацій з
оформленням прибуткових і видаткових
касових ордерів та видачею відповідних
квитанцій, підписаних і завірених
печаткою у встановленому порядку; при
виконанні усіх банківських операцій
(крім операцій з купівлі-продажу
іноземної валюти); при виконанні
операцій з купівлі-продажу іноземної
валюти у разі, якщо ці операції
виконуються у касах уповноважених
банків з оформленням розрахункових
документів відповідно до нормативних
актів Національного банку України; 4)
при продажу проїзних і перевізних
документів із застосуванням бланків
суворого обліку на залізничному (крім
приміського) та авіаційному транспорті
з оформленням розрахункових і звітних
документів та на автомобільному
транспорті з видачею талонів,
квитанцій, квитків з нанесеними
друкарським способом серією, номером,
номінальною вартістю, а також при
продажу білетів державних лотерей
через електронну систему прийняття
ставок, що контролюється у режимі
реального часу Державним
казначейством України, та квитків на
відвідування культурно-спортивних і
видовищних закладів; 6) при продажу
товарів (наданні послуг) фізичними
особами - підприємцями, які сплачують
єдиний податок; 8) при продажу товарів
(крім підакцизних) (наданні послуг)
особами, які отримали пільговий
торговий патент для продажу товарів
(надання послуг) відповідно до
Податкового кодексу України; 9) при
здійсненні фізичними особами торгівлі
продуктовими або промисловими
товарами за готівкові кошти на ринках;
10) при продажу у кіосках, з лотків та
розносок газет, журналів та інших
видань, листівок, конвертів, знаків
поштової оплати, якщо питома вага такої
продукції становить понад 50 відсотків
загального товарообігу за відсутності
продажу алкогольних напоїв та
підакцизних непродовольчих товарів, а
також при продажу жетонів та проїзних
квитків у касах метрополітену; 11) при
продажу води, молока, квасу, олії та
живої риби з автоцистерн, цистерн,
бочок та бідонів; страв та
безалкогольних напоїв у їдальнях і
буфетах загальноосвітніх навчальних
закладів і професійно-технічних
навчальних закладів під час
навчального процесу; 12) якщо в місці
отримання товарів (надання послуг)
операції з розрахунків у готівковій
формі не здійснюються (оптова торгівля
тощо); 13) при продажу товарів у системах
електронної торгівлі (комерції).

Як встановлено судом, ФОП ОСОБА_1
знаходиться на загальній системі
оподаткування, отже у своїй діяльності
повинна застосовувати реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Статтею 6 цього Закону визначено, що
облік товарних запасів фізичною особою
- суб'єктом підприємницької діяльності
ведеться у порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Тобто даною статтею встановлено, що
облік товарних запасів фізичною особою
- підприємцем ведеться у порядку,
визначеному чинним законодавством з
урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва.

Позивач не перебуває на спрощеній
системі оподаткування, обліку та
звітності, а тому не належить до
суб'єктів малого підприємництва, отже
повинна здійснювати облік товарних
запасів у порядку, визначеному чинним
законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 30 липня 1996 р. № 854 затверджено
Правила роздрібної торгівлі
алкогольними напоями (далі - Правила).

Зазначеними Правилами передбачено, що
вони поширюються на всіх суб'єктів
господарської діяльності на території
України незалежно від форм власності,
які зареєстровані в установленому
порядку і мають ліцензію на право
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями, отриману згідно з вимогами
законодавства.

У документах, згідно з якими до
торговельної мережі надійшли
алкогольні напої, повинні зазначатися
реєстраційні номери сертифіката
відповідності або свідоцтва про
відповідність.

Суб'єкт господарської діяльності
зобов'язаний забезпечити згідно із
статтями 18 та 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» надання
споживачам необхідної, доступної та
достовірної і своєчасної інформації
про товари, а також на вимогу
споживачів - додаткової інформації про
наявність сертифіката відповідності,
документи, що підтверджують якість та
ціну товару.

