Справа № 802/2245/14-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/2245/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Томчук А.В.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

04 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж.
М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

за участю секретаря судового
засідання: Александровій К.В.

за участю представників сторін:

позивач - ОСОБА_2

представники позивача - ОСОБА_3,
представник на підставі договору про
надання юридичної допомоги

третя особа - ОСОБА_4

представник третьої особи ОСОБА_5 -
ОСОБА_6, представник на підставі
довіреності

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги ОСОБА_5,
Голови Вінницької обласної ради Свитка
Сергія Михайловича, Вінницької
обласної державної адміністрації на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 23 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Депутата Вінницької обласної
ради ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - ОСОБА_4 до Голови
Вінницької обласної ради Свитка Сергія
Михайловича, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача - ОСОБА_5
та Вінницька обласна державна
адміністрація про визнання
протиправними та скасування
розпоряджень ,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2014 року депутат Вінницької
обласної Ради ОСОБА_2 звернувся до суду
з позовом до Голови Вінницької
обласної ради Свитка Сергія
Михайловича, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача - ОСОБА_4 та
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_5 та
Вінницька обласна державна
адміністрація про визнання
протиправними та скасування
розпоряджень.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 23.07.2014 року
позов задоволено, а саме: визнано
протиправним і скасовано
розпорядження Голови Вінницької
обласної Ради № 64 від 05.05.2014 року "Про
звільнення ОСОБА_4 з посади головного
лікаря Вінницького обласного
клінічного шкірно-венерологічного
диспансеру", визнано протиправним і
скасовано розпорядження Голови
Вінницької обласної Ради №178 від 06.06.2014
року "Про призначення ОСОБА_8 на посаду
головного лікаря Вінницького
обласного клінічного
шкірно-венерологічного диспансеру".

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
ОСОБА_5, Голова Вінницької обласної
ради Свитко Сергій Михайлович,
Вінницька обласна державна
адміністрація подали апеляційні
скарги в яких просили скасувати
постанову суду та прийняти нову про
відмову в задоволенні позову. В
обґрунтування вказаних апеляційних
скарг зазначено, що голова Вінницької
обласної ради мав передбачені Законом
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» та рішенням 22 сесії
Вінницької обласної ради 6 скликання
від 22.02.2014 року №671 повноваження
приймати оспорюванні розпорядження.

В судовому засіданні представник
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_5 підтримав
вимоги вкладені в апеляційних скаргах.

Позивач, його представник та третя
особа ОСОБА_4, заперечували проти
задоволення апеляційних скарг.

Відповідач в судове засідання повторно
не з'явився, надав клопотання про
відкладення розгляду справи, оскільки
його представники знаходяться на
лікарняному.

Представник третьої особи, Вінницької
обласної державної адміністрації в
судове засідання не з'явився про дату,
час та місце розгляду справи третю
особу повідомлено належним чином.

Позивач, його представник та третя
особа ОСОБА_4 зазначили, про можливість
проведення судового засідання за
відсутності учасників судового
процесу, які повторно не з'явились в
судове засідання.

Представник третьої особи послався на
розсуд суду.

Оскільки причини неявки вказаних
учасників процесу не є поважними,
посилання на причини неявки
представника відповідача не
підтверджуються ніякими доказами, а
відповідач повторно не з'являється в
судове засідання та просить відкласти
розгляд справи без поважних причин,
тому суд апеляційної інстанції вважає
за можливе провести розгляд справи за
відсутності відповідача та третьої
особи - Внницької облдержадміністрації
з огляду на таке.

Колегія суддів вважає на необхідне
звернути увагу на те, що відповідачу та
третій особі - Вінницькій
облдержадміністрації як суб'єктам
владних повноважень підпорядкований
певний штат працівників, а тому вони не
були позбавлені можливості направити в
судове засідання інших уповноважених
представників.

Відповідно до ч.2 ст. 49 КАС України,
особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами і неухильно
виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України
адміністративна справа має бути
розглянута і вирішена протягом
розумного строку, але не більше місяця
з дня відкриття провадження у справі,
якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

За таких обставин, враховуючи те, що
відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи, тому суд апеляційної
інстанції ухвалив здійснювати розгляд
за відсутності відповідача його
представника та представника третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги необхідно залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, 05.05.2014 року головою
Вінницької обласної Ради видано
Розпорядження №64 "Про звільнення
ОСОБА_4 з посади головного лікаря
Вінницького обласного клінічного
шкірно-венерологічного диспансеру", у
зв'язку із закінченням строку дії
контракту.

