Справа № 816/3734/14
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 р.Справа № 816/3734/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України у м. Полтаві
Полтавської області на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 14.10.2014р.
по справі № 816/3734/14

за позовом Управління Пенсійного
фонду України Київського району в м.
Полтаві

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійного захворювання України у м.
Полтаві Полтавської області

про стягнення сум заборгованості з
витрат на виплату пенсії громадянам,
які отримали каліцтво в державах СНД,

ВСТАНОВИЛА:

25.09.2014 року позивач, Управління
Пенсійного фонду України Київського
району в м. Полтаві, звернувся до суду з
позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України у м. Полтаві
Полтавської області, в якому просив
стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України у м. Полтаві
Полтавської області (,
МФО 831019 р/р 44301 УДК в Полтавській
області) на користь управління
Пенсійного фонду України Київського
району в м. Полтаві (р/р 9 в філії
Полтавського обласного управління ВАТ
"Державний Ощадний банк України" МФО
331467, 9) 288 грн. 02 коп., суму
витрат пов'язаних з виплатою пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за серпень 2014 року.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 14.10.14 року
по справі № 816/3734/14 адміністративний
позов управління Пенсійного фонду
України Київського району в м. Полтаві
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Полтаві Полтавської області про
стягнення сум заборгованості з витрат
на виплату пенсії громадянам, які
отримали каліцтво в державах СНД,
задоволено.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Полтаві
Полтавської області (ідентифікаційний
код 25940885, МФО 831019, р/р 44301 УДК в
Полтавській області) на користь
управління Пенсійного фонду України
Київського району в м. Полтаві (р/р
9 в філії Полтавського
облуправління ВАТ "Державний ощадний
банк України", МФО 331467, 9)
витрати на виплату пенсії громадянам,
які отримали каліцтво в державах СНД у
розмірі 288 (двісті вісімдесят вісім)
гривень 08 (вісім) копійок.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просив суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 14.10.14 року
та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог управління
Пенсійного фонду України Київського
району в м. Полтаві відмовити в повному
обсязі з підстав незаконності та
необгрунтованості.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що при розгляді судом
першої інстанції не в повній мірі
досліджено обставини справи, що в свою
чергу призвело до порушення норм
процесуального права.

Колегія суддів відповідно ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
Виконавчою дирекцією не прийнято до
заліку суму витрат на виплату та
доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві пенсіонеру ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, які отримали каліцтво у державі
СНД, за серпень 2014 року у загальному
розмірі 288,08 грн.

На підтвердження вмотивованості
позовних вимог позивач надав суду акт
щомісячної звірки витрат, відповідну
таблицю розбіжностей, довідки про
виплату ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ в Україні
залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України.

За пенсійним страхуванням згідно зі
статтею 25 Основ надаються, зокрема,
такі види соціальних послуг та
матеріального забезпечення: пенсії за
віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених пунктом 4 цієї статті;
медичні профілактично-реабілітаційні
заходи; допомога на поховання
пенсіонерів.

За страхуванням від нещасного випадку
на виробництві та професійного
захворювання відповідно до пункту 4
цієї статті надається, зокрема, такий
вид соціальних послуг та матеріального
забезпечення, як пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Частиною 4 статті 26 Основ встановлено,
що якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсія у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання є наслідком страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, належним
страховиком, тобто тим, хто має
надавати застрахованій особі
матеріальну допомогу чи соціальні
послуги, відповідно до статті 25 Основ, є
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків, позивач для захисту
своїх прав звернувся до суду з
адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої органами Пенсійного
фонду України - відшкодувати
останньому витрати, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

Таким чином суд першої інстанції
дійшов висновку про необхідність
задоволення позовних вимог позивача та
стягнення з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Полтаві
Полтавської області (ідентифікаційний
код 25940885, МФО 831019, р/р 44301 УДК в
Полтавській області) на користь
управління Пенсійного фонду України
Київського району в м. Полтаві (р/р
9 в філії Полтавського
облуправління ВАТ "Державний ощадний
банк України", МФО 331467, 9)
витрати на виплату пенсії громадянам,
які отримали каліцтво в державах СНД у
розмірі 288 (двісті вісімдесят вісім)
гривень 08 (вісім) копійок.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Сфера дії даного Закону поширюється на
таку категорію інвалідів, до якої
належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо
відшкодування витрат на виплату
пенсії, по яким виник спір.

За змістом частини 2 статті 2
зазначеного Закону особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, в якій із колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві з застрахованою особою або
виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Підпунктом "а" статті 27 Закону України
"Про пенсійне забезпечення"
встановлено, що громадянам України -
переселенцям з інших держав, які не
працювали в Україні, пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання призначаються незалежно
від стажу роботи.

Статтею 2 Угоди про взаємне визнання
прав на відшкодування шкоди, завданої
працівникам каліцтвом, професійним
захворюванням або іншим ушкодженням
здоров'я, пов'язані з виконанням ними
трудових обов'язків, підписаної 09.09.1994
між частиною держав колишнього СРСР,
передбачено, що відшкодування шкоди,
завданої працівнику внаслідок
трудового каліцтва, іншого ушкодження
здоров'я (у тому числі при настанні
втрати працездатності в результаті
нещасного випадку на виробництві,
пов'язаного з виконанням працівниками
трудових обов'язків, після переїзду
потерпілого на територію іншої
сторони), смерті здійснюється
роботодавцем сторони, законодавство
якої поширювалось на працівника в
момент одержання каліцтва, іншого
ушкодження здоров'я, смерті.
Роботодавець, відповідальний за
завдання шкоди, здійснює її
відшкодування відповідно до свого
національного законодавства.

Зі змісту вказаної норми випливає, що
вона регулює інші відносини, а не ті,
які є предметом спору у справі та
пов'язані з відшкодуванням витрат
Пенсійного фонду України, понесених у
зв'язку з виплатою пенсій особам, які
стали інвалідами внаслідок нещасного
випадку на виробництві на території
інших республік колишнього СРСР.

Відповідно до статті 1 Угоди про
гарантії прав громадян держав -
учасниць Співдружності Незалежних
Держав у сфері пенсійного
забезпечення, яка 13.03.1992 підписана
Україною і набрала для неї чинності,
пенсійне забезпечення громадян держав
- учасниць даної угоди та членів їх
сімей здійснюється за законодавством
держави, на території якої вони
проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі
витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
угодою, несе держава, яка надає
забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні
розрахунки між державами можуть
проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.

Пунктом 5 Порядку №5-4/4 встановлено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця
проводять з відділеннями виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
звірку витрат по особових справах
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки, в якому визначають загальну
суму витрат, що підлягає відшкодуванню,
та до 15 числа місяця, наступного за
звітним, подають його відповідно
головним управлінням Пенсійного фонду
і управлінням виконавчої дирекції
Фонду на місцях.

Виходячи із вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що страховиком, який
має виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої органами Пенсійного
фонду України - відшкодувати
останньому витрати, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків, а
тому позовні вимоги УПФ України
Київського району в м. Полтаві до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Полтаві
Полтавської області про стягнення сум
заборгованості з витрат на виплату
пенсії громадянам, які отримали
каліцтво в державах СНД в розмірі 288,08
грн. є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
Полтавського окружного
адміністративного суду від 14.10.14 року
по справі № 816/3734/14 відповідає вимогам
ст. 159 КАС України, а тому відсутні
підстави для її скасування та
задоволення апеляційних вимог
апелянта - відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України у м. Полтаві
Полтавської області залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 14.10.2014р.
по справі № 816/3734/14 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Зеленський В.В.Судді
П’янова Я.В. Чалий І.С.