Суб'єкту господарської діяльності,
який здійснює роздрібну торгівлю
алкогольними напоями, забороняється
приймати для продажу та зберігання
алкогольні напої від юридичних і
фізичних осіб, які не мають ліцензії на
виробництво або на право імпорту чи
оптової торгівлі алкогольними напоями.

Таким чином суб'єкт підприємницької
діяльності, в тому числі і фізична
особа, який займається реалізацією
алкогольних напоїв має право
здійснювати таку реалізацію лише на
підставі документів, згідно з якими до
торговельної мережі надійшли
алкогольні напої.

До таких документів, як правило,
належать накладні та
товарно-транспортні накладні. Ці
документи є підставою для передачі
алкогольних напоїв для реалізації у
роздріб, але вказані документи при
перевірці та в подальшому перевіряючим
не надані.

Для повного та всебічного з'ясування
обставин справи до суду викликані
свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які
попереджені про кримінальну
відповідальність, передбачену ст.ст.
384-385 КК України (а.с. 54,56), займають
посади головних державних інспекторів
ГУ Міндоходів в Одеській області та
безпосередньо проводили дану фактичну
перевірку, пояснили, що при проведенні
перевірки ФОП ОСОБА_1 були встановлені
порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», в результаті чого позивачем
не ведеться в порядку, встановленому
законодавством облік товарних запасів
за місцем їх реалізації; ст. 15 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів», в
результаті чого в магазині
реалізовуються алкогольні напої та
тютюнові вироби без наявності ліцензії
на право здійснення роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та
тютюновими виробами. По суті заданих
питань свідки зазначили, що 02.08.2014 року
ними було придбано в магазині, що
належить ФОП ОСОБА_1 товар на загальну
суму 33,50 грн., а саме: одну пляшки
горілки «Малинівка», 0,25 л. за ціною 22
грн. та сигарети «Бонд» Стріт за ціною
11,50 грн., реалізацію даного товару
здійснила гр-ка ОСОБА_2 без
використання реєстратора
розрахункових операцій.

Як вбачається з письмових пояснень
гр-ки ОСОБА_2 від 02.08.2014 року, остання
зазначила, що вона здійснювала
реалізацію лікеро-горілчаної
продукції та тютюнових виробів в
магазині за адресою: АДРЕСА_4 на
підставі довіреності від громадянки
ОСОБА_1 № НАА 222863, так як вона за станом
здоров'я не може здійснювати
торгівельну діяльність особисто у
вихідні дні (а.с. 40-41).

Також судом встановлено, що 02.08.2014 року
оперуповноваженим
Білгород-Дністровської ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області за
місцем здійснення торгівельної
діяльності було складено протокол про
адміністративне правопорушення від
02.08.2014 року відносно ФОП ОСОБА_1,
відповідальність за яке передбачена ч.
1 ст. 164 КУпАП, а також додатки до
протоколу у вигляді списку вилученої
тютюнової та алкогольної продукції
(а.с. 36-39).

Судом встановлено, що доказів
щодо ведення належним чином обліку
товарів, що реалізовувались у
вищезазначеному магазині, а саме
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, що зазначені у додатку до
протоколу у вигляді списку вилученої
тютюнової та алкогольної продукції,
позивачем перевіряючим при проведенні
перевірки та в подальшому не надані, що
не спростовувалось представником
позивача.

Порядок та умови реалізації
алкогольних напоїв регулюється
Законом України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» № 481/95 від 19.12.1995 року (далі -
Закон № 481/95-ВР).

Згідно ч. 11 ст. 15 вказаного Закону,
роздрібна торгівля алкогольними
напоями (крім столових вин) або
тютюновими виробами може
здійснюватися суб'єктами
господарювання всіх форм власності, у
тому числі їх виробниками, за наявності
у них ліцензій.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі
алкогольними напоями і тютюновими
виробами видаються уповноваженими
Кабінетом Міністрів України органами
виконавчої влади в містах, районах,
районах у містах Києві та Севастополі
за місцем торгівлі суб'єкта
господарювання терміном на один рік і
підлягають обов'язковій реєстрації в
органі державної податкової служби, а у
сільській місцевості - і в органах
місцевого самоврядування за місцем
торгівлі суб'єкта господарювання.

