Справа № 2а-12923/12/2670
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

01 грудня 2014 року м. Київ
В/800/5192/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів: Головуючого:
Голубєвої Г.К.Суддів: Борисенко
І.В. Ланченко Л.В. Пилипчук Н.Г. Цвіркуна
Ю.І.,

перевіривши заяву Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про перегляд
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 28.08.2014 року у справі №
2а-12923/12/2670 (К/800/15284/13 - номер справи у
Вищому адміністративному суді України)
за позовом Фізичної особи - підприємця
Овод Раїси Миколаївни до Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі м. Києва Державної податкової
служби про скасування рішень та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
звернулась до Верховного Суду України
із заявою про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
28.08.2014 року у названій справі.

Згідно статті 2391 Кодексу
адміністративного судочинства України
(зі змінами та доповненнями, внесеними
Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VІ
«Про судоустрій і статус суддів»),
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який за змістом статей 2392 та 240
Кодексу адміністративного судочинства
України перевіряє відповідність заяви
вимогам цього Кодексу та вирішує
питання про допуск справи до
провадження.

Згідно статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом;

3) порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
171-1 цього Кодексу.

У заяві про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
28.08.2014 року заявник посилається на
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права, а саме - норм
пункту 12 статті 3 та статті 6 Закону
України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (далі - Закон № 265/95-ВР).

В обґрунтування своїх вимог заявник
додає копію рішення Вищого
адміністративного суду України від
04.10.2012 року № К-27837/10, в якому, на його
думку, згадані норми права застосовано
інакше, ніж у даній справі.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
правова позиція, викладена в ухвалі,
про перегляд якої ставиться питання,
цілком узгоджується з позицією,
викладеною у постановах ВСУ від 11
червня 2013 року № 21-147а13, 03 грудня 2013 року
№ 21-412а13 та 25 лютого 2014 року № 21-19а14 у
яких, зокрема, зазначено, що аналіз
пункту 12 статті 3 та статті 6 Закону №
265/95-ВР дає підстави вважати, що
обов'язок ведення обліку товарних
запасів не міг бути покладений на
фізичних осіб-суб'єктів
підприємницької діяльності, які
здійснювали підприємницьку діяльність
за спрощеною системою оподаткування
відповідно до Указу Президента України
від 3 липня 1998 року № 727/98 «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» (чинного на час
виникнення спірних відносин).

Натомість, фізичні особи-суб'єкти
підприємницької діяльності, які
перебували на загальній системі
оподаткування, відповідно до вимог
пункту 12 статті 3 та статті 6 Закону №
265/95-ВР були зобов'язані вести облік
товарних запасів у порядку,
визначеному чинним законодавством.

У справі, що розглядається, суди
попередніх інстанцій встановили, що на
момент проведення перевірки позивача
останній був платником єдиного
податку.

Статтею 2442 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Отже, підстави для допуску справи до
провадження для перегляду судового
рішення у даній адміністративній
справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Державній податковій
інспекції у Деснянському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві в допуску справи для перегляду
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
28.08.2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Голубєва Г.К.Судді
Борисенко І.В. Ланченко Л.В. Пилипчук
Н.Г. Цвіркун Ю.І.