Справа № 2а-5379/11/0170/19
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2014 р. м. Київ
К/9991/54048/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка
М.І.,розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Автономній
Республіці Крим на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 18
січня 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 14
серпня 2012 року у справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Автономній
Республіці Крим про стягнення
переплати пенсії,

в с т а н о в и л а :

У травні 2011 року позивач
звернувся до суду із вказаним позовом
до відповідача. Просив стягнути
переплачену ОСОБА_4 суму пенсії за
період з 1 листопада 1997 року по 10 грудня
2007 року у розмірі 592 грн. 80 коп.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 18 січня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 14 серпня 2012
року, позов задоволено. Стягнуто з
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Автономній
Республіці Крим на користь управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим переплату
пенсії ОСОБА_4 за період з 1 листопада
1997 року по 10 грудня 2007 року в
розмірі 44996 грн. 02 коп.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове рішення про
залишення позову без розгляду.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 1 липня 2001 року Головне
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Автономній Республіці
Крим видало ОСОБА_4 (ведучому
економісту пенсійного відділення
фінансово-економічного відділення
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Автономній
Республіці Крим) довідку № 18/352 про
складові заробітної плати. На підставі
зазначеної довідки та заяви
ОСОБА_4 відповідно до ст. 37 Закону
України «Про Державну службу» їй було
призначено пенсію державного
службовця по інвалідності загального
захворювання ІІ групи, яку вона
отримувала до 1 липня 2009 року.

24 червня 2009 року Головне
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Автономній Республіці
Крим видало довідку № 2/61-316 згідно якої
ОСОБА_4 працювала на посаді провідного
спеціаліста ФЕВ головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Автономній Республіці Крим з 11 липня
2001 року, на посаді викладача 2 категорії
навчального центру підготовки
працівників міліції при Головному
управлінні з 10 грудня 2007 року.
Вищевказані посади утримуються за
рахунок коштів господарського
розрахунку та не входять до апарату
управління, тобто не є посадами
державного службовця.

З довідки Управління державної
служби Головного управління державної
служби України в Автономній Республіці
Крим про результати перевірки в
Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в Автономній
Республіці Крим вбачається, що період
роботи ОСОБА_4 з 1 листопада 1997 року по 10
грудня 2007 року до стажу державної
служби не зараховується, а кадровою
службою Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Автономній Республіці Крим допущені
порушення ст. ст. 1, 33 Закону України
«Про державну службу», п. 2 Порядку
обчислення стажу державної служби,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 3 травня 1994 року,
п. 3 п.п. 15 п. 4 Типового положення про
кадрову службу органів виконавчої
влади, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 2 серпня
1996 року №912, Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників,
затвердженої наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України 29 липня 1993
року № 58, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 17 серпня
1993 року № 110.

Задовольняючи позовні вимоги,
суди попередніх інстанцій виходили з
того, що Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Автономній Республіці Крим надало
недостовірну довідку від 11 липня 2001
року № 18/352 про розмір заробітної плати,
внаслідок чого утворилася переплата
пенсії ОСОБА_4 в сумі 44996 грн. 02 коп., а
тому сума надмірно виплаченої пенсії
підлягає стягненню з Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Автономній Республіці
Крим.

Проте повністю погодитися з такими
висновками судів попередніх інстанції
не можна.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно ч. 4 ст. 21 КАС України вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає
підстави для однозначного висновку про
те, що адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Отже, відповідач у спірних відносинах
не виконував функцій суб'єкта владних
повноважень, а виступав організацією,
установою, яка мала надати документи,
необхідні для перерахунку пенсії
органами, що призначають пенсії.

Статтею 101 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 5 листопада 1991 року №
1788-XII передбачено, що органи, які
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
18 червня 2013 року (справа № 21-204а13).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.157 КАС України
суд закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

За таких обставин, коли справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства, судові
рішення судів попередніх інстанцій
підлягають скасуванню, а провадження у
цій адміністративній справі - закриттю
на підставі статей 157 та 228 КАС України.

Керуючись статтями 157, 220, 222, 223, 228, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Автономній Республіці Крим
задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
18 січня 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 14
серпня 2012 року скасувати.

Провадження в адміністративній справі
за позовом управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Автономній Республіці Крим про
стягнення переплати пенсії закрити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк