Справа № 818/2828/14
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І
С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 р.
Справа № 818/2828/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Шаповала М.М.

за участю секретаря судового засідання
- А.Г.Вольської,

представників позивача - ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

представників відповідача - А.М.
Федорченка, Є.А. Троян,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу 818/2828/14

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5

до Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить визнати протиправними
та скасувати податкові
повідомлення-рішення ДПІ в м. Сумах від
29 вересня 2014 року, а саме:

- № /51038 про сплату суми грошового
зобов'язання з податку на доходи з
фізичних осіб у загальному розмірі
195481,54 грн.;

- № про сплату суми фінансової
санкції за порушення норм з
регулювання обігу готівки у розмірі
39096,31 грн.;

- № /51041 про сплату суми штрафних
санкцій за несвоєчасне не нарахування
єдиного внеску у розмірі 8387,39 грн.;

- № /51040 про сплату єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 115068,82
грн.

Свої вимоги мотивує тим, що за
наслідками перевірки 11.09.2014 р.
відповідачем складено акт №
3690/18-19-17//173 "Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 за період з
01.01.2012 р. по 31.12.2013 р. та з питань
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
01.01.2011 р. по 31.12.2013 р."

В акті перевірки податковий орган
посилається на завищення позивачем
валових витрат в 2012-2013 роках на суму 938300
грн., яке відбулось в результаті
неправомірного врахування добових
витрат, без документального
підтвердження, а саме: витрати на
харчування та фінансування інших
власних потреб фізичної особи (добові
витрати), понесені у зв'язку з
відрядженням.

Позивач зазначає, що ним при формуванні
витрат підприємницької діяльності за
період квітень-грудень 2012 року та 2013
рік було правомірно визначено розмір
задекларованих витрат в податковій
звітності тому нарахування податковим
органом податку на доходи з фізичних
осіб та єдиного соціального внеску є
безпідставним.

У судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали у
повному обсязі з вищенаведених підстав
та просили суд їх задовольнити.

Представники відповідача у судовому
засіданні просили в задоволенні позову
відмовити, надали суду заперечення, де
зазначили, що завищення валових витрат
в 2012-2013 роках на суму 938300 грн. відбулось
в результаті неправомірного
врахування добових витрат без
документального підтвердження в
порушення норм чинного законодавства.
Витрати, не підтверджені документально
на харчування та фінансування інших
власних потреб фізичної особи (добові
витрати), понесені у зв'язку з таким
відрядженням, були в ході перевірки
виключені зі складу валових витрат,
оскільки вони відповідно до п.138.1 ст.138,
п. 140.1 ст. 140. п. 177.3, п. 177.4 ст.177 ПК України,
як зазначив відповідач не відносяться
до операційних витрат, на як має право
фізична особа підприємець.

Вислухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи та оцінивши зібрані
по справі докази в їх сукупності, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
частково, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в
період з 27.08.2014 р. по 03.09.2014 р. проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка ФОП ОСОБА_5, за наслідками
якої 11.09.2014 р. складено акт перевірки №
3690/18-19-17-01/17//173 (том 1 а.с. 8-44).

Під час перевірки встановлено
порушення платником податків вимог п.
138.1 ст. 138, п. 140.1 ст. 140, п. 177.3, п. 177.4 ст. 177
Податкового Кодексу України, внаслідок
чого занижено податок на доходи
фізичних осіб у розмірі 156385,23 грн., в т.ч.
за 2012 р. у сумі 64832,51 грн., за 2013р. у сумі
91552,72 грн.; п. 4 ч. 1 ст. 4, п. 2. ч. 1 ст. 7, ч. 3 ст.
3 п. 4 ч. 1 ст. 1, п. 11 ст. 8 п. 2 ст. 9 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", що призвело до
його заниження у сумі 115068,82 грн., у т.ч.
за 2012 р. у сумі 47154,51 грн., за 2013 р. - 67914,31
грн. та п. 8 цього Закону, що призвело до
нарахування штрафних санкцій у сумі
200,15 грн. та пені у сумі 76,07 грн.; п. 2.6
глави 2 Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні затверджено постановою
Правління Національного банку України
від 15.12.2004 р. № 637.

