Справа № 810/6121/14
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року
810/6121/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Лисенко В.І.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом приватного акціонерного
товариства «Будівельна компанія
«Укренергобуд» до Бориспільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень,-

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
приватне акціонерне товариство
«Будівельна компанія «Укренергобуд» з
позовом до Бориспільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправними та скасування
податкового повідомлення - рішення від
29.05.2014 № , яким позивачу
нараховано штрафну санкцію у розмірі 20%
у сумі 16606,57 грн. за порушення
граничного строку сплати грошового
зобов'язання з орендної плати з
юридичних осіб та податкового
повідомлення - рішення від 29.05.2014 №
, яким позивачу нараховано
штрафну санкцію у розмірі 10% у сумі 5310,01
грн. за порушення граничного строку
сплати грошового зобов'язання з
орендної плати з юридичних осіб.

В основу оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень покладено висновок
податкового органу про несвоєчасну
сплату позивачем самостійно
узгоджених грошових зобов'язань зі
сплати орендної плати за землю з
юридичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що ПрАТ «Будівельна компанія
«Укренергобуд» орендує земельну
ділянку у Бориспільській міській раді
для обслуговування багатоповерхової
будівлі. Орендна плата за користування
даною земельною ділянкою
здійснювалась щомісячно, податковий
борг за узгодженими грошовим
зобов'язаннями станом на день
винесення оскаржуваних рішень
відповідача підприємством погашено у
повному обсязі. А відтак, вважав
нарахування відповідачем штрафних
санкцій за несвоєчасну сплату
узгоджених грошових зобов'язань з
орендної плати, неправомірним. Крім
цього, позивач звернув увагу на те, що в
Акті перевірки податковим органом
встановлено порушення позивачем
граничного терміну сплати самостійно
визначеного грошового зобов'язання з
податку на прибуток, але в оскаржуваних
податкових повідомленнях - рішеннях
відповідач зобов'язав підприємство
сплатити штрафні санкції за порушення
самостійно визначеного грошового
зобов'язання з орендної плати з
юридичних осіб. За таких обставин,
вважав винесені податкові
повідомлення - рішення відповідача
протиправними та просив їх скасувати.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити позов.

Відповідач, повідомлений належним
чином про дату, час та місце судового
розгляду, в судове засідання не
з'явився, електронною поштою надіслав
до суду клопотання про долучення до
матеріалів справи зворотного боку
облікової картки позивача та
розрахунок штрафних санкцій. Про
причини неявки суд не повідомив, із
заявами про відкладення судового
розгляду до суду не звертався,
заперечень чи відзиву на позовну заяву
до суду не подавав.

Згідно із частиною четвертою статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

У судовому засіданні 18.11.2014, суд на
підставі частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
ухвалив продовжувати розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що приватне
акціонерне товариство «Будівельна
компанія «Укренергобуд» є юридичною
особою. Взято на податковий облік в
органах ДПС 20.08.1998 за № 28437, перебуває на
обліку у ДПІ Печерського району ГУ
Міндоходів у м.Києві та є платником
орендної плати за землі

06 грудня 2005 року позивачем прийнято від
орендодавця - Бориспільської міської
ради в строкове платне користування
земельну ділянку (площею 2,0264 га) за
адресою: Київська область, м. Бориспіль,
вул. Маяковського, 46 для обслуговування
багатоповерхової будівлі, що
підтверджується Додатком 1 до
податкової декларації з плати за землю
«Відомості про наявні земельні
ділянки» (а.с.74,80).

Як убачається з матеріалів справи,
31.01.2012 та 20.02.2013 підприємством було
подано до податкового органу податкові
декларації з плати за землю на 2012 рік та
2013 рік відповідно, в яких було
визначено розмір річної орендної плати
за користування земельною ділянкою
(78664,85 грн. на рік) та розраховано суму
щомісячних платежів (6555,40 грн. на
місяць) (а.с.70-73,78-79).

