Справа № 548/1809/14-а
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 р.Справа №
548/1809/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Хорольському районі
Полтавської області на постанову
Хорольського районного суду
Полтавської області від 04.11.2014р. по
справі № 548/1809/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Хорольському районі
Полтавської області

про визнання дій незаконними та
зобов'язання до вчинення певних дій,

ВСТАНОВИЛА:

04 листопада 2014 року постановою
Хорольського районного суду
Полтавської області задоволено
повністю позовні вимоги ОСОБА_1
(далі-позивач) до Управління Пенсійного
фонду України в Хорольському районі
Полтавської області (далі-відповідач)
про визнання дій незаконними та
зобов'язання до вчинення певних дій.

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в Хорольському районі
Полтавської області щодо не
нарахування та невиплати державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду
здовов'ю ОСОБА_1 в розмірі, меншому, ніж
передбачено ст.ст. 50,54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", у період з
29 квітня 2014 року по 02 серпня 2014 року
включно, неправомірними.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Хорольському районі
Полтавської області здійснити
перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії у
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком,
за період з 29 квітня 2014 року по 02 серпня
2014 року включно, виходячи з мінімальної
пенсії за віком, встановленої у розмірі
прожиткового мінімуму, для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого законом на відповідний
період, з урахуванням проведених
виплат.

Відповідач з постановою суду першої
інстанції не погодився та подав
апеляційну скаргу в якій просить
зазначену постанову скасувати,
прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову відмовити повністю,
посилаючись на порушення норм чинного
законодавства, а саме: судом першої
інстанції не враховано, що відповідач
при обчисленні пенсії діяв на підставі
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(далі- Закон України № 796-ХІІ), постанови
Кабінету Міністрів України № 1210 від
23.11.2011 року "Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Позивач постанову суду першої
інстанції не оскаржив.

Суд апеляційної інстанції на підставі
п.1 ч.1 ст. 197 КАС України розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст. 195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач перебуває на обліку в
Управління Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області, має статус постраждалого
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, що підтверджено копією
посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.10) є
інвалідом другої групи безстроково
відповідно до копії довідки сер. МСЕ №
016115 (а.с.12) та отримує державну пенсію та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю відповідно до Закону України
№ 796-ХІІ.

Задовольняючи позовні вимоги за період
з 29 квітня 2014 року по 02 серпня 2014 року,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на отримання
державної пенсії в розмірі
передбаченому ч.4 ст. 54 та додаткової
пенсії відповідно до ст. 50 Закону
України 796-ХІІ, а відповідач у вказаний
період неправомірно відмовив у
проведенні перерахунку даних пенсій.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
№796-ХІІ.

Статтею 49 Закону України №796-ХІІ
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1,2,3,4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до п. 4 ст. 54 Закону України №
796-ХІІ в усіх випадках розміри пенсій
для інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими: по другій групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України
№796-ХІІ особам, віднесеним до першої
категорії призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірах: інвалідам другої
групи 75% мінімальної пенсії за віком.

При обчисленні державної та додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю,
розмір мінімальної пенсії за віком
розраховується виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". А саме відповідно до ч. 1
ст. 28 Закону, розмір мінімальної пенсії
за віком за наявності у чоловіків 25, а у
жінок 20 років страхового стажу,
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.
Прожитковий мінімум встановлюється
Кабінетом Міністрів України та щороку
затверджується Верховною Радою
України в Законі про Державний бюджет
України на відповідний рік.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України № 796-ХІІ
у разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії визначений
відповідно до ст. 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій.

Позивачу призначена та виплачується
державна пенсія та додаткова пенсія за
шкоду заподіяну здоров'ю на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розміру основної пенсії у відсотковому
відношенні до прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
та розміру додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю. Проте, відповідно
до приписів Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" розмір державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, визначається виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком. А
згідно ч.1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсії
за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсій
позивачеві застосуванню підлягають
ст.ст.50 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а не положення постанови
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011
року № 1210 "Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Таким чином, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
що дії відповідача щодо відмови в
здійсненні позивачу перерахунку та не
виплати пенсії по інвалідності та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю в розмірі, визначеному Законом
№ 796-ХІІ, призвели до порушення прав
позивача, які підлягають захисту в
судовому порядку.

Посилання відповідача у апеляційній
скарзі на норми Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" у
редакції Закону України "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" висновків
суду не спростовують.

Так, Законом України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" п. 6-7
Прикінцевих положень, Кабінету
Міністрів України надано право у 2014
році встановлювати розміри соціальних
виплат в тому числі відповідно до
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
виходячи з наявних фінансових ресурсів
бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Вказана норма набула чинності з 03.08.2014р.
у зв'язку з вступом в законну силу
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" від 31 липня 2014 року N
1622-VII. Оскільки відповідачем
оскаржується судове рішення в частині
задоволення позовних вимог за період з
29 квітня 2014 року по 02 серпня 2014 року, то
норми Закону України "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" від 31 липня 2014 року N
1622-VII до спірних правовідносин не
застосовуються.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області залишити без задоволення.

Постанову Хорольського районного суду
Полтавської області від 04.11.2014р. по
справі № 548/1809/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Любчич Л.В.Судді
Сіренко О.І. Спаскін О.А.