Справа № 815/6824/14
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2014-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6824/14
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без
розгляду

05 грудня 2014 року
м. Одеса

Суддя Одеського окружного
адміністративного суду Токмілова Л.М.,
розглянувши матеріали
адміністративного позову фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області про
скасування постанови та припису, -

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2014 року до суду надійшов
адміністративний позов фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області, в якому
позивач просить суд скасувати
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області № 152 "Про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності", скасувати
припис про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності від 24.04.2014 року.

Відповідно до положень п. 5 ст. 107
Кодексу адміністративного судочинства
України, суддя після одержання
позовної заяви з'ясовує, крім іншого, чи
подано адміністративний позов у строк
установлений законом (якщо
адміністративний позов з пропущенням
встановленого законом строку
звернення до адміністративного суду,
то чи достатньо підстав для визнання
причин пропуску строку звернення до
суду поважними).

Судом встановлено, що адміністративний
позов фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 не відповідає вимогам,
встановленим статтею 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно з ч. 1 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Приписами Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності"
постанову центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
може бути оскаржено до суду протягом 15
днів з дня її винесення з повідомленням
про таке оскарження у той самий строк
органу, який виніс постанову.

Як вбачається із матеріалів
адміністративного позову, оскаржувану
постанову №152 про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності прийнято
відповідачем 29.04.2014 року, а припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил - 24.04.2014 року.

Таким чином, з аналізу доданих до
матеріалів справи доказів, з
урахуванням встановлених
законодавством приписів щодо строку,
протягом якого суб'єкт містобудівної
діяльності може оскаржити постанову
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, суд дійшов висновку про
порушення позивачем ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у зв'язку із чим позивачем
пропущено строк звернення до суду.

Разом з тим, одночасно з позовною
заявою позивач подав клопотання про
поновлення строку звернення до
адміністративного суду, у якому
зазначає, що уже звертався до суду із
позовами до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю,
проте вказані позовні заяви залишено
без розгляду, у зв'язку із чим, позивач в
чергове звертається до суду із
вказаним позовом задля захисту
порушених прав.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
доводи, викладені в клопотанні про
поновлення строку звернення до суду з
даним позовом, суд не визнає їх
достатніми та вважає за необхідне
відмовити в задоволенні клопотання, з
огляду на наступне.

Згідно положень ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, початок перебігу строку
визначено альтернативно - це день, коли
особа: дізналася або повинна була
дізнатися про порушення. При цьому,
йдеться не про те, коли особа з'ясувала
для себе, що певні рішення, дії чи
бездіяльність стосовно неї є
порушенням, а про те, коли вона
дізналася або повинна була дізнатись
про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Згідно зі ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Суд вважає за необхідне зазначити про
те, що встановлення процесуальних
строків законом та судом передбачено з
метою дисциплінування учасників
адміністративного судочинства та
своєчасного виконання ними
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства України
певних процесуальних дій. Інститут
строків в адміністративному процесі
сприяє досягненню юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах, а також стимулює учасників
адміністративного процесу
добросовісно ставитися до виконання
своїх обов'язків. Ці строки обмежують
час, протягом якого такі
правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними.

Дотримання строків звернення до суду з
адміністративним позовом є однією з
обов'язкових передумов ефективності
адміністративних проваджень щодо
строку розгляду адміністративних
справ, оскільки захист прав, свобод та
інтересів осіб безпосередньо залежить
від меж їх реалізації у часі.
Провадження в адміністративних судах,
як спосіб захисту цих прав, базується
на процесуальних принципах та
забезпечується чітко регламентованими
строками. Дотримання цих строків
впливає на права та обов'язки учасників
адміністративних правовідносин,
спонукаючи їх до своєчасного
здійснення наданих їм прав чи
виконання покладених на них обов'язків.

Строк звернення до адміністративного
суду - це строк, в межах якого особа, яка
має право на позов, повинна звернутися
до адміністративного суду для захисту
своїх прав у публічно-правових
відносинах або для реалізації владних
повноважень.

Днем, коли особа дізналась про
порушення свого права, - є день, коли
позивач дізнався про рішення, дію чи
бездіяльність, внаслідок якої
відбулося порушення її прав, свобод чи
інтересів.

Практика Європейського суду з прав
людини, яка відповідно до ст. 17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" є джерелом права,
також свідчить про те, що право на
звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків для звернення до
суду за захистом порушених прав
(рішення від 22.10.1996 року, 27.02.1980 року).

При цьому слід зазначити, що судом
вбачаються підстави для поновлення
строку звернення до суду виключно з
ініціативи та в межах наведених
доводів особи, яка подала заяву.
Незнання про порушення через
байдужість до своїх прав або небажання
дізнатися не є поважною причиною
пропуску строку звернення до суду.
Доказами того, що особа знала про
порушення своїх прав, є її дії,
спрямовані на захист порушених прав,
зокрема, оскарження рішення (дії чи
бездіяльності), письмові звернення з
цього приводу, а також докази, які
свідчать про те, що були створені умови,
за яких особа мала реальну можливість
дізнатися про порушення своїх прав.