29.09.2014 р. ДПІ у м. Сумах на підставі
вищезазначеного акту перевірки
прийнято податкові
повідомлення-рішення, а саме:

- №1/51038, яким ФОП ОСОБА_5 збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на доходи з фізичних осіб в загальному
розмірі 195481,54 грн., із них: за основним
платежем - 156385,23 грн., штрафні
(фінансові) санкції - 39096,31 грн. (том 1
а.с.45)

- №, яким до ФОП ОСОБА_5
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 305000 грн. за порушення
норм з регулювання обігу готівки (том 1
а.с. 46).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог в частині визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення - рішення № 1/51038 від
29.09.2014 р., суд враховує наступне.

Перевіркою встановлено порушення ФОП
ОСОБА_5 вимог п. 138.1 ст. 138, п. 140.1 ст. 140, п.
177.3, п. 177.4 ст. 177 ПК України, внаслідок
чого занижено податок на доходи
фізичних осіб у розмірі 156385,23 грн., в
тому числі за 2012 р. у сумі 64832,51 грн., за
2013 р. у сумі 91552,72 грн.

Позивач у перевіряємому періоді з
01.01.2012 р. по 31.03.2012 р. перебувала на
спрощеній системі оподаткування
(платником єдиного податку III групи зі
ставкою єдиного податку - 3%), а у період
з 01.04.2012 р. по 31.12.2013 р. - на загальній
системі оподаткування обліку та
звітності.

Основним видом діяльності позивача у
вказаному періоді є вантажний
автомобільний транспорт.

Перевіркою встановлено завищення суми
валових витрат позивача у сумі 938300 грн.,
у т.ч. за 2012 р. у сумі 388800 грн., за 2013 р. -
549500 грн.

Завищення валових витрат в 2012-2013р.р. на
суму 938300 грн. відбулось в результаті
неправомірного врахування добових
витрат без документального
підтвердження в порушення норм чинного
законодавства.

Витрати, не підтверджені документально
на харчування та фінансування інших
власних потреб фізичної особи (добові
витрати), понесені у зв'язку з таким
відрядженням, були в ході перевірю
виключені зі складу валових витрат,
оскільки вони відповідно до п.138.1 ст.138,
п. 140.1 ст. 140. п. 177.3, п. 177.4 ст.177 ПК України,
не відносяться до операційних витрат,
на яке має право фізична особа -
підприємець.

Згідно п. 177.4 ст.177 ПК України до
переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно
розділом III цього Кодексу.

Відповідно до п.138.1. ст.138 розділу III ПК
України витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6-138.9 підпунктами
138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті; інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункті 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.

Право на включення до складу валових
витрат - "добових витрат", понесених у
зв'язку з відрядженням, по яким не
вимагається їх документального
підтвердження, дозволяється лише
юридичним особам, які мають право на
застосування вимог абз.4 пп. 140.1.7 п.140.1
ст.140 ПК України, тобто до складу витрат
на відрядження відносяться також
витрати, не підтверджені
документально, на харчування та
фінансування інших власних потреб
фізичної особи (добові витрати),
понесені у зв'язку з таким відрядженням
у межах території України, але не більш
як 0,2 розміру мінімальної заробітної
плати, встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року в
розрахунку за кожен календарний день
такого відрядження, а для відряджень за
кордон - не вище 0,75 розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного, року, в
розрахунку за кожен календарний день
такого відрядження.

З викладеного вбачається, що фізичні
особи-підприємці, не мають права на
застосування норм пп.140.1.7 п. 140.1. ст.140 ПК
України, у зв'язку з чим повинні
дотримуватись вимог п. 177.4 ст.177 ПК
України, вони мають можливість
враховувати лише ті витрати на
відрядження, які підтверджені
документально.

На підставі викладеного, суд визнає, що
у перевіряємому періоді позивач
здійснював операції автоперевезення
вантажів по території України та за її
межами, по яким встановлено завищення
позивачем задекларованих витрат у сумі
938300 грн., у т.ч. за 2012 р. у сумі 388800 грн., за
2013 р. - 549500 грн.

