Справа № 2а-2915/11/2670
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 У Х В А Л А
06 листопада 2014 року м.
Київ № 2а-2915/11/2670
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії: головуючого
судді Аблова Є.В., судді Амельохіна В.В.,
судді Шулежка В.П., розглянувши у
письмовому провадженні заяву ОСОБА_1
про перегляд постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва від
15.06.11 р. по справі №2а-2915/11/2670 за
нововиявленими обставинами,-
З позовом до Окружного
адміністративного суду міста Києва
звернулася ОСОБА_1 до Державної судової
адміністрації України за участю третіх
осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
незаконним та скасування наказу про
звільнення, поновлення на посаді.
15.06.2011 р. постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва по
справі №2а-2915/11/2670, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.12.2011 р. та
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 17.07.2012 р., в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено
Постанова суду від 15.06.2011 р. мотивована
тим, що в діях начальника
територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Харківській області ОСОБА_1, як
досвідченого спеціаліста та керівника,
дійсно мали місце порушення основних
обов'язків державного службовця,
визначених статтею 10 Закону України
«Про державну службу» в частині
додержання Конституції України та
інших актів законодавства України, що в
свою чергу є порушенням присяги
державного службовця.

10.10.14 р. позивач звернулася до суду про
перегляд постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва від
15.06.11 р. по справі №2а-2915/11/2670 за
нововиявленими обставинами.

В заяві про перегляд за нововиявленими
обставинами ОСОБА_1 просить скасувати
судове рішення Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15.06.2011 р. в адміністративній справі;
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити - визнати незаконним та
скасувати наказ ДСА України від 26.01.2011
р. №133/к; поновити ОСОБА_1 на посаді
начальника територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Харківській області з 27.01.2011
р.; зобов'язати Державну судову
адміністрацію України оплатити час
вимушеного прогулу з 27.01.2011 р. на час
прийняття судом рішення по даному
позову.

В обґрунтування заяви представник
позивача в судовому засіданні пояснив,
що станом на дату прийняття
оскаржуваного наказу про звільнення
позивачу було невідомо про обрання
15.01.2011 року її членом ревізійної
комісії Харківської обласної
організації Конфедерації Вільних
профспілок. Представник позивача також
зазначив, що при звільненні ОСОБА_1 із
займаної посади начальника
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Харківській області виборний орган
Харківської обласної організації
Конфедерації Вільних профспілок згоди
не надав, що є істотною обставиною для
вирішення справи, яка не була відома на
час розгляду справи.

Представник Державної судової
адміністрації України в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення заяви про перегляд
постанови Окружного адміністративного
суду м. Києва від 15.06.11 р. по справі
№2а-2915/11/2670 за нововиявленими
обставинами, оскільки ревізійні
комісії за своїм статусом не наділені
повноваженнями представляти інтереси
найманих працівників та не захищають
їхніх прав, тому їх не можна вважати
виборними органами профспілки чи
організації профспілки.

Треті особи в судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином. Письмових пояснень щодо заяви
про перегляд постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва від
15.06.11 р. по справі №2а-2915/11/2670 за
нововиявленими обставинами суду не
надали.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови Окружного адміністративного
суду м. Києва від 15.06.11 р. по справі
№2а-2915/11/2670 за нововиявленими
обставинами та матеріали
адміністративної справи, суд дійшов
наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 245
Кодексу адміністративного судочинства
України постанова або ухвала суду, що
набрала законної сили, може бути
переглянута у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Частина друга статті 245 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлює, що підставами для
перегляду судового рішення за
нововиявленими обставинами є: 1)
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи; 2) встановлення вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправдивих показань свідка, завідомо
неправильного висновку експерта,
завідомо неправильного перекладу,
фальшивості документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; 3) встановлення вироком суду,
що набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення; 4) скасування судового рішення,
яке стало підставою для прийняття
постанови чи постановлення ухвали, що
належить переглянути; 5) встановлення
Конституційним Судом України
неконституційності закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконано.

Таким чином, на думку суду, перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами на підставі пункту 1
частини другої статті 245 Кодексу
адміністративного судочинства України
можливий за наступних умов: наявність
істотних обставин, тобто таких, що
можуть істотно вплинути на вирішення
справи; існування таких істотних
обставин справи на час розгляду справи
та необізнаність заявника про такі
істотні обставини на час розгляду
справи.

Наявність цих умов для визнання
обставини нововиявленою є
обов'язковою.

Пунктами 4, 5 частини 2 статті 248 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у заяві про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами зазначаються обставини, що
могли вплинути на судове рішення, але
не були відомі та не могли бути відомі
суду та особі, яка звертається із
заявою, під час вирішення справи, а
також обґрунтування з посиланням на
докази, що підтверджують наявність
нововиявлених обставин, та зміст вимог
особи, яка подає заяву до суду.

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною сутністю є фактичними
даними, що спростовують факти, які було
покладено в основу рішення.

