Справа № 2а-9801/11/1370
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року

Справа № 9104/135435/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 14 жовтня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про
скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої
інстанції з адміністративним позовом
до Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції в якому
просив скасувати постанову про
відкриття виконавчого провадження від
25.08.2011 рогу ВП 28341656.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 14 жовтня 2011
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішення суду
першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його
в апеляційному порядку, вважає, що
постанова прийнята з порушенням норм
матеріального права, тому просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та винести нову постанову,
якої позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції не з'ясовано, фактичне
надходження виконавчого документа -
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності №
ВС025925 від 23.03.2011 року. Відповідно до
матеріалів справи остання надійшла
25.08.2011 року, тобто з пропуском терміну
на пред'явлення до виконання. Крім того,
судом першої інстанції встановлено, що
стягував не подавав заяву про
відкриття виконавчого провадження, що
є порушенням ст. 19 Закону України «Про
виконавче провадження», яка встановлю
є підстави для відкриття виконавчого
провадження.

Не повне з'ясування обставин справи
зумовило порушення норм матеріального
права, зокрема ст. 19 Закону України «Про
виконавче провадження» в частині
відкриття виконавчого провадження
безпідставно, а також ст. 18 Закону,
оскільки виконавче провадження
відкрито за виконавчим документом, що
не відповідає вимогам вказаним у ст.18
Закону, зокрема, не зазначено
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувана,
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника за його наявності (для
фізичних осіб - платників податків).

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
начальником ВДАІ з ОАТ м. Львова та АТІ
при ГУ МВС України у Львівській області
винесено постанову від 23.03.2011 року
серія ВС 1 № 6625 в справі про
адміністративне правопорушення, якою
встановлено порушення позивачем ч. 1 ст.
122 КУпАП та притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі. 255 грн. 00 коп.
На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП, з метою
примусового виконання вказаної
постанови органами державної
виконавчої служби вирішено стягнути з
позивача подвійний розмір штрафу в
сумі 510 грн. 00 коп. Постановою
відповідача від 25.08.2011 року відкрито
виконавче провадження ВП № 28341656 з
виконання постанови № ВС 025925 від 23.03.2011
року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у
розмірі 510 грн. 00 коп. в дохід держави.
Позивачу надано строк для
добровільного виконання постанови до
01.09.2011 року. Документ про примусове
виконання поданий 25.08.2011 року.

Постановляючи рішення суд першої
інстанції вірно зазначив, що ст.ст. 299, 300
КУпАП передбачено, що постанова про
накладення адміністративного
стягнення підлягає виконанню з моменту
її винесення, якщо інше не встановлено
цим Кодексом та іншими законами
України. Постанова про накладення
адміністративного стягнення
виконується уповноваженим на те
органом у порядку, встановленому КУпАП
та іншими законами України.

Згідно з ст. 303 КУпАП. не підлягає
виконанню постанова про накладення
адміністративного стягнення, якщо її
не було звернуто до виконання протягом
трьох місяців з дня її винесення. У разі
оскарження чи опротестування
постанови відповідно до ст. 291
вказаного Кодексу, перебіг строку
давності зупиняється до розгляду
скарги або протесту. У разі відстрочки
виконання постанови відповідно до ст.
301 вказаного Кодексу перебіг строку
давності зупиняється до закінчення
строку відстрочки.

Як вбачається з положення ст. 308 КУпАП.
примусове виконання постанови про
стягнення штрафу здійснюється
відділом державної виконавчої служби
за місцем проживання порушника, роботи
або за місцем знаходження його майна в
порядку, встановленому законом.

Крім того судом правильно зазначено, що
умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку регулюється Законом України
«Про виконавче провадження».

Виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, шо
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Згідно з положеннями ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено. своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
вказаним Законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження», примусове
виконання рішень державною виконавчою
службою здійснюється на підставі
виконавчих документів. Виходячи з
аналізу цієї статті, одним з видів
виконавчих документів, що підлягають
виконанню державною виконавчою
службою є постанови органів (посадових
осіб), уповноважених розглядати справи
про адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
постанови органів (посадови осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення можуть
бути пред'явлені до виконання протягом
трьох місяців.

Згідно положень ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлені виконання до відповідного
органу державної виконавчої служби.
Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Також судом першої інстанції з'ясовано,
що постанова начальника ВДАІ з ОАТ м.
Львова та АТІ при ГУ МВС України у
Львівській області від 23.03.2011 року
серія ВС 1 № 6625 в справі про
адміністративне правопорушення
надійшла до відповідача 20.04.2011 року та
передана державному виконавцю 25.08.2011
року.

Враховуючи наведене колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про правомірність винесеної
постанови, оскільки постанова
начальника ВДАІ з ОАТ м. Львова та АТІ
при ГУ МВС України у Львівській області
подана до органу державної виконавчої
служби з дотриманням трьохмісячного
строку пред'явлення її до виконання, а
саме - 20.04.2011 року.

Також суд першої інстанції вірно
відхилив твердження позивача про
невідповідність виконавчого документа
вимогам, передбаченим ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження», у
зв'язку незазначенням у ньому
ідентифікаційного коду і номеру сторін
виконавчого провадження, оскільки
вказані номера та коди зазначається у
виконавчому документі за його
наявності, однак, в матеріалах справи
відсутні докази, які б стверджували
наявність відомостей про
ідентифікаційний код стягувача та
ідентифікаційний номер боржника на
момент винесення виконавчого
документа.

Ідентифікаційні коди та номери сторін
у виконавчому провадженні можуть
зазначатися у виконавчому документі
лише у разі, якщо такі відомі органу, що
видає виконавчий документ. Інші
відомості, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зазначаються у
виконавчому документі, у випадку якщо
вони відомі такому органу чи посадовій
особі, що видає виконавчий документ.

Враховуючи зазначене суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а
постанова відповідає нормам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 14
жовтня 2011 року по справі № 2а-9801/11/1370 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин