Справа № 2а-5265/11/1370
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року

Справа № 876/6999/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Шавеля Р.М.,

суддів
Запотічного І.І. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання -
Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від відповідачів -
Водолазький І.Д.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційні скарги
Державної митної служби України та
Львівської митниці Міндоходів на
ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 25.06.2014р. про
заміну сторони виконавчого
провадження в адміністративній справі
за позовом ОСОБА_3 до Державної митної
служби України та Львівської митниці
про визнання протиправним та
скасування наказу, поновлення на
публічній службі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 25.06.2014р.
заяву ОСОБА_3 про заміну сторони
виконавчого провадження задоволено;
замінену сторону виконавчого
провадження з виконання виконавчого
листа № 2а-5265/11/1370, виданого Львівським
окружним адміністративним судом
14.05.2014р., а саме боржника - Львівську
митницю на його правонаступника -
Львівську митницю Міністерства
доходів і зборів (а.с.1-2).

Вказану ухвалу суду в апеляційному
порядку оскаржили відповідачі
Державна митна служба України та
Львівська митниця Міндоходів, які
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання щодо заміни сторони
виконавчого провадження, просять
оскаржувану ухвалу суду скасувати та
постановити нову ухвалу, якою
відмовити у задоволенні заяви про
заміну сторони виконавчого
провадження (а.с.31-32, 35-36).

В обґрунтування апеляційних вимог
покликаються на те, що судом
безпідставно не прийнято до уваги
виконання органами казначейства
судових рішень, при цьому останні не є
органами примусового виконання рішень,
які відповідно до Закону України «Про
виконавче провадження» наділені
повноваження на відкриття виконавчого
провадження. Заявником не представлено
жодних доказів про звернення із заявою
до державного виконавця з метою
відкриття виконавчого провадження,
тобто, заявник жодних дій з такою метою
не здійснював. За таких умов вважають,
що заміна сторони виконавчого
провадження проведена без дотримання
вимог процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника відповідачів на
підтримання поданих скарг, перевіривши
матеріали справи та доводи скарг,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційні скарги в межах заявлених
вимог не підлягають до задоволення, з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.264 КАС України у
разі вибуття однієї із сторін
виконавчого провадження за поданням
державного виконавця або за заявою
заінтересованої особи суд може
замінити сторону виконавчого
провадження її правонаступником.

Із змісту наведеної норми слідує,
що заміна сторони виконавчого
провадження є можливою лише у випадку
вибуття однієї із сторін виконавчого
провадження, при цьому під час розгляду
вказаного питання підлягають
дослідженню докази, які підтверджують
факт вибуття сторони виконавчого
провадження, а також підстави для
правонаступництва відповідної особи.

Як встановлено судом першої
інстанції, ухвалою Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено;
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07.03.2012р.
скасовано та залишено в силі постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 17.11.2011р.
(а.с.11-16).

Вказаним рішенням суду першої
інстанції визнано протиправним і
скасовано наказ Державної митної
служби України № 798-к від 18.04.2011р. в
частині припинення перебування на
державній службі в митних органах
ОСОБА_3, поновлено її посаді старшого
інспектора сектору контролю за
правильністю визначення митної
вартості відділу контролю митної
вартості та класифікації товарів
Львівської митниці з 18.04.2011р. та
стягнуто на користь позивача середній
заробіток за час вимушеного прогулу
(а.с.3-10).

На виконання вказаних судових
рішень судом першої інстанції був
виданий виконавчий лист про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу (а.с.21-22), з яким ОСОБА_3
звернулася до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Львівській обл.

Між тим, вказаний орган своїм
листом № 15-08/6147 від 05.06.2014р. повернув
виконавчий лист, оскільки Львівська
митниця не знаходиться на
розрахунково-касовому обслуговуванні
в Головному управлінні Державної
казначейської служби України у
Львівській обл. (а.с.20).

По причині наведеного 17.06.2014р.
ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про
заміну сторони виконавчого
провадження, в якій просила замінити
боржника Львівську митницю на його
правонаступника Львівську митницю
Міністерства доходів і зборів (а.с.18).

Задовольняючи вказану заяву, суд
першої інстанції вірно виходив з того,
що відповідно до постанови КМ України
№ 229 від 20.03.2013р. «Про утворення
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів» боржник по справі -
Львівська митниця реорганізований
шляхом приєднання до новоутвореного
територіального органу Державної
митної служби - Львівської митниці
Міндоходів.

Відповідно до п.3 вказаної
постанови територіальні органи
Міністерства доходів і зборів є
правонаступниками територіальних
органів Державної податкової служби та
Державної митної служби, що
реорганізуються згідно цієї постанови.

Таким чином, Львівська митниця
Міндоходів є правонаступником
Львівської митниці, що не спростовано
представником відповідачів.

Стосовно можливості здійснення у
розглядуваному випадку заміни сторони
виконавчого провадження колегія
суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.3 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про
стягнення коштів з державного органу
звертається до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, у
строки, встановлені Законом України
«Про виконавче провадження», із заявою
про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, документи та
відомості, необхідні для перерахування
коштів, згідно з переліком,
затвердженим КМ України.

Порядок виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників, затверджений постановою
КМ України № 845 від 03.08.2011р., яка
визначає механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.

Отже, чинним законодавством
передбачено окремий порядок виконання
рішень суду про стягнення коштів,
боржником за якими є державний орган,
при цьому підставами для такого
виконання зазначені виконавчі
документи - оформлені в установленому
порядку виконавчі листи судів та
накази господарських судів, видані на
виконання рішень про стягнення коштів,
а також інші документи, визначені
Законом України «Про виконавче
провадження».

Оскільки приписами Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» та постанови КМ
України № 845 від 03.08.2011р. не передбачено
будь-яких особливостей щодо видачі та
оформлення виконавчих документів, тому
в цій частині застосовуються норми
процесуального закону, якими
регламентується порядок видачі
виконавчих документів, виправлення
помилок в них, заміни сторони
виконавчого провадження тощо.

За наведених обставин суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про можливість застосування у
розглядуваному випадку приписів ст.264
КАС України та щодо наявності обставин
для проведення заміни сторони
виконавчого провадження.

Доводи апелянтів в іншій частині на
правомірність винесеної ухвали суду не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.199 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу суду - без змін.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального права, доводи
апеляційних скарг не спростовують
висновків рішення суду, а тому підстав
для скасування ухвали суду колегія
суддів не вбачає і вважає, що
апеляційні скарги на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1
ст.199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Державної митної
служби України та Львівської митниці
Міндоходів на ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від
25.06.2014р. про заміну сторони виконавчого
провадження в адміністративній справі
№ 2а-5265/11/1370 залишити без задоволення, а
згадану ухвалу суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів після
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:

І.І.Запотічний

С.М.Кузьмич