Справа № 804/15992/14
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 р. Справа № 804/15992/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.
розглянувши у скороченому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративний позовом Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трест
Міськшляхрембуд" про стягнення 8687,59
грн. ,-

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2014 року Лівобережна об'єднана
державна податкова інспекція
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звернулася
з адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трест
Міськшляхрембуд" та просить стягнути
кошти з рахунків у банках,
обслуговуючих відповідача на користь
бюджету в рахунок погашення
податкового боргу в розмірі 8687,59грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідач
перебуває на обліку у Лівобережній
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області та має податковий борг з
податку на додану вартість у сумі
8687,59грн., який виник в результаті
наявного залишку несплаченої пені у
сумі 132,59грн. та несплачених грошових
зобов'язань, самостійно визначених
відповідачем у податкових деклараціях
з податку на додану вартість, а саме:
від 17.04.2014р. за березень 2014р.; від 16.06.2014р.
за травень 2014р.; від 15.07.2014р. за червень
2014р.; від 19.08.2014р. за липень 2014р.
Податковою інспекцією вживалися
заходи щодо примусового стягнення
податкового боргу та у відповідності
до вимог ст. 59 Податкового кодексу
України на адресу відповідача було
направлено податкову вимогу від
20.11.2012р. №1844. У зв'язку з тим, що
відповідачем не було вжито заходів
щодо погашення податкового боргу з
податку на додану вартість, позивач
просить стягнути вищезазначену суму
боргу з відповідача у судовому порядку.

Ухвалою суду від 06.10.2014р. було
відкрито скорочене провадження та
зобов'язано відповідача у 10-денний
строк після отримання ухвали про
відкриття провадження надати до суду
письмові заперечення на позов або
заяву про визнання позову (а.с. 1).

Відповідач у встановлений судом
строк не надав до суду ні заперечень на
позов, ні заяви про визнання позову, про
наявність даної справи та розгляд її
судом у скороченому провадженні
повідомлений належним чином 14.10.2014р., що
підтверджується наявним в матеріалах
справи повідомленням про вручення
поштового відправлення (а.с.39).

Пунктом 4 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що скорочене провадження
застосовується в адміністративних
справах щодо стягнення грошових сум,
які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта
владних повноважень, щодо яких
завершився встановлений цим Кодексом
строк оскарження.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя розглядає справу в порядку
скороченого провадження одноособово,
без проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі. За результатами розгляду
справи у скороченому провадженні
суддя, оцінивши повідомлені позивачем,
відповідачем обставини, за наявності
достатніх підстав приймає законне та
обґрунтоване судове рішення.

Згідно до п. 2 ч. 5 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа повинна бути розглянута у
порядку скороченого провадження не
пізніше трьох днів з дня закінчення
строку, передбаченого частиною третьою
цієї статті, якщо до суду не було подано
заперечення відповідача та за умови, що
справа розглядається судом за
місцезнаходженням відповідача.

Дослідивши матеріали справи,
оцінивши їх у сукупності, суд находить
підстави достатніми для задоволення
позову, виходячи з наступного.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що суб'єктом владних
повноважень - є орган державної влади
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
позивачем є особа, на захист прав,
свобод та інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також
суб'єкт владних повноважень, на
виконання повноважень якого подана
позовна заява до адміністративного
суду.

Частиною 2 ст. 5 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, спори за зверненням суб'єкта
владних повноважень у випадках,
встановлених Конституцією та законами
України.

З 01.01.2011р. набрав чинності
Податковий кодекс України.

Відповідно до п.п.20.1.34 п.20.1 ст. 20
Податкового кодексу України № 2755-VІ від
02.12.2010р. контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

Тобто, позивач - контролюючий
орган державної податкової служби є
суб'єктом владних повноважень, який у
спірних правовідносинах реалізує
надані йому владні управлінські
функції та має право звертатися до суду
з відповідними позовними вимогами щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг.

Судом встановлено, що Товариство
з обмеженою відповідальністю "Трест
Міськшляхрембуд" 26.06.2008р.
зареєстровано як юридична особа за
адресою: 49051, Дніпропетровська область,
м.Дніпропетровськ, Самарський район,
вул. Комісара Крилова, буд.7 та з 27.06.2008р.
знаходиться на обліку у Лівобережній
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, що підтверджується копією
Витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 23.09.2014р. та
довідкою позивача (а.с.5, 7-9).

