Справа № П/811/3661/14
Суддя: Г.П. Нагібіна
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року
Справа № П/811/3661/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючої - судді Нагібіної Г.П.
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Державного підприємства
«Кіровоградський облавтодор» ВАТ ДАК
«Автомобільні дороги України» до
Державної фінансової інспекції в
Кіровоградській області про визнання
нечинними та скасування направлень, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ
ДАК «Автомобільні дороги України»
(далі позивач) звернувся до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просить суд визнати нечинними та
скасувати направлення Державної
фінансової інспекції в
Кіровоградській області від 22.04.2014 р.
№397 та №398 (а.с.37-39).

Позовні вимоги мотивовані тим, що
висновки акту ревізії є протиправними,
оскільки позапланова ревізія та її
наслідки є незаконними, оскільки
законодавство визначено, як підставу
проведення позапланової ревізії на
підставі рішення суду, в той час, як у
направленнях на проведення ревізії
зазначено, що підставою для її
проведення є постанова слідчого про
порушення кримінальної справи.

Відповідач не визнаючи позов надав
суду заперечення на позов, які
обґрунтовані тим, що ч.13 ст.11 Закону
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» визначено, що обмеження у
підставах проведення ревізій,
визначених цим Законом не поширюються
на ревізії, що проводяться на звернення
підконтрольної установи, або ревізії,
що проводяться після повідомлення
посадовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, про підозру у
вчиненні ними кримінального
правопорушення відповідно до КПК
України. Крім того, відповідач
зазначив, направлення на ревізію не є
актами індивідуальної дії, а тому
просив суд закрити провадження у
справі.

Представник позивача надав заяву про
розгляд справи у порядку письмового
провадження.

Представник відповідача у
запереченнях на позов зазначив про
розгляд справи у порядку письмового
провадження.

Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України від 06.07.2005 р. № 2747-ІУ (далі КАС
України), якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи зазначене, суд вирішив
провести судовий розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Дослідивши подані сторонами документи
і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, адміністративний суд,

В С Т А Н О В И В:

Постановою про призначення
позапланової виїзної перевірки від
27.03.2014 р. винесеною слідчим відділенням
лінейного відділу на станції Знам'янка
УМВС України на Одеській залізниці
призначено виїзну позапланову ревізію
фінансово-господарської діяльності ПД
«Кіровоградський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України» в
частині здійснення державних
закупівель в період 2012-2013 р.р.
проведення якої доручено Державній
фінансовій інспекції (а.с. 49-51).

На підставі даної постанови слідчого
ДФІ в Кіровоградській області (далі
відповідач) виписані направлення №397
від 22.04.2014 р. та № 398 від 22.04.2014 р., яким
направлено для проведення
позапланової виїзної ревізії окремих
питань фінансово-господарської
діяльності ДП «Кіровоградський
облавтодор» ВАТ «ДАК Автомобільні
дороги України» за період з 01.01.2012 р. по
31.12.2013 р., головних державних фінансових
інспекторів сектору інспектування у
сфері матеріального виробництва та
фінансових послуг Лиски А.І. та
Катренко А.І. (далі оскаржувані
направлення, а.с.6-9).

За результатами ревізії складено акт
ревізії від 23.05.2014 р. №05-09/71
позапланової виїзної перевірки
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
позивача за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2013 р.
(а.с.12-31).

На наслідками складеного акту
перевірки, відповідач виніс лист -
вимогу від 06.06.2014 р. №11-05-14-14/3867, яким
вимагав опрацювати матеріали ревізії
та стягнути з ОСОБА_3 збитки в сумі 754623
грн. (а.с. 10-11).

Правомірність та обґрунтованість
направлень на перевірку є предметом
спору, який передано на вирішення суду.

Позивач обґрунтовує позовну вимогу про
визнання нечинними направлень на
проведення перевірки незаконністю її
проведенням, оскільки згідно статті 11
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні» позапланова
перевірка може проводиться лише на
підставі рішення суду, в той час як
перевірка проведена на підставі
постанови слідчого.