Згідно п. 23 постанови Кабінету
Міністрів України від 13.05.1996 року № 493
«Про Тимчасовий порядок видачі
ліцензій на право імпорту, експорту
спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та
тютюновими виробами» торгівля
алкогольними напоями та тютюновими
виробами може проводитися суб'єктами
підприємницької діяльності незалежно
від форм власності, в тому числі їх
виробниками, за наявності у них
ліцензій.

Судом достовірно встановлено, що
ліцензії на право здійснення
роздрібної торгівлі тютюновими
виробами та алкогольними напоями
отримані позивачем 30.07.2014 року,
терміном дії з 04.08.2014 року по 04.08.2015 року
(а.с. 10-11).

Із матеріалів перевірки вбачається, що
02.08.2014 року у магазині, що належить ФОП
ОСОБА_1 було здійснено реалізацію
однієї пляшки горілки «Малинівка», 0,25
л. за ціною 22 грн. та сигарет «Бонд»
Стріт за ціною 11,50 грн. без використання
реєстратора розрахункових операцій,
тобто у період відсутності у позивача
діючих ліцензій на право роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та
тютюновими виробами.

Факт реалізації 02.08.2014 року в магазині,
що належить позивачу, алкогольного та
тютюнового виробів підтверджується
поясненнями гр-ки ОСОБА_2, показаннями
свідків, протоколом про
адміністративне правопорушення від
02.07.2014 року та додатком до нього у
вигляді списку вилученої тютюнової та
алкогольної продукції.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 порушено
положення законодавства щодо
застосування реєстраторів
розрахункових операцій та положення
законодавства щодо здійснення
роздрібної торгівлі алкогольними та
тютюновими виробами.

Наведені обставини дають підстави
дійти висновку про доведеність
контролюючим органом факту вчинення
позивачем порушення вимог,
встановлених законодавством України,
які є обов'язковими до виконання при
здійсненні оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та
тютюновими виробами, відповідальність
за які передбачена Законом України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» та Законом України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї норми право
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили.

Частиною 3 цієї статті встановлено, що
суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Проте, всупереч вищезазначеним нормам
права позивачем не надано до суду
жодного доказу, які б спростовували
відомості, викладені у висновках акту
перевірки від 02.08.2014 року №
123/21-02/НОМЕР_3, складеного за результатом
перевірки ФОП ОСОБА_1

За таких обставин, суд дійшов висновку,
щодо правомірності застосування до
позивача фінансових санкцій за
порушення вимог ст. 15 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» № 481/95 від 19.12.1995
року та п. 12 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року, а тому
підстави для скасування оскаржених
рішень відсутні.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає
вимоги позивача необґрунтованими та
безпідставними, отже такими, що
задоволенню не підлягають.

Також суд вважає за необхідне,
відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», стягнути з позивача
решту суми судового збору пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В
И В:

В задоволенні адміністративного
позову фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції в Овідіопольському районі
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання
незаконними та скасування податкових
повідомлень-рішень від 26.08.2014 року №
та № - відмовити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3)
на користь Державного бюджету України
судовий збір в розмірі 1 644,30 грн. (одна
тисяча шістсот сорок чотири грн. 30 коп.).

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги. Якщо апеляційну
скаргу не буде подано в строк,
встановлений ст. 186 КАС України,
постанова суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Постанова суду може бути
оскаржена до Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги до Одеського
окружного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Повний текст постанови складений
та підписаний суддею 08 грудня 2014 року.

Суддя
С.О. Cтефанов

В задоволенні адміністративного
позову фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції в Овідіопольському районі
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання
незаконними та скасування податкових
повідомлень-рішень від 26.08.2014 року №
та № - відмовити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3)
на користь Державного бюджету України
судовий збір в розмірі 1 644,30 грн. (одна
тисяча шістсот сорок чотири грн. 30 коп.).