Справа № 2270/4264/12
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/78638/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Головуючого судді Малиніна
В.В.,суддів Загороднього А.Ф., Швеця
В.В. розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 19 вересня
2012 року та постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 22 листопада 2012 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Хмельницькому, третя особа - Державна
податкова інспекція у м. Хмельницькому
про визнання дій неправомірними та
скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Хмельницького
окружного адміністративного суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України, у якому, з урахуванням зміни
позовних вимог просив: скасувати
рішення відповідача про застосування
штрафних санкцій №214 та №1317 від 18
квітня 2012 року.

В ході розгляду справи судом першої
інстанції було залучено Державну
податкову інспекцію у м. Хмельницькому,
в якості третьої особи.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 19 вересня
2012 року позов задоволено частково:
визнано протиправним та скасовано
рішення Управління Пенсійного фонду
України м. Хмельницькому про
застосування фінансових санкцій за
донарахування страхувальником сум
своєчасно не обчислених страхових
внесків №214 від 18 квітня 2012 року в
частині застосування штрафних санкцій
у сумі 4419 грн. 83 коп. У задоволенні
інших позовних вимог - відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року рішення суду першої інстанції
змінено, доповнивши його резолютивну
частину абзацом наступного змісту:
«зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у м. Хмельницькому
прийняти рішення про застосування
фінансових санкцій за донарахування
страхувальником ОСОБА_4 страхових
внесків за період з січня 2008 року по
листопад 2009 року, тобто за 15 місяців».

Вважаючи, що рішення судів першої та
апеляційної інстанцій прийняті з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, відповідач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, в
якій просить їх скасувати у задоволені
заяви відмовити.

Позивач у письмових заперечень на
касаційну скаргу, які надійшли до
Вищого адміністративного суду України,
просить її залишити без задоволення, а
оскаржувані нею рішення - без змін.

Відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга заявника не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суди встановили, що за наслідками
проведеної позаплановою перевіркою
позивача щодо правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
інших платежів, контроль за
нарахуванням та сплатою яких покладено
на Пенсійний фонд України, а також
достовірності відомостей, поданих до
Державного реєстру
загальнообов'язкового держаного
соціального страхування з 01.02.2007 року
по 29.02.2012 року, зокрема виявлені
порушення вимог п.2 ст.20 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-ІУ від 09.07.2003року та
підпунктів 4.1, 4.4 пункту 4 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та страхованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду від 19.12.2003р. № 21-1,
складено акт від 28.03.2012 року № 152.

За фактами виявлених порушень,
начальником Управління Пенсійного
фонду України у м. Хмельницькому було
винесені, крім інших, рішення № 214 від 18
квітня 2012 року про застосування
фінансових санкцій за донарахування
страхувальником сум своєчасно не
обчислених страхових внесків та № 1317
від 18 квітня 2012 року про застосуванню
штрафних санкцій за несплату суми
єдиного внеску одночасно з видачею сум
виплат, на які нараховується єдиний
внесок (авансових платежів).

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суди попередніх інстанцій виходили з
того, що сума штрафних санкцій,
визначна оскаржуваним рішенням
відповідача № № 214 від 18 квітня 2012 року
не відповідає розміру штрафної санкції
та порядку її застосування в розумінні
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Щодо спірного рішення №
1317 від 18 квітня 2012 року, то воно є
правомірним, так як єдиний внесок не
був одночасно сплачений з виплатою
винагороди за цивільно-правовими
договорами.

Відповідно до пункту 4 частини 9 статті
106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», штрафна санкція у
розмірі 5 % застосовується при таких
двох умовах: якщо своєчасно не
обчислено та не сплачено внесків.

Такий факт був узгоджений позивачем,
шляхом подання до відповідача
уточненої відомості із визначеної ним
суми заборгованості за період з січня
2008 року по листопад 2009 року по сплаті
страхових внесків 20 березня 2012 року (2085
грн. 39 коп.), з якої правомірно судами
був здійсненний обрахунок штрафу у
розмірі 5 % (2085 грн. 39 коп. * 5% = 104 грн. 27
коп.).

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами норм матеріального та
процесуального права при вирішенні
цієї справи не допущено. Правова оцінка
обставин у справі дана правильно, а
тому касаційну скаргу слід відхилити, а
оскаржувані судові рішення - залишити
без змін.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, висновків судів та обставин
справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому залишити без
задоволення.

Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 19 вересня
2012 року та постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 22 листопада 2012 року у справі №
2270/4264/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.В. Малинін

Судді:
А.Ф. Загородній

В.В. Швець