Такі посилання суд оцінює критично, з
огляду на таке.

Частиною 6 статті 11 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні» (в
редакції чинній на час винесення
оскаржуваних направлень) визначено, що
позапланова виїзна ревізія може
здійснюватися лише за наявності
підстав для її проведення на підставі
рішення суду. Позапланова ревізія
підконтрольної установи не може
проводитися частіше одного разу на
квартал.

Проте, частиною 13 даного Закону
визначено, що обмеження у підставах
проведення ревізій, визначені цим
Законом, не поширюються на ревізії, що
проводяться на звернення
підконтрольної установи, або ревізії,
що проводяться після повідомлення
посадовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, про підозру у
вчиненні ними кримінального
правопорушення відповідно до
Кримінального процесуального кодексу
України.

Так, у постанові слідчого від 27.03.2014 р.
зазначено про те, що 30.08.2013 р. ОСОБА_3
було повідомлено про підозру у
вчиненні кримінального правопорушення
передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Отже, як на думку суду, відповідач мав
право провести позапланову перевірку
позивача.

Відповідно до абзацу 1 частини 14 статті
11 Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні» (в редакції чинній
на час винесення оскаржуваних
направлень) посадові особи органу
державного фінансового контролю
вправі приступити до проведення
ревізії за наявності підстав для їх
проведення, визначених цим та іншими
законами України, та за умови надання
посадовим особам підконтрольних
установ, інших суб'єктів господарської
діяльності під розписку: направлення
на ревізію, в якому зазначаються дата
його видачі, назва органу державного
фінансового контролю, мета, вид,
підстави, дата її початку та дата
закінчення ревізії, посади, звання та
прізвища посадових осіб органу
державного фінансового контролю, які
проводитимуть ревізію. Направлення на
ревізію є дійсним за умови наявності
підпису керівника органу державного
фінансового контролю, скріпленого
печаткою органу державного
фінансового контролю.

Як свідчать матеріали справи,
відповідачем була проведена ревізія за
наслідком якої складено акт ревізії та
винесена лист-вимога.

Отже, позивач допустив відповідача до
проведення ревізії на підставі
направлень на проведення ревізії.

Між тим, направлення на перевірку не
можуть бути предметом спору, оскільки
такий акт не є рішенням суб'єкта
владних повноважень у розумінні пункту
1 частини 2 статті 17 КАС України, не
зумовлює виникнення будь-яких прав і
обов'язків для осіб, робота (діяльність)
яких перевірялася. Відсутність спірних
відносин, в свою чергу, виключає
можливість звернення до суду, оскільки
відсутнє право, що підлягає судовому
захисту. Акт перевірки є носієм
доказової інформації про виявлені
контролюючим органом порушення вимог
законодавства суб'єктами
господарювання, документом, на
підставі якого приймається відповідне
рішення контролюючого органу, а тому
оцінка акта (в тому числі й оцінка дій
службових осіб контролюючого органу
щодо його складання, викладення у ньому
висновків перевірки) може бути надана
судом при вирішенні спору щодо
оскарження рішення, прийнятого на
підставі такого акта, або у випадку
можливого використання такого акта, як
доказу вчинення правопорушення при
розгляді відповідного спору. Така
правова позиція викладені у постанові
Верховного Суду України від 24.09.13 у
справі №21-255а13 та в силу ст. 244-2 КАС
України є обов'язковою для всіх суддів
України.

Відтак, у задоволенні позову про
визнання нечинними та скасування
направлень на проведення перевірки
належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 2,17, 158 - 163 КАС України,
суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову
Державного підприємства
«Кіровоградський облавтодор» ВАТ ДАК
«Автомобільні дороги України» до
Державної фінансової інспекції в
Кіровоградській області про визнання
нечинними та скасування направлень у
повному обсязі.

Постанова суду набирає законної
сили в порядку, передбаченому статтею
254 КАС України.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подачі, протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови суду,
апеляційної скарги через
Кіровоградській окружний
адміністративний суд, з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
Г.П.
Нагібіна