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Трест
Міськшляхрембуд" має податковий борг з
податку на додану вартість перед
бюджетом у розмірі 8687,59грн., що
підтверджується обліковою карткою
платника податків (а.с.33-37).

Із наявних в матеріалах справи доказів
вбачається, що вказаний податковий
борг виник у зв'язку з поданням
відповідачем до Державної податкової
інспекції податкових декларацій з
податку на додану вартість, а саме:

- 17.04.2014р. за березень 2014р. на суму
1120,00грн. (а.с. 11-15);

- 16.06.2014р. за травень 2014р. на суму 2189,00грн.
(а.с. 16-20);

- 15.07.2014р. за червень 2014р. на суму 593,00грн.
(а.с. 21-25);

- 19.08.2014р. за липень 2014р. на суму 4653,00грн.
(а.с.26-31).

За п.203.1 ст.203 Податкового кодексу
України податкова декларація
подається за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

П.203.2 ст.204 Податкового кодексу
України передбачає, що платник податку
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого
пунктом 203.1 цієї статті для подання
податкової декларації.

Відповідно до ст.54 Податкового
кодексу України платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.1 ст.57
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації.

Таким чином, з урахуванням зазначених
норм відповідач повинен був сплатити
суму грошового зобов'язання за
податковими деклараціями з ПДВ: за
березень 2014р. - до 30.04.2014р., отже,
податковий борг виник з 05.05.2014р.; за
травень 2014р. - до 30.06.2014р. , отже,
податковий борг виник з 01.07.2014р.; за
червень 2014р. - у строк до 30.07.2014р., отже,
податковий борг виник з 31.07.2014р.; за
липень 2014р. - у строк до 30.08.2014р., отже,
податковий борг виник - 31.08.2014р.

Судом також встановлено, що податковою
інспекцією на підставі ст.129
Податкового кодексу України за
несвоєчасне погашення відповідачем
податкового боргу по декларації від
12.07.2013р. була нарахована пеня у
загальній сумі 132,59грн. за період з
31.07.2013р. по 30.06.2014р., що підтверджується
доказами, наявними в матеріалах справи
(а.с. 37).

Податковим органом на виконання
вимог ст. 59 Податкового кодексу України
була сформована податкова вимога № 1844
від 20.11.2012р. на суму 24287,00грн., яка була
вручена відповідачеві, що
підтверджується копією корінця
відповідної вимоги (а.с.10).

Зазначена податкова вимога
залишилася невиконаною відповідачем у
повному обсязі у встановлені строки.

Згідно п. 60.6 ст. 60 Податкового
кодексу України у разі, якщо після
направлення (вручення) податкової
вимоги сума податкового боргу
змінилася, але податковий борг не був
погашений у повному обсязі, податкова
вимога додатково не надсилається (не
вручається).

Підпунктом 14.1.175 ст. 14 Податкового
кодексу України визначено, що
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Статтями 16, 36 Податкового кодексу
України визначено, що платники
податків зобов'язані сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких грунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
за змістом ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідач доказів погашення
податкового боргу у встановлені
законом строки в загальній сумі 8687грн.
59коп. суду не надав.

Приймаючи до уваги викладене, суд
приходить до висновку, що факт
порушення відповідачем вимог діючого
законодавства доведений, а тому дані
позовні вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з вимог вищенаведеного
чинного законодавства України.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд виходить із того, що
відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, у яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 71, 86, 94, 122, 160, 161,
162, 163, 167, 183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трест
Міськшляхрембуд" про стягнення 8687,59
грн. - задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків у банках
обслуговуючих Товариство з обмеженою
відповідальністю "Трест
Міськшляхрембуд" (49051, Дніпропетровська
область, м.Дніпропетровськ, Самарський
район, вул. Комісара Крилова, буд.7, ) на користь бюджету (р/р
1246 в УДКУ у Дніпропетровській
області, МФО 805012)- в рахунок погашення
податкового боргу з податку на додану
вартість у розмірі 8 687грн. 59коп. (вісім
тисяч шістсот вісімдесят сім гривень
59коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги у порядку та у
строки, встановлені ст.183-2, ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Постанова набирає законної сили у
порядку та у строки, передбачені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя С.О. Конєва