Вищевикладене вплинуло на визначення
суми податкового зобов'язання з
податку на доходи позивача від
здійснення підприємницької
діяльності.

Позивачем задекларовано суму чистого
доходу у перевіряємому періоді у
розмірі 77919,58 грн., перевіркою
встановлено заниження даного
показника у сумі 938300 грн.

Позивачем задекларовано податок з
доходів фізичних осіб у сумі 11687,94 грн.,
перевіркою встановлено заниження суми
податку з доходів фізичних осіб у
розмірі 156385,23 грн., у т.ч. за 2012 р. - 64832,51
грн., за 2013 р. - 91552,72 грн., розрахунок
чого наведено у акті перевірки.

Перевіркою достовірності відображення
у звітності сум доходу, отриманого від
здійснення діяльності, що підлягає
обкладенню податком на доходи фізичних
осіб, та на який нараховується єдиний
внесок (в межах максимальної величини
бази нарахування єдиного внеску),
встановлено його заниження у сумі 331610,43
грн., (у т.ч. за 2012 р. - 135891,95 грн., за 2013 р. -
195718,48 грн.), розрахунок суми завищення
оподатковуваного доходу за 2012-2013р.р.
зазначено в акті перевірки.

Внаслідок встановлених порушень
податкового законодавства описаних у
п.2.1.2 акту перевірки сума
задекларованого чистого доходу за 2012 р.
підлягає збільшенню на суму 388800 грн., за
2013 р. - 549500 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення №
від 29.09.2014 р., суд враховує
наступне.

Податковим повідомленням-рішенням №
від 29.09.2014 р. за порушення норм з
регулювання обігу готівки (п.2.6.
Положення № 637) до ФОП ОСОБА_5
застосовано штрафні санкції в розмірі
305000,00 грн.

Порядок ведення касових операцій в
національній валюті регулюється
Положенням про ведення касових
операцій в національній валюті
затвердженого Постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004
р. № 637 (далі - Положення НБУ № 637).

Абзацом 3 п.2.6. гл.2 Положення НБУ № 637
передбачено, що у разі проведення
готівкових розрахунків із
застосуванням РРО або використанням РК
оприбуткуванням готівки є здійснення
обліку зазначених готівкових коштів у
повній сумі їх фактичних надходжень у
книзі обліку розрахункових операцій на
підставі фіскальних звітних чеків РРО
(даних РК).

Порядок ведення Книги обліку доходів і
витрат, яку ведуть фізичні особи -
підприємці, затверджений наказом ДПА
України від 24.12.2010 р. №1025 та
зареєстрований Міністерством юстиції
України за № 1425/18720 від 30.12.2010 р.

На підставі викладеного суд вважає, що
при встановленні фактів порушення
ведення книги обліку доходів та витрат
порушуються норми саме вказаного вище
Порядку №1025.

Оскільки в Порядку № 1025 не зазначено
терміну здійснення обліку готівкових
коштів у книзі обліку розрахункових
операцій, при наявності фіскальних
звітних чеків РРО, суд визнає, що
порушень норм з регулювання обігу
готівки не мало місця (том 1 а.с. 53-59).

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення ДПІ № від 29
вересня 2014 року про застосування
штрафних (фінансових) санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки підлягають задоволенню, а в
задоволенні вимог щодо податкового
повідомлення-рішення № /51038
слідує відмовити, оскільки воно
прийнято на підставі, у межах
повноважень, та у спосіб, визначений
Конституцією та законами України.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 до Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень
задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області № від 29
вересня 2014 року про застосування до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5
штрафних (фінансових) санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки в розмірі 305000 (триста п'ять
тисяч) грн.

В задоволенні вимог щодо скасування
податкового повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області № /51038 від 29
вересня 2014 року відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 01
грудня 2014 року.

Суддя (підпис)
М.М. Шаповал

З оригіналом згідно

Суддя
М.М. Шаповал