Справа № 2270/3302/11
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2270/3302/11

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

04 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж.
М.

суддів: Білоуса О.В. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 06 квітня 2011
року у справі за адміністративним
позовом Старокостянтинівського
міськрайонного центру зайнятості -
робочий орган виконавчої дирекції
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття до
ОСОБА_2 про повернення незаконно
отриманої допомоги по безробіттю ,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2011 року
Старокостянтинівського
міськрайонного центру зайнятості -
робочий орган виконавчої дирекції
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття
звернувся до Хмельницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_2
про стягнення допомоги по безробіттю
в сумі 9477 грн. 05 коп.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 06 квітня 2011
року адміністративний позов
задоволено, а саме стягнуто з ОСОБА_2
на користь позивача заборгованість в
сумі 9477 грн. 05 коп., виплачену йому в
якості допомоги по безробіттю.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі, посилаючись при
цьому на неповне з'ясування обставин,
які мають значення для справи та
порушення норм матеріального права,
що призвело до неправильного
вирішення спору.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча були повідомлені
належним чином про місце, дату та час
слухання справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів у разі відсутності клопотань
усіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача про
обставини справи, зміст судового
рішення і апеляційної скарги,
перевіривши доводи апеляції наявними у
матеріалах справи письмовими доказами,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та знайшло своє підтвердження під час
апеляційного розгляду справи, ОСОБА_2
було надано статус безробітного. З
умовами надання статусу безробітного
відповідач був ознайомлений, про що
свідчить його особистий підпис в заяві
про надання статусу безробітного.

Працівниками Старокостянтинівського
МРЦЗ 02.09.2010 року був встановлений факт,
про те, що у період перебування
відповідача у центрі зайнятості з
04.01.2005 року по 01.06.2005 року, з 06.12.2005 року
по 01.06.2006 року, з 15.01.2007 року по 01.06.2007
року та з 05.12.2007 року по 07.07.2008 року
одночасно був зареєстрований як
суб'єкт підприємницької діяльності

Претензією від 12.01.2011 року №24-02/121 було
прийняте рішення про повернення
ОСОБА_2 коштів в розмірі 9477,05 грн.
отриманих як допомога по безробіттю у
період реєстрації в службі зайнятості
без повідомлення факту реєстрації, як
фізичної особи-підприємця.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що особа не
може бути визнана безробітною і не має
права на виплату допомоги по
безробіттю, якщо вона зареєстрована як
приватний підприємець. Фізична
особа-підприємець може стати на облік у
центрі зайнятості і матиме право на
отримання допомоги по безробіттю лише
після того як у визначеному законом
порядку припинить підприємницьку
діяльність.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до Закону України "Про
зайнятість населення", безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу.

Згідно із статтею 4 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" № 755-VІ від
15.05.2003 року, державна реєстрація
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців - засвідчення факту
створення або припинення юридичної
особи, засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення інших
реєстраційних дій, які передбачені цим
Законом, шляхом внесення відповідних
записів до Єдиного державного реєстру.

Як підтверджується матеріалами справи,
свою підприємницьку діяльність
відповідач на момент реєстрації в
державній службі зайнятості не
припинив.

У відповідності із положеннями пункту
б частини 2 статті 1 Закону України
"Про зайнятість населення" підприємці,
належать до зайнятого населення.

Згідно зі статтею 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 02.03.2000 року, № 1533-III,
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг. Сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Частиною 2 статті 19 Конституції
України, регламентовано, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 3 статті 8 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" діяльність Фонду
регулюється Основами законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
Законом України "Про зайнятість
населення", цим Законом та статутом
Фонду, який затверджується правлінням
Фонду.

Згідно з частиною 2 статті 34 цього
Закону Фонд зобов'язаний контролювати
правильність нарахування,
своєчасність сплати страхових внесків,
а також витрат за страхуванням на
випадок безробіття, передбачених цим
Законом та іншими нормативно-правовими
актами з питань страхування на випадок
безробіття, правильність призначення
роботодавцем та виплати застрахованим
особам допомоги по частковому
безробіттю.

Механізм проведення розслідування
страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" визначено
Порядком розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 20
березня 2006 р. N 357.

У відповідності до зазначеного Порядку
розслідування здійснюється шляхом
проведення перевірки достовірності
даних, які є підставою для надання
особі статусу безробітної та виплати
їй матеріального забезпечення, що
зазначені у документах, поданих
особою до державної служби зайнятості
під час її реєстрації та протягом
періоду її перебування на обліку як
безробітної.

Перевірка проводиться центрами
зайнятості, на які покладено
виконання функцій робочих органів
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття.

З наведеного слідує, що центр
зайнятості є уповноваженим Державою
органом в обов'язки якого входить
здійснення функції контролю за
отриманням державної допомоги на
випадок безробіття у встановленому
законом порядку.

У відповідності до пункту 5 Порядку
перевірка достовірності даних, які є
підставою для надання особі статусу
безробітної та виплати їй
матеріального забезпечення,
проводиться центрами зайнятості
шляхом звіряння з відомостями органів
Державної податкової адміністрації,
Пенсійного фонду України, фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, державних
реєстраторів, управлінь праці та
соціального захисту населення,
відділів (управлінь) субсидій;
використання даних перевірок цих
органів, Держнаглядпраці,
контрольно-ревізійних органів
цільового використання коштів Фонду;
проведення центром зайнятості
перевірки достовірності зазначених у
довідках про середню заробітну плату
даних безпосередньо на
підприємствах, в установах та
організаціях у порядку,
встановленому законодавством.

За результатами звіряння або перевірки
оформлюється акт, який підписується
посадовими особами, що їх проводили.

У разі встановлення центрами
зайнятості відповідно до цього
Порядку належності безробітної особи
до категорії зайнятих така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

З аналізу обставин справи та положень
чинного законодавства слідує, що
відповідачем було дотримано процедуру
розслідування, прийняття акту
перевірки та винесення претензії.

Відповідно до статті 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В зв'язку з цим, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що суд першої
інстанції при вирішенні даної справи
всебічно, повно та об'єктивно встановив
обставини справи, дослідив та оцінив
всі докази, які містяться в матеріалах
справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що Хмельницький
окружний адміністративний суд
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 06
квітня 2011 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Білоус О.В.

Залімський І. Г.