Під час судового розгляду справи
представник позивача наголошував на
тому, що на протязі 2012-2013 років
підприємством перераховувались кошти
на сплату орендної плати за
користування зазначеною земельною
ділянкою у розмірі, визначеному у
податкових деклараціях на відповідні
поточні роки, на підтвердження чого
надав картки рахунку ПрАТ «Будівельна
компанія «Укренергобуд» щодо сплати
податків, відрахувань та штрафних
санкцій, в тому числі і орендної плати
за період 01.01.2012 по 31.12.2014 (а.с.64-69).

У травні 2014 року посадовими особами
відповідача проведено перевірку ПрАТ
Будівельна компанія «Укренергобуд» з
питань несвоєчасної сплати орендної
плати з юридичних осіб, за наслідками
якої складено Акт від 15.05.2014 №
333/15-1/16291301.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем положень пункту 126.1 статті 126
Податкового кодексу України, в
результаті чого порушено граничний
термін сплати самостійно визначеного
грошового зобов'язання з орендної
плати з юридичних осіб.

Загалом, станом на момент проведення
перевірки на особовому рахунку
позивача обліковувалось прострочених
платежів із терміном прострочення
більше 30-ти днів на суму 83032,85 грн. та із
терміном прострочення менше 30-ти днів
на суму 53100,10 грн.

За результатами перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення - рішення від 29.05.2014 №
, яким позивачу нараховано
штрафну санкцію у розмірі 20% у сумі 16606,57
грн. за порушення граничного строку
сплати грошового зобов'язання з
орендної плати з юридичних осіб та
податкове повідомлення - рішення від
29.05.2014 №, яким позивачу нараховано
штрафну санкцію у розмірі 10% у сумі 5310,01
грн. за порушення граничного строку
сплати грошового зобов'язання з
орендної плати з юридичних осіб.

Вважаючи податкові повідомлення -
рішення протиправними, позивач
звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Спірні правовідносини регулюються
Податковим кодексом України, який
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і у розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
плата за землю - це загальнодержавний
податок, який справляється у формі
земельного податку та орендної плати
за земельні ділянки державної і
комунальної власності.

Згідно із підпунктом 14.1.136 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
орендна плата за земельні ділянки
державної і комунальної власності -
обов'язковий платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового
кодексу України передбачено, що
платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і не
пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі. (п. 286.2 ст.286 Податкового кодексу
України).

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового
кодексу України встановлено, що
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 126
Податкового кодексу України , у разі
якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
та/або авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах: при затримці до 30
календарних днів включно, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 10
відсотків погашеної суми податкового
боргу;при затримці більше 30
календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Таким чином, аналіз норм чинного
законодавства свідчить про те, що на
платника податку покладено обов'язок
сплачувати плату за землю, а на
податковий орган - контролювати
своєчасність сплати та застосовувати
штрафні санкції у випадках порушення
граничних термінів сплати вказаного
податку.

Як убачається з матеріалів справи,
23.01.2012 та 20.02.2013 підприємством було
подано до податкового органу податкові
декларації з плати за землю на 2012 та 2013
роки відповідно, в яких позивачем
самостійно було визначено розмір
орендної плати за кожний звітній
період (78664,85 грн. на рік) та розраховано
суму щомісячних платежів (6555,40 грн. на
місяць) (а.с.70-73, 78-79).

Тобто, податкове зобов'язання з
орендної плати за землю за 2012-2013 роки,
обчислено та задеклароване ПрАТ
«Будівельна компанія «Укренергобуд»
самостійно та є узгодженим.