Такі юридичні факти характеризуються
тим, що вони одночасно повинні бути
передбачені нормами права, спричиняють
виникнення, зміну або припинення
правовідносин, мають істотне значення
для вирішення справи, тобто такі
фактичні дані, які спростовують факти,
покладені в основу судового рішення,
існували на момент звернення до суду з
позовом і під час розгляду справи
судом, не могли бути відомі ані особі,
яка заявила про це, ані суду, в
провадженні якого перебувала справа.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 22.04.2011 у справі № Н/9991/26/11.

Як вбачається із матеріалів справи,
підставою для звільнення ОСОБА_1 в
оскаржуваному наказі №133/к від 26.01.2011 р.
зазначено акти територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Харківській
області від 26.01.2011 р., акт перевірки та
припис територіальної державної
інспекції праці у Харківській області
від 18.01.2011 р., довідка за результатами
перевірки головного управління
державної служби України в Харківській
області від 08.12.2010 р., постанова
Харківського окружного
адміністративного суду №2-а-675/10/2070,
погодження в установленому порядку.

Водночас позивач зазначає, що за її
відсутності 15.01.2011 р. обрано членом
ревізійної комісії Харківської
обласної організації Конфедерації
Вільних профспілок, а відтак
звільнення із займаної посади
відбулось з порушенням ч. 3 ст. 252 КЗпП
України, тобто без попередньої згоди
виборного органу, членом якого є ОСОБА_1

Повноваження виборного органу
первинної профспілкової організації
на підприємстві, в установі,
організації визначено ст. 38 Закону
України «Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності».

Відповідно до ч. 10 ст. 16 Закону України
«Про професійні спілки, їх права та
гарантії діяльності» профспілка, її
організації, об'єднання профспілок
здійснюють свої повноваження,
набувають цивільних прав і беруть на
себе цивільні обов'язки через свої
виборні органи, які діють у межах прав,
наданих їм за законом та статутом
(положенням).

Відповідно до роз'яснення Департаменту
розвитку профспілкового руху апарату
ФПУ, «так як профспілка та її
організації створюються для
представництва і здійснення захисту
прав та інтересів членів профспілок, то
ці повноваження у статуті профспілки
покладаються на її виборні органи. На
рівні профспілки цими органами, як
правило, є З'їзд, Рада та Президія, а на
рівні первинної профспілкової
організації - профспілкові збори та
профспілковий комітет.

Але у Профспілці мають бути не тільки
виконавчі, але й контролюючі органи.
Одним із них дійсно є Ревізійна
комісії, яка покликана здійснювати
контроль за виконанням виборними
органами своїх повноважень. Але
ревізійні комісії за своїм статусом не
наділені повноваженнями представляти
інтереси найманих працівників та не
захищають їхніх прав, тому їх не можна
вважати виборними органами профспілки
чи організації профспілки, незважаючи
на те, що обираються вони на
профспілкових зборах чи з'їзді
одночасно з обранням профкому чи
президії та ради профспілки. Хоча у
деяких статутах профспілок їх
помилково також називають у числі
виборних органів.

Тому до членів ревізійної комісії не
можна застосовувати статтю 252 Кодексу
законів про працю України та статтю 42
Закону України «Про професійні спілки,
їх права та гарантії діяльності»
стосовно додаткових гарантії для
працівників, обраних до складу
виборних профспілкових органів».

Зважаючи, що саме факт обізнаності
обрання ОСОБА_1 членом ревізійної
комісії Харківської обласної
організації Конфедерації Вільних
профспілок зазначено позивачем як
підставу для перегляду постанови
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 15.06.11 р. по справі №2а-2915/11/2670
за нововиявленими обставинами, однак
ревізійну комісію за своїм статусом не
можна вважати виборними органами
профспілки, суд приходить до висновку
про відсутність нововиявлених
обставин, в розумінні ст. 245 КАС України.

Додатково суд звертає увагу, що ОСОБА_1
звільнено із займаної посади у зв'язку
з порушенням присяги державного
службовця, тобто не на загальних
підставах, передбачених КЗпП, а на
підставі спеціального Закону України
«Про державну службу», який регулює
суспільні відносини, які охоплюють
діяльність держави щодо створення
правових, організаційних, економічних
та соціальних умов реалізації
громадянами України права на державну
службу.

Відповідно до частини першої статті 253
Кодексу адміністративного судочинства
України суд може скасувати постанову
чи ухвалу у справі і прийняти нову
постанову чи ухвалу або залишити заяву
про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами без
задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про відсутність
зазначених позивачем істотних для
справи обставин, що не були і не могли
бути відомі позивачу, а відтак -
відсутність підстав для перегляду
судового рішення за нововиявленими
обставинами.

Керуючись ст. ст. 160,165,253 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 15 червня 2011 року у
справі №2а-2915/11/2670 залишити без
задоволення.

Ухвала набирає законної сили в порядку
встановленому статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвала може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Аблов Є.В.

Суддя
Амельохін В.В.

Суддя
Шулежко В.П.