Справа № 275/965/14-а
Суддя: Грищенко М. В.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Брусилівський районний суд
Житомирської області
Справа № 275/965/14-а
ПОСТАНОВА

іменем України

17 листопада 2014 року
смт.
Брусилів

Суддя Брусилівського районного
суду Житомирської області Грищенко М.
В. ,

розглянувши у скороченому провадженні
в смт.Брусилів Житомирської області
справу за позовом ОСОБА_1 до управління
праці та соціального захисту населення
Брусилівської районної державної
адміністрації про зобов'язання
провести донарахування та виплату
щомісячної грошової допомоги на дитину
у відповідності до п.6 статті 30 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просить зобов'язати
відповідача провести донарахування та
виплату щомісячної грошової допомоги
на дитину у відповідності п.6 статті 30
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
починаючи з 1 січня 2014 року та до втрати
такого права, або змін в законодавстві,
або до законодавчого врегулювання
спірних відносин, в розмірі 50%
мінімальної заробітної плати,
визначеної Законом України «Про
державний бюджет на 2014 рік», мотивуючи
тим, що вона є дружиною ОСОБА_2, який є
особою, що постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи категорії 2
та матір'ю дитини, що постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Пунктом 6 ст.30
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
передбачена щомісячна виплата 50 %
мінімальної заробітної плати
незалежно від інших виплат на кожну
дитину шкільного віку, яка евакуйована
із зони відчуження, або народилася
після 26.04.1986 року від батька, який на час
настання вагітності матері має
підстави належати до категорії 1 або 2,
або матері, яка на час настання
вагітності або під час вагітності має
підстави належати до категорії 1 або 2.
Позивачка зазначила, що відповідач
виплачував їй кошти на дитину не в
розмірах, визначених законом, виходячи
з мінімальної заробітної плати, а
частково в розмірі за ст.30 - 16,50 грн. на
дитину, визначених Постановою Кабінету
Міністрів №649 від 20.07.2007 року.

Відповідач подав заперечення, в
яких з вимогами не погоджується,
посилаючись на те, що згідно з
бюджетними призначеннями, враховуючи
вимоги статей 95, 116 Конституції України,
Бюджетного кодексу України, Кабінет
Міністрів України забезпечує
проведення політики у сфері
соціального захисту і встановлює
розмір окремих видів компенсацій,
доплат і допомог, зокрема, у розмірах,
визначених постановою Кабінету
Міністрів України від 20.05.2007 року № 649
«Про встановлення розміру виплат
деяким категоріям громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Перевіривши докази, суд вважає, що
позов не підлягає задоволенню повністю
з наступних підстав.

Копіями посвідчення дитини, яка
потерпіла від Чорнобильської
катастрофи, посвідчення батька дитини,
який є постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи категорії 2,
свідоцтва про народження дитини,
аркушів паспорта позивача,
підтверджується, що позивачка проживає
в смт.Брусилів Житомирської області,
батько дитини має статус особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії 2, позивачка є
матір'ю дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Довідкою УПСЗН Брусилівської РДА
підтверджується, що позивачка
отримувала щомісячну виплату на дитину
шкільного віку, яка евакуйована із зони
відчуження, або народилася після 26.04.1986
року від батька, який на час настання
вагітності матері має підстави
належати до категорії 1 або 2, або
матері, яка на час настання вагітності
або під час вагітності має підстави
належати до категорії 1 або 2, ОСОБА_3, у
розмірах, визначених постановою
Кабінету Міністрів України від 20.05.2007
року № 649 "Про встановлення розміру
виплат деяким категоріям громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи". Одержувала таку виплату в
період з січня 2014 року по жовтень 2014
року в розмірі 16,50 грн. щомісячно.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Статтею 30 п.6 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" визначено,
що батькам потерпілих дітей надається
гарантована державою щомісячна
виплата 50 % мінімальної заробітної
плати незалежно від інших виплат на
кожну дитину шкільного віку, яка
евакуйована із зони відчуження, або
народилася після 26.04.1986 року від
батька, який на час настання
вагітності матері має підстави
належати до 1 або 2 категорії, або
від матері, яка на час настання
вагітності або під час вагітності має
підстави належати до 2 категорії.

Постановою КМ України № 649 від
20.04.2007 року встановлено конкретні
розміри щомісячної виплати на кожну
дитину шкільного віку, яка евакуйована
із зони відчуження або народилася
після 26 квітня 1986р. від батька, який
на час настання вагітності матері має
підстави належати до 1 або 2
категорії, або матері, яка на час
настання або під час вагітності має
підстави належати до 1 або 2 категорії,
а також на кожну дитину, яка проживала
у зоні безумовного (обов'язкового)
відселення з моменту аварії до
прийняття постанови про відселення з
неї, - 16 гривень 50 копійок.

Конституційний Суд України у
справі №1-11/2012 ( рішення № 3-рп/2012 від 25
січня 2012 року) за конституційним
поданням правління Пенсійного фонду
України щодо офіційного тлумачення
положень статті 1, частин першої,
другої, третьої статті 95, частини
другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116,
частини другої статті 124, частини
першої статті 129 Конституції України,
пункту 5 частини першої статті 4
Бюджетного кодексу України, пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з окремими
положеннями Конституції України
вирішив:

1. В аспекті конституційного подання
положення статті 1, частин першої,
третьої статті 95 Конституції України у
системному зв'язку з положеннями
статті 3, частини першої статті 17,
частини третьої статті 22, статей 46, 48
Основного Закону України треба
розуміти так, що однією з ознак України
як соціальної держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості.

2. В аспекті конституційного подання
положення частини другої статті 96,
пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції
України треба розуміти так, що
повноваження Кабінету Міністрів
України щодо розробки проекту закону
про Державний бюджет України та
забезпечення виконання відповідного
закону пов'язані з його функціями, в
тому числі щодо реалізації політики у
сфері соціального захисту та в інших
сферах. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

3. В аспекті конституційного подання
положення частини другої статті 95,
частини другої статті 124, частини
першої статті 129 Конституції України,
пункту 5 частини першої статті 4
Бюджетного кодексу України та пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з положеннями
статті 6, частини другої статті 19,
частини першої статті 117 Конституції
України треба розуміти так, що суди під
час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

4. Рішення Конституційного Суду України
є обов'язковим до виконання на
території України, остаточним і не може
бути оскаржене.

Враховуючи вказане рішення
Конституційного Суду України, суд
дійшов висновку, що дії відповідача
щодо нарахування та виплати позивачеві
щомісячної виплати на дитину шкільного
віку, що передбачені п.6 статті 30
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
розмірах, визначених постановою
Кабінету Міністрів України від 20.05.2007
року № 649 "Про встановлення розміру
виплат деяким категоріям громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" є правомірними, а тому в
задоволенні позову слід відмовити
повністю.

Судові витрати по справі слід
прийняти на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 8-11, 17,18, 21, 71, 122, 159-163,
183-2, 267 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Брусилівської
районної державної адміністрації про
зобов'язання провести перерахунок та
виплату щомісячної виплати на дитину
шкільного віку в розмірах,
передбачених п.6 статті 30 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", відмовити
повністю.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Брусилівський районний суд
Житомирської області протягом десяти
днів з дня отримання копії цієї
постанови.

Постанова суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті впеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Грищенко М. В.