Справа № 2а/0529/1681/12
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року м. Київ
К/800/3103/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 на постанову
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 26 жовтня 2012 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня 2012
року у справі за позовом фізичної особи
- підприємця ОСОБА_4 до
Красноармійської міської ради
Донецької області, третя особа -
комунальне підприємство "Міський парк
культури та відпочинку" про визнання
дій протиправними та часткове
скасування рішення,-

в с т а н о в и л а :

ФО-П ОСОБА_4 звернулась до суду з
позовом, в якому просила визнати
протиправним діяльність
Красноармійської міської ради в
частині передачі КП "Міський парк
культури і відпочинку" земельної
ділянки площею 0.06 га якою користується
позивач, відповідно до договору оренди
земельної ділянки від 01 серпня 2002 року,
укладеного з Красноармійською міською
радою, у загальній земельній ділянці
площею 26,8280 га.

Постановою Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 26 жовтня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня 2012
року, в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції ФО-П
ОСОБА_4 звернулась з касаційною
скаргою, у якій просить їх скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права
та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, 08 грудня 2000 року між
Красноармійським державним
комунальним підприємством управління
міського господарства та позивачем
укладено договір купівлі-продажу
незакінченого будівництвом
танцювального майданчика, що
знаходиться в місті Красноармійську,
парк «Ювілейний». В 2001- 2004 роках на
місці танцювального майданчику
позивач збудувала літнє кафе « 7-Я», на
яке 16.03.2004 року виконавчим комітетом
Красноармійської міської ради втдано
Свідоцтво про права власності на
нерухоме майно.

Згідно рішення Виконавчого комітету
Красноармійської міської ради № 551 від
19 вересня 2001 року позивачу надано
земельну ділянку у довгострокове
тимчасове користування на умовах
оренди площею 0.0600 га у парку
«Ювілейний» строком на 25 років. Крім
того, вказаним рішенням із загальної
площі відведеної під парк «Ювілейний»,
виключена земельна ділянка площею 0.600
га та передана позивачу на умовах
оренди. Межі цієї земельної ділянки не
були встановлені в натурі.

01 серпня 2002 року між позивачем та
Красноармійською міською радою
укладено договір оренди земельної
ділянки площею 0,06 га для
обслуговування споруди кафе строком на
десять років, хоча на той час
правовстановлюючий документ на кафе ще
був відсутній, його видано тільки 16.03.2004
року. Термін договору оренди землі
закінчився 02 серпня 2012 року. На час
звернення до суду термін дії договору
оренди не продовжено.

15.09 2006 року позивач зверталась до
виконавчого комітету Красноармійської
міської ради з проханням надати дозвіл
на виконання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,0860 га для обслуговування будівлі кафе,
що належить їй на праві власності, на що
їй отримала відповідь, що розмір землі,
який вона просила виділити не
відповідав розміру, наданої їй в оренду
Красноармійською міською радою,
рішення про збільшення розміру
земельної ділянки Красноармійською
міською радою не приймалось.

Згідно рішення Красноармійської
міської ради № 5/25-27 від 05.03.2008 року КП
«Міський парк культури та відпочинку»
затверджено проект землеустрою по
відводу земельної ділянки та передано
земельну ділянку площею 26,8280 га в
постійне користування із земель жилої
і суспільної забудови для
обслуговування парку «Ювілейний» в М.
Красноармійську.

На підставі зазначеного рішення, КП
«Міський парк культури та відпочинку»
видано Державний акт на право
постійного користування земельною
ділянкою площею 26,8280 га для
обслуговування парку «Ювілейний».

В касаційній скарзі позивач вказує, що
на її думку відповідач допустив
протиправну діяльність шляхом
передачі частини земельної ділянки, у
користування КП "Міський парк культури
та відпочинку" разом з земельною
ділянкою 26,8280 га, оскільки відповідач
зобов'язаний передати у користування
КП "Міський парк культури та
відпочинку" земельну ділянку розмірами
26,768 га за вилученням земельної ділянки
0,06 га якою вона користується.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
прийшли до висновку необґрунтованості
позовних вимог, вказавши, що рішення
Красноармійської міської ради №5/25-27
від 05.03.2008 року, яким затверджений
проект землеустрою з відводу земельної
ділянки КП «Міський парк культури та
відпочинку» для обслуговування парку
«Ювілейний» в м. Красноармійську та
передано земельну ділянку площею 26,8280
га КП «Міський парк культури та
відпочинку» прийняте відповідно до
норм ст. 12, 123 Земельного кодексу
України та ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування».

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 123 Земельного кодексу
України надання земельних ділянок
державної або комунальної власності у
користування здійснюється на підставі
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі: зміни цільового
призначення земельних ділянок
відповідно до закону; надання у
користування земельних ділянок, межі
яких не встановлені в натурі (на
місцевості).

Надання у користування земельної
ділянки, межі якої встановлені в натурі
(на місцевості), без зміни її цільового
призначення здійснюється на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення( відновлення) меж
земельної ділянки. В такому випадку
розроблення такої документації
здійснюється на підставі дозволу,
наданого органом виконавчої влади,
органом місцевого самоврядування,
уповноваженим здійснювати
розпорядження цією земельною ділянкою.

Частиною 2 ст. 123 Земельного кодексу
України передбачено, що особа,
зацікавлена в одержанні у користування
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідної міської ради. У клопотанні
зазначається орієнтовний розмір
земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки).

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
вмотивовану відмову у його наданні.

З аналізу зазначеної норми закону
вбачається, що до затвердження проекту
землеустрою відповідним органом
місцевого самоврядування надано
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, який не оскаржено.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо безпідставності вимог позивача.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій повно і
правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 26 жовтня 2012 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: