Справа № 826/9898/14
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/9898/14
Головуючий у 1-й інстанції: Іщук І.О.
Суддя-доповідач: Кузьменко В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Василенка Я. М., Шурка О.І.,

за участю
секретаря Рипік О. А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Київській
області про визнання протиправними та
скасування наказів, зобов'язання
вчинити певні дії за апеляційною
скаргою Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 28.08.2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Київській
області, в якому (з урахуванням
уточнених позовних вимог) просив:

- визнати протиправним та скасувати
наказ ГУМВС України в Київській
області від 20.06.2014 року № 1201, в частині
накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного
стягнення - звільнення з органів
внутрішніх справ;

- визнати протиправним та скасувати
наказ ГУМВС України в Київській
області о/с від 23.06.2014 року № 525, в
частині звільнення ОСОБА_2 з органів
внутрішніх справ;

- поновити ОСОБА_2 на службі в
Управлінні боротьби з незаконним
обігом наркотиків ГУМВС України в
Київській області на посаді старшого
оперуповноваженого в особливо
важливих справах відділу попередження
та викриття правопорушень на об'єктах
легального обігу наркотичних засобів
Управління боротьби з незаконним
обігом наркотиків ГУМВС України в
Київській області;

- в частині поновлення ОСОБА_2 на службі,
постанову суду звернути до негайного
виконання;

- зобов'язати ГУМВС України в Київській
області виплатити середній заробіток
за час вимушеного прогулу.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
28.08.2014 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

В судове засідання з'явились учасники
процесу. Представник відповідача,
підтримав апеляційну скаргу та просив
її задовольнити.

Позивач просив залишити рішення першої
інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, перевіривши матеріали справи
та доводи скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
до обґрунтованого висновку про
задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що з
04.04.2014 року позивач (майор міліції)
проходив службу на посаді старшого
оперуповноваженого в ОВС відділу
попередження та викриття
правопорушень на об'єктах легального
обігу наркотичних засобів УБНОН ГУМВС
України в Київській області.

Наказом Головного управління МВС
України в Київській області від 20.06.2014
року №1201 «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
працівників Головного управління»
ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної
відповідальності у вигляді звільнення
з органів внутрішніх справ.

23.06.2014 року позивач був ознайомлений із
вказаним наказом.

Наказом Головного управління МВС
України в Київській області від 23.06.2014
року №525 о/с позивача звільнено в запас
Збройних сил за п. 64 «є» (за порушення
дисципліни).

Підставою для звільнення стало те, що
за фактом відкриття кримінального
провадження за заявою гр. ОСОБА_3
встановлено вимагання працівниками
Білоцерківського МВ ГУ МВС України в
Київській області чужого майна з
використанням службового становища та
погрозою обмеження прав і свобод під
час проведення обшуку за кримінальним
провадженням № 0001463 участь у
якому, приймав, крім інших, старший
оперуповноважений в ОВС відділу
попередження та викриття
правопорушень на об'єктах легального
обігу наркотичних засобів УБНОН ГУМВС
України у Київській області майор
міліції ОСОБА_2

Згідно висновку службового
розслідування встановлено, що в діях
позивача вбачається порушення
службової дисципліни в зв'язку з чим
його рекомендовано було звільнити з
займаної посади.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи колегія суддів виходить з
наступного.

Згідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про
міліцію» - порядок та умови проходження
служби в міліції регламентуються
Положенням про проходження служби
особовим складом органів внутрішніх
справ, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України -службовою дисципліною є
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту
визначено, що дисциплінарний проступок
- невиконання чи неналежне виконання
особою рядового або начальницького
складу службової дисципліни.

Згідно до ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного
статуту - за вчинення дисциплінарних
проступків особи рядового і
начальницького складу несуть
дисциплінарну відповідальність згідно
з цим Статутом.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного
статуту - з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування .

Службове розслідування має бути
завершене протягом одного місяця з дня
його призначення начальником. У разі
необхідності цей термін може бути
продовжено начальником, який призначив
службове розслідування, або старшим
прямим начальником, але не більш як на
один місяць.

Порядок проведення службового
розслідування встановлюється
міністром внутрішніх справ України .

Відповідно до Інструкції про порядок
проведення службових розслідувань в
органах внутрішніх справ України -
службове розслідування - комплекс
заходів, які здійснюються у межах
компетенції з метою уточнення причин і
умов подій, що стали підставою для
призначення службового розслідування,
ступеня вини особи (осіб), якою (якими)
вчинено дисциплінарний проступок, а
також з'ясування інших обставин.

Підстави для призначення службового
розслідування можуть міститися в
службових документах осіб рядового і
начальницького складу, матеріалах
перевірок, письмових зверненнях
громадян України, осіб без
громадянства та іноземців,
депутатських запитах та зверненнях
народних депутатів України,
повідомленнях уповноважених органів
досудового розслідування, заявах і
повідомленнях інших правоохоронних
органів, підприємств, установ і
організацій незалежно від їх
підпорядкування і форм власності,
об'єднань громадян, засобів масової
інформації або в інших документах,
отриманих в установленому
законодавством України порядку.
Підставою для проведення службового
розслідування є належним чином
письмово оформлений наказ
уповноваженого на те начальника.

Як вбачається з матеріалів перевірки
№382 за фактом відкриття кримінального
провадження за заявою гр. ОСОБА_3
(Білоцерківський МВ), Головним
управлінням МВС України в Київській
області Начальникові ДКЗ МВС України
надіслано спецповідомлення від 14.06.2014
року № 58, в якому зазначено, що 14.06.2014
року до Головного управління надійшла
інформація про те, що прокуратурою
Київської області 14.06.2014 року відкрито
кримінальне провадження № 0000228 за
заявою гр. ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 189 КК України
щодо вимагання працівниками
Білоцерківського МВ ГУ МВС України в
Київській області чужого майна з
використанням службового становища та
погрозою обмеження прав і свобод.
Проводиться службове розслідування. На
спецповідомленні вчинено резолюцію
«Провести службову перевірку».

До спецповідомлення долучено Довідку
«Про відкриття кримінального
провадження», в якій зазначено, що
13.06.2014 року участь у проведенні обшуку
за кримінальним провадженням №
0001463, що знаходиться у провадженні
СВ Білоцерківського МВ, приймав, крім
інших, старший оперуповноважений в ОВС
відділу попередження та викриття
правопорушень на об'єктах легального
обігу наркотичних засобів УБНОН ГУМВС
України у Київській області майор
міліції ОСОБА_2

Наказом начальника Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській області від
20.06.2014 року № 1200 «Про призначення
службового розслідування» призначено
службове розслідування за фактом
відкриття кримінального провадження
за заявою гр. ОСОБА_3 щодо вимагання
працівниками Білоцерківського МВ ГУ
МВС України в Київській області чужого
майна з використанням службового
становища та погрозою обмеження прав і
свобод, проведення якого згідно з п. 2
наказу доручено заступнику начальника
відділу інспекції з особового складу
Управління кадрового забезпечення ГУ
МВС України в Київській області ОСОБА_5

Між тим, як вбачається з матеріалів
справи, відповідно до тексту
спецповідомлення від 14.06.2014 року № 58
станом на 14.06.2014 року вже проводиться
службове розслідування, проте, не
зазначено на підставі якого наказу,
оскільки до матеріалів перевірки № 382
долучено наказ начальника Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській області від
20.06.2014 року № 1200 «Про призначення
службового розслідування».

Відповідно до п. 5.2 Інструкції про
порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України - початок службового
розслідування визначається датою
видання наказу про його призначення.

Таким чином, службове розслідування
мало розпочатися 20.06.2014 року, а тому
відповідачем не дотримано вимог п. п. 2.6,
5.2 Інструкції про порядок проведення
службових розслідувань в органах
внутрішніх справ України.

Відповідно до п. п. 5.1, 5. 3 Інструкції про
порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України - службове розслідування
має бути завершене протягом одного
місяця з дня його призначення
начальником. Завершення службового
розслідування визначається датою
затвердження начальником, який
призначив службове розслідування,
висновку за результатами службового
розслідування.

Пунктами 8.1, 8.7 Інструкції про порядок
проведення службових розслідувань в
органах внутрішніх справ України
передбачено, що підсумковим документом
службового розслідування є висновок
службового розслідування, який
складається зі вступної, описової та
резолютивної частин, висновок
службового розслідування підписується
виконавцем (головою та членами комісії)
та затверджується начальником, який
призначив службове розслідування, або
вищим прямим начальником.

Як вбачається з матеріалів справи, за
результатами службового розслідування
начальником ГУМВС України в Київській
області від 20.06.2014 року затверджено
висновок службового розслідування за
фактом відкриття кримінального
провадження щодо неправомірних дій
працівників Білоцерківського МВ.

Таким чином, службове розслідування
проведено протягом одного дня - 20
червня 2014 року, що не відповідає
вимогам ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного
статуту, п. 5.1 , п. п. 6.2.1, абзацу 1 п. п. 6.2.2
п. 6.2, п. 6.3 Інструкції про порядок
проведення службових розслідувань в
органах внутрішніх справ України.

Відповідно до вищезазначеного
висновку встановлено, зокрема, що у
провадженні СВ Білоцерківського МВ
перебуває кримінальне провадження
№0001463 за ч. 2 ст. 307 КК України від
20.03.2014 року про те, що на території м.
Біла Церква та Білоцерківського району
невстановлені особи незаконно
збувають наркотичні речовини. Під час
виконання доручення по кримінальному
провадженню було встановлено, що одним
із збувачів наркотичної речовини є гр.
ОСОБА_6 Слідчим суддею
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області 04.06.2014 року було
надано дозвіл на проведення обшуку за
місцем проживання вказаної особи. У
проведенні обшуку приймали участь,
крім інших, працівники УБНОН ГУМВС
України в Київській області, а саме,
ОСОБА_2 та ОСОБА_7

Висновком службового розслідування
також встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7
надали неправдиві відомості, а саме, їх
слова про те, що вони не приймали участі
у проведенні обшуку спростовують інші
працівники Білоцерківського МВ:
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
які прямо вказують, що працівники УБНОН
приймали участь у проведенні обшуку.

Слід зазначити, що до матеріалів
перевірки № 382, за фактом відкриття
кримінального провадження за заявою
гр. ОСОБА_3 (Білоцерківський МВ),
долучено пояснення, які відібрано
14.06.2014 року заступником начальника ВІОС
УКЗ ГУ МВС України в Київській області
підполковником міліції ОСОБА_5
отримані від ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_11,
ОСОБА_10, ОСОБА_9

Враховуючи, що службове розслідування
розпочате відповідно до наказу від
20.06.2014 року №1200, а тому відбирання
пояснень 14.06.2014 року свідчить про
недотримання відповідачем вимог
Інструкції про порядок проведення
службових розслідувань в органах
внутрішніх справ України, оскільки
такі дії вчинялись перевіряючим поза
межами службового розслідування.

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції №230,
підставами для проведення службового
розслідування є порушення особами РНС
службової дисципліни, у тому числі
скоєння кримінальних або
адміністративних правопорушень,
знищення або втрата службових
документів, доручених або охоронюваних
матеріальних цінностей, вчинення
особами РНС діянь, які порушують права
і свободи громадян, службову
дисципліну, інші події, пов'язані із
загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх
травмуванням (пораненням), а також
події, які сталися за участю осіб РНС і
можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно з ч. 6 п. 1.2 Інструкції № 230 про
порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України, службове розслідування -
це комплекс заходів, які здійснюються у
межах компетенції з метою уточнення
причин і умов подій, що стали підставою
для призначення службового
розслідування, ступеня вини особи
(осіб), якою (якими) вчинено
дисциплінарний проступок.

Таким чином, досліджені в судових
засіданнях пояснення учасників
службового розслідування не містять
конкретного посилання на факт вчинення
ОСОБА_2 дисциплінарного проступку, суті
цього проступку.

Крім того, всупереч наведених норм, у
висновку службового розслідування від
20.06.2014 року, не надано належної оцінки
та не перевірено відповідними доказами
пояснення ОСОБА_2 від 20.06.2014 року,
відносно того, що під час проведення
обшуку в помешканні ОСОБА_6, він участі
у проведенні обшуку не приймав, а був
присутнім до його завершення з метою
отримання рапорту від ОСОБА_8

