Справа № 804/12880/14
Суддя: Чорна Валерія Вікторовна
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 р. справа № 804/12880/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Чорної В.В.

при секретарі судового засідання
Сітайло О.В.

за участі представників сторін:

позивача
Дутова О.М.,
Лелеки І.І.

відповідача
Гагарського
А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Сільськогосподарське підприємство
«Агросфера» до Західно-Донбаської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 08.08.2014
р., -

в с т а н о в и в:

21 серпня 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Сільськогосподарське підприємство
«Агросфера» (далі - ТОВ
«Сільськогосподарське підприємство
«Агросфера») звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із зазначеним
адміністративним позовом, в якому
просить визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області №
від 08.08.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач зазначив, що об'єктом перевірки
з боку Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області були
господарські операції ТОВ
«Сільськогосподарське підприємство
«Агросфера» з ТОВ «Техносервіс» за
період з 01.10.2013 р. по 31.10.2013 р. На момент
проведення перевірки у ТОВ
«Сільськогосподарське підприємство
«Агросфера» були наявні всі необхідні
документи, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського та
податкового обліку, достатніх для
віднесення до податкового кредиту сум,
сплачених за поставлений товар. А тому,
позивач вважає документально
підтвердженою реальність
господарських операцій між ТОВ
«Сільськогосподарське підприємство
«Агросфера» та ТОВ «Техносервіс»,
здійснених в жовтні 2013 року.
Відповідно, висновки податкового
органу про непідтвердження реальності
здійснення вказаних господарських
операцій, викладені відповідачем в
акті позапланової невиїзної перевірки
ТОВ «СП «Агросфера» №
143/04-10-22-013079858 від 22.07.2014 року, яких
податковий орган дійшов на підставі
висновків акту Індустріальної ОДПІ м.
Харкова ГУ Міндоходів № 66/20-36-22-03-07 від
31.01.2014 р. «Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Техносервіс»
щодо підтвердження реальності
здійснення господарських відносин за
жовтень, листопад 2013 року»,
позивач вважає безпідставними. Вважає,
що зазначений акт щодо контрагента не
може виступати підтвердженням
відсутності реальності здійснення
господарських операцій, оскільки
посадові особи податкового органу під
час його складання не досліджували
первинні документи бухгалтерського
обліку по зазначеним господарським
операціям, а також тому, що даний акт
про неможливість проведення
зустрічної звірки був складений у
січні 2014 року, а господарські операції
відбувались у жовтні 2013 року. Позивач
стверджує, що з боку ТОВ
«Сільськогосподарське підприємство
«Агросфера» податковий кредит в сумі 48
307,91 грн. сформовано відповідно до
положень п. 198.1, п.198.2, п. 198.3, п.198.6 ст. 198 та
п. 201.1, п.201.7 ст.201 Подат ного Кодексу
України, а висновки Акту перевірки
№ 143/04-10-22-013079858 від 22.07.2014 року про
порушення вказаних законодавчих
приписів з боку позивача
необґрунтовані та незаконні, грошове
зобов'язання у податковому
повідомленні-рішенні визначено
всупереч діючому законодавству, а тому
податкове повідомлення-рішення
підлягає скасуванню. Посилаючись на
вказані вище обставини, позивач
просить суд скасувати податкове
повідомлення рішення № від
08.08.2014 р., яким йому збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість із вироблених в
Україні товарів в сумі 60 385 грн., в тому
числі за основним платежем - на 48 308 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями -
на 12 077 грн. (а.с. 3-9).

В судовому засіданні 13.11.2014 року
позивачем надано до матеріалів справи
додаткові письмові пояснення, в яких
зазначено, що дії податкового органу з
проведення зустрічної зірки
контрагента позивача ТОВ
«Техносервіс», за результатами якої
складено акт Індустріальної ОДПІ м.
Харкова ГУ Міндоходів № 66/20-36-22-03-07/23760340
від 31.01.2014 р., було оскаржено в порядку
адміністративного судочинства.
Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 21.07.2014 р. по
справі № 820/12353/14, яку залишено без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 01.09.2014 р.,
визнано протиправними дії
Індустріальної ОДПІ по проведенню
зустрічної звірки ТОВ «Техносервіс»
щодо документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків та їх реальності та повноти
відображення в обліку за період з 01.10.2013
року по 31.10.2013 року, зобов'язано
виключити Акт про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Техносервіс» від 31.01.2014 року
№ 66/20-36-22-03-07/23760340 з
інформаційних баз податкових органів.
Позивач вважає зазначені обставини
такими, що підлягають обов'язковому
врахуванню судом при прийнятті рішення
по справі № 804/12880/14, та підтверджують
правильність його позиції.

Відповідач позовні вимоги не визнав,
надав письмові заперечення проти
позову, у яких зазначив, що позивачем
при проведенні перевірки дотримання
вимог податкового законодавства при
здійсненні господарських операцій ТОВ
«Сільськогосподарське підприємство
«Агросфера» з ТОВ «Техносервіс» за
період з 01.10.2013 р. по 31.10.2013 р. не надано
належних первинних документів
бухгалтерського обліку господарських
операцій, а саме: відсутній договір №
1010-2-ГСМ, в наданих видаткових накладних
відсутні обов'язкові реквізити
(відсутні прізвище та ініціали особи,
яка отримала придбані товари, та
печатка ТОВ «СП «Агросфера»), надана
позивачем товарно-транспортна
накладна оформлена з порушенням вимог
Наказу Міністерства транспорту
України «Про затвердження правил
перевезення вантажів автомобільним
транспортом в Україні» від 14.10.1997 року
№ 363, не надано документів на
підтвердження використання отриманого
за договором купівлі-продажу
нафтопродуктів палива у власній
господарській діяльності позивача, а
також, проведеною звіркою контрагента
ТОВ «Техносервіс» не підтверджено
реальність здійснення господарських
відносин з позивачем за жовтень,
листопад 2013 року, що відображено в акті
перевірки від 31.01.2014 р. № 66/20-36-22-03-07,
проведеної посадовими особами
Індустріальної ОДПІ м. Харкова ГУ
Міндоходів. Посилаючись на сукупність
викладених обставин, відповідач
просить відмовити у задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні 13.11.2014 р.
представники позивача за довіреністю
Дутов О.М. та Лелека І.І. заявлені
позовні вимоги підтримали у повному
обсязі, просили адміністративний позов
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві
та у наданих позивачем письмових
поясненнях.

Представник відповідача за
довіреністю Гагарський А.П. в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову, посилаючись на
обставини, викладені в запереченні
проти адміністративного позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступні обставини.

ТОВ СП «Агросфера» перебуває на
податковому обліку в
Західно-Донбаській ОДПІ ГУ Міндоходів
у Дніпропетровській області, та є
платником податку на додану вартість з
30.03.2000 р. (а.с. 68).

03.06.2014 року відповідачем на адресу
позивача направлено лист
№ 13854/10/04-10-22-03 про надання документів
та письмових пояснень по
взаємовідносинам з ТОВ «Техносервіс»,
у зв'язку з отриманням податковим
органом інформації про виявлення
фактів, які свідчать про можливі
порушення ТОВ СП «Агросфера» норм
податкового, валютного та іншого
законодавства по факту придбання
товарів (робіт, послуг) за період жовтня
2013 року (а.с. 27-28).

На виконання цього листа, згідно
супровідного документу, позивачем
направлено на адресу
Західно-Донбаської ОДПІ копії
документів, що підтверджують
законність взаємовідносин з
постачальником (без зазначення їх
переліку) (а.с. 29).

В період часу з 21.07.2014 р. по 22.07.2014 р.
службовими особами Західно-Донбаської
ОДПІ на підставі наказу № 590 від 21.07.2014
року було проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ТОВ СП
«Агросфера» з питання дотримання вимог
податкового законодавства з податку на
додану вартість за жовтень 2013 року по
взаємовідносинах з ТОВ «Техносервіс»
за період з 01.10.2013 р. по 31.10.2013 р., за
результатами якої складено акт №
143/04-10-22-01-3079858 від 22.07.2014 р. (а.с. 10-24).

Згідно висновків податкового органу,
зазначених в акті, перевіркою
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування, які підпадають під
визначення п.198.1 п.198.2 п.198.3 п.198.6 ст.198 ПК
України при отриманні товарів в жовтні
2013 року від ТОВ «Техносервіс» на суму 48
307,93 грн.

Вказані висновки акту перевірки
обґрунтовані посиланням на обставини,
зафіксовані в акті Індустріальної ОДПІ
м. Харкова ГУ Міндоходів № 66/20-36-22-03-07
від 31.01.2014 року «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Техносервис» щодо підтвердження
реальності здійснення господарських
відносин за жовтень, листопад 2013 року»,
а також відсутністю у позивача
необхідних первинних документів на
підтвердження реального здійснення
господарських операцій між ТОВ СП
«Агросфера» та ТОВ «Техносервис» у
жовтні 2013 року. Так, в акті перевірки
відповідач посилається на ненадання
позивачем до перевірки договору № 1010-2
на поставку нафтопродуктів, а також
встановлення порушень при складанні
документів первинного бухгалтерського
обліку, а саме: відсутність
обов'язкових реквізитів видаткових
накладних - прізвища та ініціалів
особи, яка отримала придбані товари;
відсутність в товарно-транспортній
накладній місця навантаження товару,
його маси, даних про осіб, які здавали
та приймали товар; відсутність
документів щодо використання
отриманого палива у господарській
діяльності позивача. У зв'язку з чим,
відповідачем зроблено висновок про те,
що ТОВ СП «Агросфера» з метою заниження
об'єкту оподаткування, несплати
податків та неправомірного формування
податкового кредиту та валових витрат
третіх осіб здійснювало
взаємовідносини з ТОВ «Техносервіс»
без мети реального настання правових
наслідків, оформлювало документи
удаваних операцій без наслідків
відбування події для виникнення
податкових зобов'язань та кредиту.

Не погодившись з висновками акту
перевірки, позивачем на адресу
відповідача подано письмові
заперечення від 29.07.2014 р. за № 139 (а.с.
66-67).

За результатами розгляду вказаних
заперечень, висновки акту перевірки
були залишені без змін, про що позивача
повідомлено листом № 19309/10/04-10-2217-1198 від
22.08.2014 р.

На підставі висновків акту перевірки,
Західно-Донбаською ОДПІ винесено
податкове повідомлення - рішення за
формою «Р» від 08 серпня 2014 року № ,
яким ТОВ СП «Агросфера» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість із вироблених у
Україні товарів (робіт, послуг) у
розмірі 60 385 грн., в тому числі: основний
платіж - 48 308 грн., штра фні (фінансові)
санкції (штрафи) - 12 077 грн. (а.с. 25).

Не погодившись з таким рішенням
податкового органу, ТОВ СП «Агросфера»
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду із
зазначеним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що
ТОВ СП «Агросфера» укладено договір
№ 1010-2-ГСМ від 10.102013 року з ТОВ
«Техносервіс» на поставку
нафтопродуктів (а.с. 30-33).

На підтвердження господарських
взаємовідносин з ТОВ «Техносервіс»
позивачем надано наступні первинні
фінансово-господарські документи:

- видаткові накладні: № РН-0000101 від
11.10.2013 р. на суму 56 680,50 грн., в тому числі
ПДВ - 9 446,75 грн., № РН-0000152 від 22.10.2013 р. на
суму 77 572 грн., в тому числі ПДВ - 12 928,67
грн., № РН-0000151 від 21.10.2013 р. на суму 77 572
грн., в тому числі ПДВ - 12 928,67 грн., №
РН-0000193 від 29.10.2013 р. на суму 78 023 грн., в
тому числі ПДВ 13 003,83 грн.;

- податкові накладні: № 53 від 11.10.2013 р. на
суму 56 680,50 грн., в тому числі ПДВ - 9 446,75
грн., № 109 від 21.10.2013 р. на суму 155 144 грн., в
тому числі ПДВ - 25 857,35 грн., №
147 від 28.10.2013 р. на суму 78 023 грн., в тому
числі ПДВ - 13 003,83 грн.;

- рахунок-фактури: № СФ-0000157 від 21.10.2013 р.
на суму 155 144 грн., в тому числі ПДВ - 25 857,35
грн., № СФ-0000105 від 10.10.2013 р. на суму 56 680,50
грн., в тому числі ПДВ - 9 446,75 грн., №
СФ-0000197 від 28.10.2013 р. на суму 78 023 грн., в
тому числі ПДВ - 13 003,83 грн.;

- платіжні доручення: № 590 від 11.10.2013 р.,
№ 621 від 21.10.2013 р., № 624 від 23.10.2013 р., № 636
від 28.10.2013 р., № 1154 від 21.10.2013 р.;

- товарно-транспортна накладна від
11.10.2013 року.

Сторонами не заперечується, що всі
зазначені вище первинні документи на
підтвердження реальності здійснення
позивачем господарської операції з ТОВ
«Техносервіс» за жовтень 2013 року, були
надані податковому органу до
перевірки, та відображені в акті
перевірки.

Також, до перевірки були надані
оборотно-сальдові відомості по
бухгалтерським рахункам 203 «Паливо» та
631 «Розрахунки з вітчизняними
постачальниками», в яких відображено
надходження бензину та дизельного
палива у жовтні 2013 року, їх
оприбуткування та оплата (а.с. 16-18).

Жодної оцінки цим документам у акті
перевірки не наведено.

Слід також зазначити, що в цілому акт
перевірки зводиться до цитування
витягів з Цивільного кодексу України,
Господарського кодексу України,
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
№ 88 від 24.05.1995 р. та Правил перевезень
вантажів, затверджених наказом
Міністерства транспорту України № 363
від 14.10.1997 р., без аналізу наданих
позивачем первинних документів та
документів бухгалтерського обліку на
відповідність зазначеним нормативним
актам. Так само, в акті перевірки немає
жодної оцінки господарської операції
ТОВ СП «Агросфера» з придбання у ТОВ
«Техносервіс» нафтопродуктів,
реальність якої за висновками акту не
була підтверджена. Не містить акт
перевірки і посилання на те, які саме
первинні документи, обов'язковість
яких передбачена законом, були
відсутні у позивача станом на час
проведення перевірки.

Крім того, з акту перевірки №
143/04-10-22-01-3079858 від 22.07.2014 р. вбачається
невідповідність висновків
відповідача, викладених в акті,
фактичним обставинам, встановленим
посадовими особами податкового органу
під час перевірки спірних
правовідносин. Так, в акті перевірки
відповідач робить висновок про те, що в
межах договору, укладеного з ТОВ
«Техносервіс», продаж продуктів
харчування ТОВ СП «Агросфера» не
відбувався (абз. 10, а.с. 20); також, у
висновках вказаного акту відповідач
зазначив, що перевіркою встановлено
відсутність об'єктів оподаткування при
отриманні товарів в січні 2014 року від
ТОВ «Техносервіс», в той час, як спірні
правовідносини виникли та
досліджувалися за жовтень 2013 року (п. 2
висновків акту перевірки, а.с. 23).
Викладене свідчить про поверхове та
формальне проведення перевірки ТОВ СП
«Агросфера» посадовими особами
відповідача, та, як наслідок,
суперечливі та неузгоджені між собою
висновки такої перевірки.

За викладених обставин, недоречним є
посилання відповідача у письмових
запереченнях на позовну заяву від
24.11.2014 року на ті порушення при
заповненні первинних документах, які
не були відображені безпосередньо у
акті перевірки (зокрема, по
товарно-транспортній накладній,
наданій до перевірки), а також
проведення представником відповідача
у письмових запереченнях аналізу
наданих позивачем під час перевірки
первинних документів, який не
проводився під час перевірки та не
відображений у акті перевірки, з
посиланням на порушення позивачем
вимог тих законодавчих актів (зокрема,
Закону України «Про перевезення
небезпечних вантажів», Інструкції з
контролювання якості нафти та
нафтопродуктів на підприємствах та
організаціях України № 271/121,
затвердженої 04.06.2007 р.), на які у акті
перевірки відсутнє навіть посилання.

Отже, зазначені доводи відповідача
судом до уваги не беруться, оскільки
вони не відповідають позиції
податкового органу під час проведення
перевірки, відображеній безпосередньо
у акті перевірки.