21.05.2014 року на спільному засіданні
постійної комісії Вінницької обласної
Ради було розглянуто питання щодо
кандидатур на заміщення вакантних
посад керівників закладів охорони
здоров'я - об'єктів спільної власності
територіальних громад, сіл, селищ, міст,
області, а саме осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_4 та
ОСОБА_10, про що складено протокол №
34/60/88/27. Згідно висновку за наслідком
такого голосування ОСОБА_5 "за" - 2;
"проти" - 3, ОСОБА_4 "за" - 3, "проти" - 2,
ОСОБА_10 "утримались" - 5.

06.06.2014 року головою Вінницької обласної
Ради видано Розпорядження №178 "Про
призначення ОСОБА_5 на посаду головного
лікаря Вінницького обласного
клінічного шкірно-венерологічного
диспансеру".

Позивач звернувся з позовом до суду про
визнання протиправними та скасування
вище вказаних розпоряджень, як таких,
що прийняті головою Вінницької
обласної Ради всупереч вимогам ч.20 п.1
ст.43 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", положень
"Довідника кваліфікаційних професій
працівників, випуск 87 "Охорона здоров'я"
затвердженого наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 29.03.2002 року
№117 та вимог ст.19 Закону України "Про
статус депутатів місцевих рад".

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції дійшов висновку, що
розпорядження відповідача №64 від
05.05.2014 року "Про звільнення ОСОБА_4 з
посади головного лікаря Вінницького
обласного клінічного
шкірно-венерологічного диспансеру" та
№178 від 06.06.2014 року "Про призначення
ОСОБА_5 на посаду головного лікаря
Вінницького обласного клінічного
шкірно-венерологічного диспансеру"
прийняті головою цієї ради із
перевищенням наданих йому повноважень.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції враховуючи наступні
обставини.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України,
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи всім формам
дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частиною 10 статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
визначено, що акти органів та посадових
осіб місцевого самоврядування з
мотивів їхньої невідповідності
Конституції або законам України
визнаються незаконними в судовому
порядку.

Так, 05.05.2014 року головою Вінницької
обласної Ради видано Розпорядження №64
«Про звільнення ОСОБА_4 з посади
головного лікаря Вінницького
обласного клінічного
шкірно-венерологічного диспансеру», у
зв'язку із закінченням строку дії
контракту, а 06.06.2014 року головою
Вінницької обласної Ради видано
Розпорядження №178 «Про призначення
ОСОБА_5 на посаду головного лікаря
Вінницького обласного клінічного
шкірно-венерологічного диспансеру".

Вказані розпорядження головою
Вінницької обласної Ради було видано
на підставі пункту 5 Рішення №671 22 сесії
6 скликання Вінницької обласної ради
від 22.02.2014 року «Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні», відповідно до якого з метою
оперативного вирішення питань та
підвищення ефективності управління
об'єктами спільної власності
територіальних громад області
доручено голові обласної Ради в
міжсесійний період укладати контракти
і припиняти їх дію, призначати і
звільняти керівників об'єктів спільної
власності територіальних громад
області з наступним затвердженням
розпоряджень на сесіях обласної Ради.

Так, пунктом 20 частини 1 статті 43 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» визначено, що виключно на
пленарних засіданнях районної,
обласної ради вирішуються в
установленому законом порядку питання
щодо управління об'єктами спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст, районів у містах, що
перебувають в управлінні районних і
обласних рад та призначення і
звільнення їх керівників.

Таким чином, головою Вінницької
обласної Ради всупереч вказаної норми
Закону, якою прямо передбачено
відповідний порядок прийняття
розпоряджень, було одноособово видано
оскаржувані розпорядження, а не на
пленарному засіданні сесії
відповідної ради.

Отже, судом першої інстанції
правомірно встановлено, що спірні
розпорядження прийняті не у межах
повноважень наданих відповідачу
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Також судом першої інстанції доречно
зауважено, що на момент видачі
оскаржуваних розпоряджень №64 від
05.05.2014 року та №178 від 06.06.2014 року
питання звільнення ОСОБА_4 та
призначення ОСОБА_8 на пленарному
засіданні Вінницької обласної Ради
розглянуто не було.

Крім того, голова Вінницької обласної
Ради всупереч пункту 5 Рішення №671 22
сесії 6 скликання Вінницької обласної
ради від 22.02.2014 року "Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні", у якому чітко зазначено про
затвердження виданих розпоряджень на
сесіях обласної Ради", реалізував
оскаржувані розпорядження без
затвердження останніх на сесії
обласної Ради.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
всупереч п. 20 ч.1 ст. 43 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
на сесії (пленарне засідання)
Вінницької обласної Ради не було
заслухано питання "Про звільнення
ОСОБА_4 з посади головного лікаря
Вінницького обласного клінічного
шкірно-венерологічного диспансеру" та
"Про призначення ОСОБА_5 на посаду
головного лікаря Вінницького
обласного клінічного
шкірно-венерологічного диспансеру".

Крім того, суд апеляційної інстанції
також враховує, що постановою
Вінницького окружного
адміністративного суду від 31.07.2014 року,
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 29.10.2014 року, у справі №802/2557/14-а за
позовом ОСОБА_11 до Вінницької обласної
ради про визнання протиправним
рішення, визнано протиправним та
скасовано пункт 5 рішення 22 сесії 6
скликання Вінницької обласної ради
«Про суспільно-політичну ситуацію в
Україні» від 22 лютого 2014 року, яким
вирішено з метою оперативного
вирішення питань та підвищення
ефективності управління об'єктами
спільної власності територіальних
громад області доручити голові
обласної Ради в міжсесійний період
укладати контракти і припиняти їх дію,
призначати та звільняти керівників
об'єктів спільної власності
територіальних громад області з
наступним затвердженням розпоряджень
на сесіях обласної ради.

У вказаних рішеннях зроблено висновок,
що доручивши голові обласної Ради,
пунктом 5 рішення 22 сесії 6 скликання
Вінницької обласної ради «Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні» від 22 лютого 2014 року,
одноособово приймати рішення про
прийняття та звільнення керівників
об'єктів спільної власності
територіальних громад області,
порушено права депутатів Вінницької
обласної Ради, брати участь у розгляді,
обговоренні та вирішенні питань,
пов'язаних з управлінням комунальними
підприємствами, що не узгоджується з
положеннями пункту 20 статті 43 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні».

Стосовно доводів апелянтів, що у даній
справі відсутнє будь-яке порушене
право позивача, колегія суддів
зазначає таке.

Частиною 1 статті 45 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
передбачено, що сільська, селищна,
міська, районна в місті (у разі її
створення), районна, обласна рада
складається з депутатів, які
обираються жителями відповідного села,
селища, міста, району в місті, району,
області на основі загального, рівного і
прямого виборчого права шляхом
таємного голосування.

Пунктом 1 статті 2 Закону України "Про
статус депутатів місцевих рад"
унормовано, що депутат сільської,
селищної, міської, районної у місті,
районної, обласної ради є
представником інтересів
територіальної громади села, селища,
міста чи їх громад, який відповідно до
Конституції України і Закону України
"Про вибори депутатів місцевих рад та
сільських, селищних, міських голів"
обирається на основі загального,
рівного, прямого виборчого права
шляхом таємного голосування на строк,
встановлений Конституцією України.

Відповідно до положень статті 3 Закону
України "Про статус депутатів місцевих
рад" депутат місцевої ради є
повноважним і рівноправним членом
відповідної ради - представницького
органу місцевого самоврядування.
Депутат місцевої ради відповідно до
цього Закону наділяється всією
повнотою прав, необхідних для
забезпечення його реальної участі у
діяльності ради та її органів.

За приписами частини 1 статті 20 Закону
України "Про статус депутатів місцевих
рад", на сесіях місцевої ради депутати
місцевої ради на основі колективного і
вільного обговорення розглядають і
вирішують питання, віднесені до
відання відповідної ради.

Нормами статті 30 Закону України "Про
статус депутатів місцевих рад"
закладено принцип непорушності
повноважень депутата місцевої ради,
згідно якого депутат місцевої ради
наділений усією повнотою повноважень,
передбачених цим та іншими законами
України. Ніхто не може обмежити
повноваження депутата місцевої ради
інакше як у випадках, передбачених
Конституцією та законами України.

Отже, одноособове прийняття головою
Вінницької обласної ради оскаржуваних
розпоряджень призвело до обмеження
(порушення) прав позивача як депутата
місцевої ради, визначених на
законодавчому рівні.

Щодо доводів апелянтів, що наказ
Міністерства охорони здоров'я №117 від
29.03.2002 року у якому передбачені
відповідні кваліфікаційні вимоги до
головних лікарів, не зареєстрований в
Міністерстві юстиції України, згідно
вимог Указу Президента України «Про
державну реєстрацію
нормативно-правових актів», суд
апеляційної інстанції зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції не може
розглядати позовні вимоги, що не були
заявлені в суді першої інстанції. Також
суд апеляційної інстанції переглядає
рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Так, відповідно до підстави та предмету
адміністративного позову, які дають
право позивачу на звернення до суду є
обмеження повноважень позивача -
депутата місцевої ради у реальній
участі у діяльності ради та її органів,
що спричинило вимогу про визнання
протиправними та скасування спірних
розпоряджень.

Виходячи з підстав та предмету
адміністративного позову, в даному
адміністративному процесі не
встановлюються обставини, пов'язані з
правомірністю застосування норм
трудового законодавства, зокрема щодо
визнання правомірності звільнення,
призначення та поновлення на роботі
керівника об'єкта спільної власності
територіальної громади.

Однак, згідно з ч.ч. 8, 9 ст. 16 Закону
України "Основи законодавства про
охорону здоров'я" призначення на посаду
та звільнення з посади керівника
закладу охорони здоров'я здійснюються
відповідно до законодавства.

Керівники державних, комунальних
закладів охорони здоров'я
призначаються на посаду шляхом
укладення з ними контракту.

Конституційний Суд України у Рішенні
від 09.07.1998 року №12-рп/98 зазначив, що
контракт, як особлива форма трудового
договору повинен спрямовуватися на
створення умов для виявлення
ініціативності та самостійності
працівника, враховуючи його
індивідуальні здібності й професійні
навички, його правову і соціальну
захищеність. Умови контракту, які
погіршують становище працівника
порівняно з чинним законодавством,
угодами і колективним договором,
вважаються недійсними.

Укладання контракту передбачає
досягнення між сторонами згоди щодо
строку його дії, прав, обов'язків і
відповідальності сторін (в тому числі
матеріальної), умов матеріального
забезпечення і організації праці
працівника, умов розірвання договору, в
тому числі достроково.

Оскільки для керівників закладів
охорони здоров'я строки, на які
укладаються контракти, законодавством
не визначено, то це питання має
вирішуватися за угодою сторін
контракту.

Отже, сторонами контракту досягається
згода щодо умов трудового договору,
зокрема, щодо строку його дії, порядку
організації праці керівника, прав та
обов'язків та відповідальності сторін.

Таким чином, оскільки дія розпоряджень
№64 від 05.05.2014 року "Про звільнення
ОСОБА_4 з посади головного лікаря
Вінницького обласного клінічного
шкірно-венерологічного диспансеру" та
№178 від 06.06.2014 року "Про призначення
ОСОБА_5 на посаду головного лікаря
Вінницького обласного клінічного
шкірно-венерологічного диспансеру"
поширюється на конкретних осіб та
стосується разової ситуації, то спірні
розпорядження передбачені для
разового застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України,
постанова, яка набрала законної сили, є
обов'язковою для осіб, які беруть
участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Але при цьому слід врахувати, що лише
після набрання постановою суду
законної сили, породжуються правові
наслідки для осіб, які беруть участь у
справі. Тобто, після набрання судовим
рішенням законної сили, сторони та
треті особи набувають наслідків
необхідності його виконання та
преюдиційності в трудових відносинах.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що судом
першої інстанції правомірно скасовано
оскаржувані розпорядження.

Таким чином, вимоги апелянтів - є
безпідставними, а висновки суду першої
інстанції не спростовуються доводами
апеляційних скарг.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції при ухваленні оскаржуваної
постанови вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому відсутні підстави для її
скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги ОСОБА_5, Голови
Вінницької обласної ради Свитка Сергія
Михайловича, Вінницької обласної
державної адміністрації залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 23
липня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
11 грудня 2014 року .

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.