Справа № 520/14269/14-а
Суддя: Маломуж А. І.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2-а/520/504/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Маломуж А.І.

при секретарі -
Месропянцевої О.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Одесі справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси про визнання
відмови в перерахунку пенсії
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2014 року позивачка - ОСОБА_1
звернулася до Київського районного
суду м. Одеси з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України у Київському районі м. Одеси в
якому просить суд визнати протиправною
відмову Управління Пенсійного фонду
України у Київському районі м. Одеси
щодо неврахування інших виплат
(матеріальної допомоги, грошової
винагороди та індексації) при
обчисленні пенсії державного
службовця, а також зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок її
пенсії з 20.010.2014 року урахуванням інших
видів виплат, зобов'язати виплатити її
різницю між пенсією, яка виплачувалась
їй за попередні 3 роки з дати звернення
в період з 20 жовтня 2011 року по 19 жовтня
2014 року, постанову суду звернути до
негайного виконання, встановити
відповідачу строк для подання до суду
звіту про виконання судового рішення.

В обґрунтування заявленого позову
позивачка посилається на те, що вона
перебувала на державній службі на
посаді заступника начальника відділу в
Головному управлінні ПФУ в Одеській
області, з 01.08.2007року перебуває на
обліку в УПФУ у Київському районі м.
Одеси та з цього часу їй призначено
пенсію за віком. З 01.02.2008 року її пенсія
була перерахована на підставі Закону
України «Про державну службу».

Позивачка зазначає, що при обчисленні
розміру призначеної їй пенсії, яке було
проведено на підставі довідки з
Управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси №1058/04 від
17.03.2008 року, УПФУ у Київському районі м.
Одеси керувалося ст. 33 Закону України
«Про державну службу», відповідно до
якої, заробітна плата державного
службовця складається з посадового
окладу, премії, доплати за ранг,
надбавки за вислугу років на державній
службі та інших надбавок.

Однак, як вказує позивачка, при
нарахуванні їй пенсії УПФУ у
Київському районі м. Одеси, до складу
заробітної плати не було включено інші
виплати, а саме: сума індексації
заробітної плати,матеріальна допомога,
грошова винагорода та компенсації за
невикористану відпустку, з яких були
нараховані внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, у зв'язку з чим, вона
звернулася до відповідача про
врахування вищезазначених виплат.

Проте, УПФУ у Київському районі м. Одеси
було відмовлено у врахуванні
зазначених виплат та зазначено, що дані
виплати не входять до складу
заробітної плати державних службовців,
у зв'язку з чим для проведення
перерахунку пенсії немає законних
підстав, у зв'язку з чим, позивачка
звернулася до суду із відповідним
позовом.

Крім того, позивачка посилається на
Закон України «Про оплату праці», Закон
України «Про державну службу», Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

У судове засідання позивачка не
з'явилася, надала заяву, відповідно до
якої заявлені вимоги підтримала у
повному обсязі, просила суд їх
задовольнити.

У судове засідання представник
відповідача не з'явився, надав заяву.
Відповідно до якої просив відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі,
надавши при цьому заперечення на позов.

В обґрунтування наданих заперечень
представник відповідача посилається
на те, що відповідно до ч. 7 ст. 21 Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування», пенсійне
забезпечення посадових осіб місцевого
самоврядування, які мають стаж служби в
органах місцевого самоврядування
та/або державної служби не менше 10
років, здійснюється у порядку,
визначеному законодавством України
про державну службу. Пенсія в частині,
що не перевищує розміру пенсії із
солідарної системи, що призначається
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», виплачується за рахунок
коштів Пенсійного фонду України.
Частина пенсії, що перевищує цей
розмір, виплачується за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Представник відповідача зазначає, що
порядок та умови призначення та
перерахунок пенсій державним
службовцям регулюється статтею 37
Закону України "Про державну службу"
від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, яка
визначає та обумовлює, що на одержання
пенсії державних службовців мають
право особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, - у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі. Пенсія державному службовцю
виплачується незалежно від його
заробітку (прибутку), одержуваного
після виходу на пенсію. Максимальний
розмір пенсії (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною та інших доплат
до пенсій, встановлених
законодавством) не може перевищувати
дванадцяти мінімальних розмірів
пенсії за віком, встановленої абзацом
першим частини першої статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування". За
кожний повний рік роботи понад 10 років
на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати. Ст. 33 Закону України
"Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-
XII обумовлює, що плата праці державних
службовців повинна забезпечувати
достатні матеріальні умови для
незалежного виконання службових
обов'язків, сприяти укомплектуванню
апарату державних органів
компетентними і досвідченими кадрами,
стимулювати їх сумлінну та ініціативну
працю. Заробітна плата державних
службовців складається з: посадових
окладів, премій, доплати за ранги,
надбавки за вислугу років на державній
службі та інших надбавок. Посадові
оклади державних службовців
установлюються залежно від складності
та рівня відповідальності виконуваних
службових обов'язків. Доплата за ранг
провадиться відповідно до рангу,
присвоєного державному службовцю.
Надбавка за вислугу років виплачується
державним службовцям щомісячно у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг і залежно
від стажу державної служби у таких
розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років -
15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25,
понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків. Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України. Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону
України „Про державну службу",
визначення заробітної плати для
обчислення пенсій державним
службовцям здійснюється в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Представник відповідача вказує, що
Кабінет Міністрів України з метою
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії
прийняв постанову від 31 травня 2000 року
№ 865 "Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії"" та постановив: П. 1.
Установити, що розмір виплат (крім
посадових окладів, надбавок за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальні звання, вислугу років), що
включаються в заробіток для обчислення
пенсії відповідно до Закону України
"Про державну службу", визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією або
за будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.
Середньомісячна сума зазначених
виплат за 24 або 60 календарних місяців
визначається шляхом ділення загальної
суми цих виплат за 24 календарні місяці
роботи підряд перед зверненням за
пенсією чи за 60 календарних місяців
роботи підряд відповідно на 24 або на 60,
тобто, встановлюється право вибору
того хто звертається з і призначенням
пенсії врахування виплат, що
включаються в заробіток за останні 24
календарних місяці або за будь-які 60
календарних місяців роботи підряд
незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.
У разі зміни структури заробітної
плати з одночасним підвищенням
посадових окладів працівникам апарату
органів виконавчої влади, місцевого
самоврядування та їх виконавчих
органів, органів прокуратури, судів та
інших органів виплати, одержані особою
за період до зміни структури
заробітної плати, включаються в
заробіток для обчислення пенсії
відповідно до абзацу першого цього
пункту без коригування згідно з
пунктом 2 цієї постанови. З цієї
постанови визначено, що посадовий
оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальні звання, вислугу років при
призначенні пенсії відповідно до
законів, зазначених у пункті 1 цієї
постанови, враховуються в розмірах, що
виплачуються на день звільнення з
роботи, що дає право на відповідний вид
пенсії.

Закон України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", як зазначає представник
відповідача, розроблений відповідно до
Конституції України та Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до ст. 5 вищевказаного
Закону, цей Закон регулює відносини, що
виникають між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування. Дія інших
нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом, або
в частині, що не суперечить цьому
Закону. Виключно цим законом
визначаються: принципи та структура
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування;
коло осіб, які підлягають
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню; види пенсійних
виплат; умови набуття права та порядок
визначення розмірів пенсійних виплат;
пенсійний вік чоловіків та жінок, при
досягненні якого особа має право на
призначення пенсії за віком;
мінімальний розмір пенсії за віком;
порядок здійснення пенсійних виплат за
загальнообов'язковим державним
пенсійним страхуванням; порядок
використання коштів Пенсійного фонду
та накопичувальної системи пенсійного
страхування; організація та порядок
здійснення управління в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», законодавство
про пенсійне забезпечення базується на
Конституції України, складається з
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, цього Закону,
закону про недержавне пенсійне
забезпечення, законів, якими
встановлюються умови пенсійного
забезпечення, відмінні від
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування та
недержавного пенсійного забезпечення,
міжнародних договорів з пенсійного
забезпечення, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України
(далі - закони про пенсійне
забезпечення), а також інших законів та
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до законів про пенсійне
забезпечення, що регулюють відносини у
сфері пенсійного забезпечення в
Україні.

Так, представник відповідача вказує, що
посилання позивача у позовній заяві на
Закон України «Про оплату праці» не має
правового обґрунтування, так як він не
відноситься до основ законодавства
України, якими встановлюються умови
пенсійного забезпечення державних
службовців, а згідно зі ст. 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Органи Пенсійного фонду України є
органами державної виконавчої влади,
які в своїй діяльності керуються
Конституцією і законами України,
актами Президента України, Кабінету
Міністрів України, Положенням про
Пенсійний фонд України, постановами
правління, наказами Фонду, а також
Положеннями про головні управління
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, Положеннями про
управління Пенсійного фонду України в
районах, місті та районах в місті, у
зв'язку з чим, Пенсійний фонд України,
як орган виконавчої влади, зобов'язаний
виконувати закони України, постанови
та розпорядження Кабінету Міністрів
України.

Враховуючи викладене, представник
відповідача вважає, що дії управління
Пенсійного фонду України у Київському
районі м. Одеси є правомірними та
цілком відповідають вимогам чинного
законодавства, у зв'язку з чим, у
задоволенні позову ОСОБА_1 слід
відмовити.

Суд, дослідивши та проаналізувавши
матеріали справи, дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом у судовому
засіданні, позивачка - ОСОБА_1
перебувала на державній службі на
посаді заступника начальника відділу в
Головному управлінні ПФУ в Одеській
області, з 01.08.2007року перебуває на
обліку в УПФУ у Київському районі м.
Одеси та з цього часу їй призначено
пенсію за віком. З 01.02.2008 року її пенсія
була перерахована на підставі Закону
України «Про державну службу».

Пенсія обчислена на підставі довідки з
управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси від 17.03.2008
року №1058/04. ОСОБА_1 звернулася до
Управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси з заявою, в
якій просила врахувати при виплаті
пенсії «інші виплати», з яких були
нараховані внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

22.10.2014року Управління Пенсійного фонду
України у Київському районі м. Одеси
повідомило позивачку про те, що інші
виплати (індексація, матеріальна
допомога, грошова винагорода та
компенсація за невикористану
відпустку) не входять до складу
заробітної плати державних службовців
згідно Закону України «Про держану
службу» і не враховуються при
обчисленні цього виду пенсії, у зв'язку
з чим, для проведення перерахунку її
пенсії з урахуванням інших виплат
немає законних підстав.

Викладені обставини зумовили
звернення ОСОБА_2 до суду із
відповідним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про оплату праці» заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату
праці» визначено структуру заробітної
плати, до якої входить: основна та
додаткова заробітна плата, а також
заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України
«Про державну службу» від 16 грудня
1993року заробітна плата державних
службовців складається з посадових
окладів, премій, доплати за ранги,
надбавки за вислугу років на державній
службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та індексація входила
до системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
враховуються: суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески в межах встановленої
законодавством максимальної величини
заробітної плати (доходу), з якої
сплачуються страхові внески, а після
набрання чинності Законом України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" - максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
визначеної відповідно до закону; суми
виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а за періоди до
запровадження обмеження максимального
розміру заробітної плати (доходу), з
якої сплачувалися зазначені внески
(збір), - у межах сум, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
включалися до заробітної плати, з якої
обчислювалася пенсія відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", і не перевищують 5,6
розміру середньої заробітної плати в
Україні на день отримання зазначених
сум.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що матеріальна допомога на
оздоровлення, на яку нараховувався
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування та сума індексації
заробітної плати включається до складу
заробітної плати державного службовця,
враховується при обчисленні розміру
його пенсії, оскільки перевага має
надаватись не положенням Закону
України «Про державну службу» та
Закону України «Про оплату праці», які
щодо спірних відносин є загальними, а
спеціальним нормам, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії,
за наведених обставин - ст. 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та ст. 66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного суду України від
20 лютого 2012року та в у хвалі Вищого
адміністративного суду України від 18
травня 2012року.

Крім того, відповідно Постанови КМУ №212
«Про затвердження Порядку видачі
грошової винагороди державним
службовцям за сумлінну безперервну
працю в органах державної влади,
зразкове виконання трудових обов'язків
вказано, що сума грошової винагороди
включається до фонду оплати праці та
відповідно до законодавства
враховується під час визначення бази
(об'єкта) для оподаткування, для
нарахування страхових внесків до
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
збору до Пенсійного фонду.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
ОСОБА_1 про визнання протиправною
відмову Управління Пенсійного фонду
України у Київському районі м. Одеси
щодо неврахування інших виплат
(матеріальної допомоги, грошової
винагороди та індексації) при
обчисленні пенсії державного
службовця, а також зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси здійснити
розрахунок її пенсії з 20 жовтня 2014 року
з урахуванням інших видів виплат
згідно з довідкою з управління
Пенсійного фонду України у Київському
районі м. Одеси від 17.010.2014 року №10662/10,
якою передбачені складові заробітної
плати для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
держану службу», на які нараховані та
утримані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01 січня 2011року - єдиний
соціальний внесок, є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позовна вимога щодо виплати
різниці між пенсією, яка виплачувалася
позивачу попередні три роки з дати
звернення в період з 20 жовтня 2011 року по
19 жовтня 2014 року (включно) та пенсією,
яка мала бути призначена та виплачена з
урахуванням суми премії до державних,
професійних свят та ювілейних дат та
суми інших виплат підлягає частковому
задоволенню, оскільки відповідно до ч. 2
ст. 99 КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється 6-місячний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислюється
з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Вимога щодо здійснення перерахунку
пенсії та обчислення її з урахуванням
відповідних виплат у подальшому не
підлягає задоволенню, оскільки
позивачем не доведено, що в подальшому
її права будуть порушуватися
відповідачем, тобто є абстрактною та не
підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 п. 1. 256 КАС
України негайно виконуються постанови
суду про присудження виплати пенсій,
інших періодичних платежів з
державного бюджету України або
позабюджетних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 267 КАС України,
суд, який ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення. За
наслідками розгляду звіту суб'єкта
владних повноважень про виконання
постанови суду або у разі неподання
такого звіту суддя своєю ухвалою може
встановити новий строк подання звіту
та накласти на винну посадову особу,
відповідальну за виконання постанови,
штраф у розмірі від ста до трьохсот
мінімальних заробітних плат.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 4-15, 18, 19, 79, 160 - 163, 185, 186 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси про визнання
відмови в перерахунку пенсії
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову
Управління пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси у
перерахунку ОСОБА_1 пенсії з
урахуванням інших виплат (матеріальної
допомоги, грошової винагороди та
індексації).

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Київському районі м.
Одеси здійснити ОСОБА_1 розрахунок її
пенсії з 20 жовтня 2014 року, з
урахуванням інших видів виплат, згідно
з довідкою з управління Пенсійного
фонду України у Київському районі м.
Одеси від 17.10.2014 року №10662/10, якою
передбачені складові заробітної плати
для призначення пенсії, відповідно до
Закону України «Про держану службу», на
які нараховані та утримані страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а з 01 січня
2011року - єдиний соціальний внесок,
включаючи допомогу на оздоровлення, на
вирішення соціально-побутових питань,
індексацію та грошову винагороду.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Київському районі м.
Одеси здійснити ОСОБА_1 перерахунок
пенсії з 22 квітня 2014 року по 19 жовтня 2014
року та виплатити різницю між пенсією,
яка виплачувалась та пенсією після
перерахунку відповідно до довідки ід
17.10.2014 року №10662/10.

Звернути до негайного виконання
постанову суду у межах суми стягнення
за один місяць.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Київському районі м.
Одеси у строк до 23.10.2015 року подати звіт
про виконання судового рішення -
постанови Київського районного суду м.
Одеси від 03.12.2014 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси про визнання
відмови в перерахунку пенсії
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії.

В іншій частині адміністративного
позову - відмовити.

Постанову може бути оскаржено шляхом
подання до Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Київський районний суд м. Одеси
апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Маломуж А. І.

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ОДЕСИ

65080, м. Одеса, вул. Варненська, 3 «б»

телефон: 7189924

№ С26

___________ 2014 року

вих..№____________

ОСОБА_1

АДРЕСА_1

УПФУ в
Київському районі

м. Одеса, вул.
Ільфа і Петрова, 4а

Київський районний суд м. Одеси
надсилає на Вашу адресу постанову суду
від 03.12.2014 року.

Додаток: на ______ аркушах.

Суддя:
А.І. Маломуж