Натомість, обґрунтовуючи реальність
здійснення операцій з придбання
нафтопродуктів у

жовтні 2013 року, позивач надав в судове
засідання не лише засвідчені копії
всіх документів, які відображені в
акті перевірки, але й додатково інші:
паспорт якості № 448 на бензин
автомобільний експортний марки АИ-80;
сертифікат відповідності
№ UA1.185.0182671-13 на дизельне паливо ЄВРО
сорт С, вид I (ДТ-3); заправні листи та
звіт про рух пального з 01.10.2013 р. по
31.10.2013 р. (а.с.33-57).

Слід зазначити, що основним видом
економічної діяльності ТОВ СП
«Агросфера» за КВЕД є вирощування
зернових культур, бобових культур і
насіння олійних культур (а.с. 65), вказане
підприємство як сільськогосподарське
має свідоцтво суб'єкта спеціального
режиму оподаткування податком на
додану вартість (а.с. 68).

На підтвердження факту оприбуткування
та подальшого використання придбаного
палива у власній господарській
діяльності позивачем було надано
оборотно-сальдову відомість по рахунку
203 «Паливо», з якої вбачається
оприбуткування нафтопродуктів у
жовтні 2013 року на підставі накладних,
отриманих від постачальника ТОВ
«Техносервіс», а також використання
отриманого товару для виробничих
потреб, а саме, бензину А-80 в кількості
1934 кг, на суму 14021,50 грн. без ПДВ, та
дизельного палива в кількості 7667 кг на
суму 64643,33 грн. без ПДВ. Також,
підприємством було надано документи,
на підставі яких відбувалося списання
паливно-мастильних матеріалів, а саме,
лімітно-забірні картки та подорожні
листи вантажного автомобіля. Крім того,
для огляду в судовому засіданні були
надані заповнені типові форми
первинного сільськогосподарського
обліку (зерно з поля) за спірний період
на підтвердження його здачі-приймання.

Зазначені документи у їх сукупності
підтверджують фактичну наявність у
позивача в жовтні 2013 року придбаного
палива та його використання у власній
господарській діяльності, що
податковим органом не було спростовано
ні під час перевірки, ні під час
судового розгляду справи, оскільки, як
вже зазначалося вище, жодного аналізу
ні наданим позивачем первинним
документам з точки зору їх
відповідності вимогам чинного
законодавства, ні господарським
операціям з придбання позивачем
нафтопродуктів з точки зору їх
реальності (транспортування,
зберігання, наявності у власності або у
користуванні обладнаних складських
приміщень, придатних для зберігання
палива, цистерн, тощо) під час перевірки
не проведено, зазначені обставини не
досліджені та у акті перевірки не
відображені.

Відповідно до Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом № 984 від 22.12.2010 р.,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України за № 34/18772 від 12.01.2011 р.,
у разі встановлення перевіркою
порушень податкового законодавства за
кожним відображеним в акті фактом
порушення необхідно: чітко викласти
зміст порушення з посиланням на
конкретні пункти і статті законодавчих
актів, що порушені платником податків,
зазначити період (місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків та господарську
операцію, в результаті якої здійснено
це порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення посадових осіб
платника податків або його законних
представників щодо встановлених
порушень; зазначити первинні
документи, на підставі яких вчинено
записи у податковому та
бухгалтерському обліку, навести
регістри бухгалтерського обліку,
кореспонденцію рахунків операцій та
інші документи, пов'язані з обчисленням
і сплатою податків і зборів, та докази,
що підтверджують наявність факту
порушення; у разі відсутності
первинних документів або ненадання для
перевірки первинних та інших
документів, що підтверджують факт
порушення, зазначити перелік цих
документів; у разі відмови посадових
осіб платника податків або його
законних представників надати копії
документів посадовій (службовій) особі
органу державної податкової служби
така особа складає акт у довільній
формі, що засвідчує факт відмови, із
зазначенням посади, прізвища, імені, по
батькові платника податків (його
законного представника) та переліку
документів, які йому запропоновано
подати, факт про складання такого акта
відображається в акті документальної
перевірки; у разі надання посадовими
особами платника податків або його
законними представниками посадовим
(службовим) особам органу державної
податкової служби письмових пояснень
щодо встановлених порушень
податкового законодавства та/або
причин ненадання первинних та інших
документів, що підтверджують
встановлені порушення, або їх копій
факти про надання таких пояснень
необхідно відобразити в акті.

Отже, виходячи з положень даного
нормативного акту, податковий орган
під час проведення перевірки
зобов'язаний досліджувати первинні
документи, надані платником податків,
надавати їм оцінку та наводити докази,
які підтверджують факти порушення
податкового законодавства з
посиланням на конкретні порушені норми
закону та документи первинного обліку,
які свідчать про такі порушення, а в
разі відсутності первинних документів
та відмови платника податків у їх
наданні - складати відповідний акт, з
відображенням факту його складання в
акті перевірки.

Зазначені вимоги законодавства при
оформленні відповідачем акту
перевірки № 143/04-10-22-01-3079858 від
22.07.2014 р. не дотримані.

Крім того, з акту перевірки та
письмових доказів, наявних у справі,
вбачається, що податковим органом під
час проведення перевірки позивачу не
надсилались запити щодо надання
додаткових документів, крім тих, які
були надані платником податків на
письмовий запит податкового органу,
які останній вважав необхідними для
перевірки.

Зазначене стосується і договору на
поставку нафтопродуктів № 1010-2-ГСМ від
10.10.2013 року, на відсутність якого
посилається відповідач. При цьому, саме
з посиланням на цей договір оформлені
видаткові та податкові накладні,
рахунки-фактури тощо. Отже, у разі
відсутності серед інших документів,
наданих до перевірки, вказаного
договору податковий орган мав
витребувати його у платника податків, а
у разі ненадання або відмови у наданні -
скласти акт про відмову платника
податків у наданні первинних
документів, чого відповідачем
зроблено не було.

За викладених обставин, та з огляду на
позицію позивача, який наполягає, що
надавав копію вказаного договору до
перевірки разом з іншими первинними
документами, суд вважає, що відповідач
вказані твердження позивача під час
розгляду справи не спростував, у
зв'язку з чим, не знаходить достатніх
підстав вважати відсутнім у позивача
вищевказаного договору на момент
перевірки.

В решті, висновки відповідача про
безпідставність віднесення позивачем
до складу податкового кредиту сум
податку на додану вартість по
господарським операціям з придбання
нафтопродуктів між ТОВ СП «Агросфера»
та ТОВ «Техносервіс» за жовтень 2013
року, викладені в акті перевірки №
143/04-10-22-01-3079858 від 22.07.2014 р., ґрунтуються
виключно на висновках акту
Індустріальної ОДПІ м. Харкова ГУ
Міндоходів від 31.01.2014 року №
66/20-36-22-03-07 «Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Техносервис».

Зазначений акт Індустріальної ОДПІ м.
Харкова ГУ Міндоходів від 31.01.2014 року
суд не може прийняти до уваги як доказ
правомірності висновків відповідача
по даній справі, оскільки станом на час
розгляду справи встановлено, що
постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 21.07.2014 р. по
справі № 820/12353/14, яку залишено без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 01.09.2014 р.,
визнано протиправними дії
Індустріальної ОДПІ м. Харкова по
проведенню зустрічної звірки ТОВ
«Техносервіс» щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платниками податків та їх
реальності та повноти відображення в
обліку, та зобов'язано податковий орган
виключити Акт про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Техносервіс» від 31.01.2014 року №
66/20-36-22-03-07/23760340 з інформаційних баз
податкових органів.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

За викладених обставин, суд не приймає
до уваги посилання відповідача в акті
перевірки № 143/04-10-22-01-3079858 від 22.07.2014 р.
на обставини, встановлені вищевказаною
зустрічною звіркою ТОВ «Техносервіс»,
відображені в акті №
66/20-36-22-03-07/23760340 від 31.01.2014 року, та
висновки цього акту про відсутність
підтвердження реальності здійснення
господарських операцій з ТОВ СП
«Агросфера».