Із зворотного боку облікової картки
ПрАТ «Будівельна компанія
«Укренергобуд» та даних Акту перевірки
від 15.05.2014 № 333/15-1/16291301 судом
встановлено, що при граничному терміну
сплати грошового зобов'язання з
орендної плати з юридичних осіб до
30.07.2012, підприємством фактично сплачено
21.02.2013 у розмірі 6330,10 грн. (кількість
днів затримки 206, сума штрафної санкції
20% - 1266,02 грн.); при граничному терміну
сплати грошового зобов'язання з
орендної плати з юридичних осіб до
30.08.2012, фактично сплачено 21.02.2013 у
розмірі 6555,40 грн. (кількість днів
затримки 175, сума штрафної санкції 20% -
1311,08 грн.); при граничному терміну
сплати до 30.09.2012, фактично сплачено
21.02.2013 у розмірі 6555,40 грн. (кількість
днів затримки 144, сума штрафної санкції
20% - 1311,08 грн.); при граничному терміну
сплати до 30.10.2012, фактично сплачено
21.02.2013 у розмірі 6555,40 грн. (кількість
днів затримки 144, сума штрафної санкції
20% - 1311,08 грн.); при граничному терміну
сплати до 02.12.2012, фактично сплачено
21.02.2013 у розмірі 6555,40 грн. (кількість
днів затримки 81, сума штрафної санкції
20% - 1311,08 грн.); при граничному терміну
сплати до 01.01.2013, фактично сплачено
28.02.2013 у розмірі 6555,40 грн. (кількість
днів затримки 58, сума штрафної санкції
20% - 1311,08 грн.); при граничному терміну
сплати до 30.01.2013, фактично сплачено
28.02.2013 у розмірі 6555,40 грн. (кількість
днів затримки 29, сума штрафної санкції
10% - 655,54 грн.); при граничному терміну
сплати до 30.01.2013, фактично сплачено
04.03.2013 у розмірі 0,05 грн. (кількість днів
затримки 33, сума штрафної санкції 20% - 0,01
грн.); при граничному терміну сплати до
03.03.2013, фактично сплачено 04.03.2013 у
розмірі 4898,80 грн. (кількість днів
затримки 1, сума штрафної санкції 10% -
489,88 грн.); при граничному терміну сплати
до 03.03.2013, фактично сплачено 30.04.2013 у
розмірі 1656,65 грн. (кількість днів
затримки 58, сума штрафної санкції 20% -
331,33 грн.); при граничному терміну сплати
до 31.03.2013, фактично сплачено 30.04.2013 у
розмірі 4898,75 грн. (кількість днів
затримки 30, сума штрафної санкції 20% -
979,75 грн.); при граничному терміну сплати
до 31.03.2013, фактично сплачено 29.05.2013 у
розмірі 1665,65 грн. (кількість днів
затримки 59, сума штрафної санкції 20% -
331,33 грн.); при граничному терміну сплати
до 06.05.2013, фактично сплачено 29.05.2013 у
розмірі 4840,50 грн. (кількість днів
затримки 23, сума штрафної санкції 10% -
484,05 грн.); при граничному терміну сплати
до 06.05.2013, фактично сплачено 14.06.2013 у
розмірі 1714,95 грн. (кількість днів
затримки 39, сума штрафної санкції 20% -
342,99 грн.); при граничному терміну сплати
до 30.05.2013, фактично сплачено 14.06.2013 у
розмірі 4790,50 грн. (кількість днів
затримки 15, сума штрафної санкції 10% -
479,05 грн.); при граничному терміну сплати
до 30.05.2013, фактично сплачено 22.08.2013 у
розмірі 1764,90 грн. (кількість днів
затримки 84, сума штрафної санкції 20% -
352,98 грн.); при граничному терміну сплати
до 30.06.2013, фактично сплачено 22.08.2013 у
розмірі 4757,90 грн. (кількість днів
затримки 53, сума штрафної санкції 20% -
951,58 грн.); при граничному терміну сплати
до 30.06.2013, фактично сплачено 23.09.2013 у
розмірі 1797,50 грн. (кількість днів
затримки 85, сума штрафної санкції 20% -
359,50 грн.); при граничному терміну сплати
до 30.07.2013, фактично сплачено 23.09.2013 у
розмірі 6555,40 грн. (кількість днів
затримки 55, сума штрафної санкції 20% -
1311,08 грн.); при граничному терміну
сплати до 01.09.2013, фактично сплачено
23.09.2013 у розмірі 4664,80 грн. (кількість
днів затримки 22, сума штрафної санкції
10% - 466,48 грн.); при граничному терміну
сплати до 01.09.2013, фактично сплачено
11.10.2013 у розмірі 1890,55 грн. (кількість
днів затримки 40, сума штрафної санкції
20% - 378,11 грн.); при граничному терміну
сплати до 30.09.2013, фактично сплачено
11.10.2013 у розмірі 4527,70 грн. (кількість
днів затримки 11, сума штрафної санкції
10% - 452,77 грн.); при граничному терміну
сплати до 30.09.2013, фактично сплачено
02.12.2013 у розмірі 2027,70 грн. (кількість
днів затримки 63, сума штрафної санкції
20% - 405,54 грн.); при граничному терміну
сплати до 30.10.2013, фактично сплачено
02.12.2013 у розмірі 4502,25 грн. (кількість
днів затримки 33, сума штрафної санкції
20% - 900,45 грн.); при граничному терміну
сплати до 30.10.2013, фактично сплачено
10.12.2013 у розмірі 2053,15 грн. (кількість
днів затримки 41, сума штрафної санкції
20% - 410,63 грн.); при граничному терміну
сплати до 01.12.2013, фактично сплачено
10.12.2013 у розмірі 4502,20 грн. (кількість
днів затримки 9, сума штрафної санкції
10% - 450,22 грн.); при граничному терміну
сплати до 01.12.2013, фактично сплачено
27.12.2013 у розмірі 2053,20 грн. (кількість
днів затримки 26, сума штрафної санкції
10% - 205,32 грн.); при граничному терміну
сплати до 30.12.2013, фактично сплачено
25.02.2014 у розмірі 2146,95 грн. (кількість
днів затримки 57, сума штрафної санкції
20% - 429,39 грн.).