Посилання відповідача на те, що позивач
не повідомивши свого керівництва 13.06.2014
року самовільно поїхав до м. Біла
Церква з метою проводити обшук,
спростовується поясненнями заступника
начальника УБНОН ГУМВС України в
Київській області ОСОБА_13 В яких він
зазначив, що 13.06.2014 року начальник
сектору УБНОН ГУМВС України в
Київській області ОСОБА_7 та старшим
оперуповноваженим в ОВС відділу
попередження та викриття
правопорушень на об'єктах легального
обігу наркотичних засобів УБНОН ГУМВС
України в Київській області майором
міліції ОСОБА_2 здійснять виїзд до м.
Біла Церква для роботи по матеріалам
ОРС, яке знаходиться у провадженні
ОСОБА_2 У другій половині дня ОСОБА_7
зателефонувавши ОСОБА_13 доповів, що
вони зустрінуться з начальником СБНОН
Білоцерківського МВ ГУМВС України в
Київській області ОСОБА_8 так, як
останній мав передати рапорт на
отримання грошових коштів за ст. 9
Кошторису МВС для проведення
оперативних закупівель.

Вказані пояснення були надані до суду
першої інстанції відповідачем, та
досліджені під час проведення
службової перевірки відносно позивача
20.06.2014 року. Отже, не знати про вказані
обставини відповідач не міг.

У протоколі обшуку складеного 13.06.2014
року старшим слідчий СВ
Білоцерківського МВ капітаном міліції
ОСОБА_12 у м. Біла Церква (на виконання
ухвали слідчого судді №
357/7397/14-к/кс/357/946/14 від 04.06.2014 року),
проведеного в період з 19 год. 20 хв. до 20
год. 40 хв., докази на підтвердження, що
обшук було проведено старшим
оперуповноваженим в ОВС відділу
попередження та викриття
правопорушень на об'єктах легального
обігу наркотичних засобів УБНОН ГУМВС
України в Київській області майором
міліції ОСОБА_2 відсутні.

Враховуючи, що одні і ті ж обставини, а
саме пояснення посадових осіб, які були
присутні під час зазначеного обшуку,
відносно участі позивача в обшуку
трактуються сторонами у справі
нарізно, судом першої інстанції було
викликано та допитано у судовому
засіданні 19.08.2014 року свідків ОСОБА_12 та
ОСОБА_8

Так, допитами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_12
підтверджено, що 13.06.2014 року у зв'язку з
оперативно-розшуковими заходами в
рамках оперативно-розшукової справи
«Захист» позивач виконував свої
службові обов'язки спільно з
начальником сектору організації
оперативної роботи та контролю за
діяльністю міськрайлінорганів у
протидії наркозлочинності УБНОН ГУМВС
України в Київській області майором
міліції ОСОБА_7 в Білоцерківському
районі Київської області. З метою
отримання рапорту на отримання коштів
спеціального призначення для
проведення оперативної закупівлі
ОСОБА_7 зателефонував до начальника
СБНОН Білоцерківського МВ ГУМВС
України в Київській області ОСОБА_8 для
написання останнім вказаного рапорту.
ОСОБА_8 повідомив, що він перебуває на
обшуці та запропонував ОСОБА_2 з ОСОБА_7
під'їхати до нього. Прибувши за
вказаною ОСОБА_8 адресою: АДРЕСА_1
ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було виявлено, що в
квартирі гр. ОСОБА_6 проводиться
санкціонований судом обшук у
кримінальному провадженні від 20.03.2014
року № 0001463 за ознаками ст. 307 ч.2 КК
України відносно гр. ОСОБА_6 Оскільки,
ОСОБА_8 приймав участь у зазначеному
обшуці, ОСОБА_2 разом з ОСОБА_7 зачекали
коли останній звільнився та склав їм
рапорт на отримання коштів
спеціального призначення для
проведення оперативної закупівлі. Під
час проведення зазначеного обшуку,
ОСОБА_2 був присутній з дозволу
слідчого Білоцерківського МВ ГУМВС
України в Київській області ОСОБА_12,
який керуючись ч. 3 ст. 236 КПК України
заборонив присутнім залишити місце
обшуку до його завершення.

В ході проведення обшуку, з учасниками
процесуальної дії ОСОБА_2 не
спілкувався, участі в яких-небудь
процесуальних і тим більше
протиправних діях не приймав.

Наведене вище, підтверджує, що ОСОБА_2
не був учасником процесуальної дії -
обшуку, а був присутнім під час обшуку.
Зазначена обставина підтверджується
також протоколом обшуку, оскільки у
зазначеному протоколі ОСОБА_2 не
зазначений, як учасник обшуку.

Таким чином, відповідачем не доведено в
діях позивача порушення вимог чинного
законодавства, як то проведення обшуку
без наявності законних на це підстав.
Отже, застосування до позивача
дисциплінарного стягнення, а саме
звільнення є безпідставним.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України - при визначенні виду
дисциплінарного стягнення мають
враховуватися тяжкість проступку,
обставини, за яких його скоєно,
заподіяна шкода, попередня поведінка
особи та визнання нею своєї вини, її
ставлення до виконання службових
обов'язків, рівень кваліфікації тощо
(частина десята). У разі вчинення
незначного порушення службової
дисципліни начальник може обмежитись
усним попередженням особи рядового або
начальницького складу щодо
необхідності суворого додержання
службової дисципліни (частина
одинадцята). У разі притягнення до
дисциплінарної відповідальності осіб
рядового і начальницького складу, які
мають дисциплінарне стягнення і знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє (частина
дванадцята). У разі повторного вчинення
особою рядового або начальницького
складу незначного проступку з
урахуванням його нетяжкості,
сумлінного ставлення цієї особи до
виконання службових обов'язків,
нетривалого перебування на посаді (до
шести місяців) та з інших поважних
причин начальник може обмежитися
раніше накладеним на таку особу
дисциплінарним стягненням (частина
тринадцята). Звільнення осіб рядового і
начальницького складу з органів
внутрішніх справ як вид стягнення є
крайнім заходом дисциплінарного
впливу (частина п'ятнадцята).

Між тим, відповідачем вимог ст. 14
Дисциплінарного статуту не дотримано,
а саме, не враховано тяжкість
проступку, обставини, за яких його
скоєно, заподіяну шкоду, попередню
поведінку особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо.

Доказів на підтвердження того, що
позивачем здійснювалися дії щодо
проведення обшуку 13.06.2014 року у гр.
ОСОБА_6 відповідачем суду не надано.

Водночас інших документів, які б
свідчили про невиконання позивачем
своїх обов'язків відповідачем суду не
надано.

Крім того, згідно до ч. 6 ст. 14
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, ч. 2 п. 5.4
Інструкції про порядок проведення
службових розслідувань в органах
внутрішніх справ України про
накладення дисциплінарного стягнення
видається наказ, зміст якого
оголошується особовому складу органу
внутрішніх справ.

Відповідачем не надано суду доказів
про виконання вимог Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України та Інструкції про порядок
проведення службових розслідувань в
органах внутрішніх справ України щодо
оголошення наказу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській № 1201 від
20.06.2014 року «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
працівників Головного управління»
особовому складу органу внутрішніх
справ.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про задоволення
адміністративного позову.

З висновку службового розслідування
щодо ОСОБА_2 вбачається, що в ході
проведення службового розслідування
та при виданні оскаржуваних наказів,
відповідачем не проведено
об'єктивного, повного та всебічного
дослідження обставин; не встановлено
та не обґрунтовано, в чому полягає
провина позивача, тяжкість вчиненого
проступку; не доведено вину в скоєнні
проступків, що, в свою чергу, спричинило
застосування дисциплінарного
стягнення, у вигляді звільнення з
посади, що за даних обставин є
неправомірним та не ґрунтується на
нормі закону.

З досліджених судовою колегією
матеріалів справи, вбачається, що суд
першої інстанції детально дослідив
докази і допитав свідків по справі, а
апеляційна скарга відповідача не
містить доказів для спростування
висновку Окружного адміністративного
суду м. Києва стосовно
обгрутнтованості позовних вимог.

Доводи, наведені відповідачем в
апеляційній скарзі, викладеного не
спростовують, а тому колегією суддів
відхиляються.

Перевіривши мотивування судового
рішення та доводи апеляційної скарги,
відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо справедливого судового
розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України,
відповідно до якої суд застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини,
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо
задоволення позовних вимог, через що
постанову суду першої інстанції слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України «Про судове рішення в
адміністративній справі» від 20.05.2013
року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській області на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 28.08.2014 року по справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Київській
області про визнання протиправними та
скасування наказів, зобов'язання
вчинити певні дії - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 28.08.2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, тобто з 09.12.2014 року,
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
Я.М. Василенко

О.І. Шурка

Повний текст ухвали виготовлено 09.12.2014
року.

Головуючий суддя
Кузьменко В. В.

Судді:
Василенко Я.М.

Шурко О.І.