Згідно абз. "а" п. 198.1 ст.198 ПК України,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання та
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

У відповідності до п. 198.2 ст. 198 ПК
України, датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України
передбачено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено,
що податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 р. №996-Х1
передбачено, що первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підпри ємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру госпо дарської
операції: посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Зі змісту первинних документів ТОВ СП
«Агросфера», засвідчені копії яких
були надані податковому органу, можна
зробити висновок про їх відповідність
вимогам, встановленим ч. 2 ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерсь кий облік та
фінансову звітність в Україні» від
16.07.1999 р. №996-ХІ, та п. 2.4 Положення про
докумен тальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88, вони не викликають
сумнівів щодо їх достовірності та
підтверджують фактичне здійснення
господарської операції між сторонами з
поставки нафтопродуктів.

При цьому, окремі недоліки у
оформленні вказаних документів, як-то:
відсутність у видаткових накладних
прізвища та ініціалів особи, яка
отримала придбані товари (є лише
підпис), відсутність в
товарно-транспортній накладній
посилання на конкретне місце
навантаження товару (зазначено лише м.
Дніпропетровськ) та осіб, які здавали
та приймали товар, є незначними, та за
наявності всіх інших реквізитів не
перешкоджають ідентифікувати юридичну
особу та встановити найменування та
обсяг товару, що поставляється,
постачальника та отримувача товару.

Аналогічно стосовно незначних
недоліків при оформленні документів,
що мають юридичне значення,
сформулював свою позицію Вищий
адміністративний суд України, яка
викладена в постанові від 23.10.2012 р. по
справі К-16637 (наявність в податкових
накладних незначних недоліків в
заповненні (як-то невірне зазначення їх
окремих реквізитів), за умови, що такі
недоліки не перешкоджають можливості
ідентифікувати особу, яка видала
податкову накладну, та за наявності у
цих накладних відомостей про придбані
товари (роботи, послуги), їх вартість,
дату здійснення операції та відповідну
суму податку на додану вартість, не
позбавляють такі податкові накладні
правового значення та не є підставою
для висновку про необґрунтованість
включення до податкового кредиту сум
ПДВ за цими податковими накладними).

Враховуючи, що правомірність
формування платником податку
податкового кредиту визначається
фактичним проведенням операцій
платником податку зі своїм
безпосереднім контрагентом, які
оформлені належними документами, а
позивач у перевіряємому періоді
формував свої витрати та податковий
кредит на підставі первинних
документів та податкових накладних,
які відповідають встановленим для них
вимогам, своєчасно та в межах
проведених господарських операцій, суд
не погоджується з висновками
відповідача про те, що факт здійснення
господарських операцій з поставкою
товарів документально не підтверджено,
а податкові накладні, перелік яких
наведено в п. 3 акту перевірки, на
загальну суму 289 847,5 грн., в тому числі
ПДВ у розмірі 48 307,93 грн., виписані за
відсутності об'єктів оподаткування, що
підпадають під визначення п. 198.1, п.198.2,
п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, при
отриманні товарів від ТОВ
«Техносервіс» в жовтні 2013 року.

Відповідно до ч. 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В судовому засіданні представником
відповідача не спростовано факт
реальності здійснення господарських
операцій з купівлі-продажу
нафтопродуктів між ТОВ СП «Агросфера»
та постачальником ТОВ «Техносервіс» на
суму ПДВ 48 307,93 грн. у жовтні 2013 року, на
підставі яких позивачем сформовано
податковий кредит.

Відповідно, суд дійшов висновку про
правомірність віднесення позивачем до
складу податкового кредиту суми ПДВ по
взаємовідносинах з ТОВ «Техносервіс»
за жовтень 2013 року у розмірі 48 307,93
грн., а тому позовні вимоги ТОВ СП
«Агросфера» про скасування
податкового повідомлення-рішення
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області № від
08.08.2014 р., підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 122, 160-162, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сільськогосподарське підприємство
«Агросфера» - задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області №
від 08.08.2014 р.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Сільськогосподарське підприємство
«Агросфера» сплачений ним судовий збір
в сумі 182 грн. 70 коп. (сто вісімдесят дві
гривні сімдесят копійок).

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено
18 листопада 2014 року.

Суддя
В.В. Чорна