В силу закону, поважними причинами
визнаються лише такі обставини, які є
об'єктивно непереборними, не залежать
від волевиявлення особи, що
звертається до суду, та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
процесуальних дій, що підтверджується
належними доказами, розглянувши
матеріали позову та доданих до нього
документів суддя вважає, що наявності
поважних причин пропуску строку
звернення до суду позивачем не
зазначено та судом з матеріалів
позовної заяви не встановлено.

Як встановлено судом згідно бази даних
"Діловодство спеціалізованого суду"
позивачу було відомо про прийняття
оскаржуваної постанови та припису ще
станом на 15.05.2014 року, оскільки
він звертався до Одеського окружного
адміністративного суду з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області (адміністративна
справа № 815/2902/14) про визнання недійсним
акту перевірки, скасування постанови
№152 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 29.04.2014 року та припису
про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
24.04.2014 року, тобто з тотожними позовними
вимогами. Однак ухвалою суду від 16.09.2014
року по справі № 815/2902/14
адміністративний позов фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області про
визнання недійсним акту перевірки,
скасування постанови та припису -
залишено без розгляду у зв'язку з
повторною неявкою позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що про
прийняття оскаржуваних постанови та
припису позивачу було відомо вже
станом на травень 2014 року, коли ОСОБА_1
звертався до суду з вимогою щодо
скасування постанови № 152 від 29.04.2014
року та припису від 24.04.2014 року.

Крім того, судом, згідно бази даних КП
"Діловодство спеціалізованого суду"
встановлено, також встановлено, що
29.09.2014 року позивач вдруге звернуся до
Одеського окружного адміністративного
суду з аналогічним позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області (адміністративна
справа № 815/5515/14) про скасування
постанови № 152 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 29.04.2014 року та припису
про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
24.04.2014 року, визнання недійсним акту
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
24.04.2014 року.

Ухвалою суду від 29.09.2014 року по справі №
815/5515/14 залишено без розгляду
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області в частині позовних
вимог щодо скасування постанови №152
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 29.04.2014 року, у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду за
даними позовними вимогами; відмовлено
у відкритті провадження по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області в частині позовних
вимог щодо визнання недійсним акту
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
24.04.2014 року; відкрито провадження по
справі за адміністративним позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про скасування
припису про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
24.04.2014 року.

Але ухвалою суду від 06.11.2014 року по
справі №815/5515/14 адміністративний позов
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про скасування
припису про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
24.04.2014 року залишено без розгляду у
зв'язку з поданням представником
позивача клопотання про відкликання
адміністративного позову.

Таким чином, з огляду на встановлені
обставини, суд вважає, що позивачем при
зверненні 02.12.2014 року до суду з даним
адміністративним позовом у справі
№815/6824/14 пропущено встановлений ч.2 ст. 99
КАС України шестимісячний строк на
оскарження припису від 24.04.2014 року та
встановлений Законом України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності"
15-денний строк на оскарження постанови
№ 152 від 29.04.2014 року.

З огляду на вище викладене, суд
зазначає, що доводи позивача щодо
поважності причин пропуску строку
звернення до суду, а саме посилання
позивача на його попередні звернення
до суду з тотожними позовними вимогами
є необґрунтованими, оскільки, як
встановлено судом, ухвалою суду від
16.09.2014 року по справі №815/2902/14
адміністративний позов фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 залишено без
розгляду, у зв'язку з повторною неявкою
позивача, а ухвалою суду від 06.11.2014 року
по справі № 815/5515/14 адміністративний
позов фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 також залишено без розгляду, у
зв'язку з поданням представником
позивача клопотання про відкликання
адміністративного позову.

Відповідно до положень ст. 100 КАС
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
встановлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без
розгляду як на стадії вирішення
питання про відкриття провадження в
адміністративній справі без
проведення судового засідання, так і в
ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Оскільки судом не встановлено підстав
для визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду із
даними вимогами поважними, суд вважає
за необхідне в силу ч. 1 ст.100 КАС України
залишити позовну заяву без розгляду.

Керуючись ч. 2 ст. 99, ст. ст. 100, 107, 160, 165
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання позивача про
поновлення строку звернення до
адміністративного суду, - відмовити.

Адміністративний позов фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області про
скасування постанови та припису, -
залишити без розгляду.

Копію ухвали про залишення позовної
заяви без розгляду разом із позовною
заявою та усіма додатками надіслати
позивачу.

Ухвала суду про повернення позовної
заяви може бути оскаржена особою, яка
подала позовну заяву, через Одеський
окружний адміністративний суд
протягом п'яти днів з дня її отримання.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Л.М.Токмілова