З наведеного слідує, що у період з липня
по грудень 2012 року за позивачем
рахувалась заборгованість зі сплати
самостійно визначеного грошового
зобов'язання з орендної плати з
юридичних осіб у розмірі 39332,40 грн., яка
була сплачена лише 21.02.2013, що
підтверджується наданою позивачем
карткою рахунку щодо сплати податків,
відрахувань та штрафних санкцій за
період 01.01.2012 по 31.12.2014 (а.с.64-69).

Вказаний факт також не заперечувався
представником позивача у судовому
засіданні.

Суд не приймає до уваги посилання
позивача, як на підставу для
задоволення позову, на той факт, що
висновки податкового органу про
виявлені порушення підприємством
граничних термінів сплати самостійно
визначених грошових зобов'язань,
викладені у Акті перевірки від 15.05.2014 №
333/15-1/16291301, стосуються податку на
прибуток, у той час, як податкові
повідомлення - рішення винесені за
порушення граничних термінів сплати
самостійно визначених грошових
зобов'язань з орендної плати з
юридичних осіб, оскільки така помилка
не призвела до порушення прав платника
податку та не спростовує сам факт
правопорушення.

А відтак, це не може слугувати
підставою для скасування оскаржуваних
податкових повідомлень - рішень.

За таких обставин, враховуючи той факт,
що позивачем не наведено доказів на
спростування висновків відповідача,
викладених у Акті перевірки від 15.05.2014
№ 333/15-1/16291301, суд дійшов висновку, що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті
податковим органом правомірно, а тому
скасуванню не підлягають.

Відповідно до частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Відповідач не надав суду доказів
понесення ним яких-небудь судових
витрат, тому такі витрати стягненню з
позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Лисенко В.І.