Справа № 757/7364/14-а
Суддя: Підпалий В. В.
Дата ухвалення: 2014-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7364/14-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2014 року
м. Київ

Печерський районний суд міста Києва у
складі:

головуючого судді
Підпалого В.В.,

при секретарі Дідик
М.В.,

розглянувши в порядку скороченого
провадження в м. Києві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до управління
праці та соціальної захисту населення
Печерської районної в м. Києві
державної адміністрації про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту,- Позивач)
звернулась до суду з позовом до
управління праці та соціальної захисту
населення Печерської районної в місті
Києві державної адміністрації (далі по
тексту,- Відповідач) про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії, в якому просить визнати дії
відповідача щодо відмови у здійсненні
перерахунку та виплати позивачу
допомоги по догляду за дітьми до
досягнення ними трирічного віку в
розмірі не менше прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, неправомірними;
визнати бездіяльність відповідача
стосовно відновлення порушених ним її
конституційних прав на отримання
соціального забезпечення у повному
розмірі, який визначено у ст. 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» протиправною; зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок і
донарахувати недоотримані суми до
розміру отриманої мною допомоги по
догляду за дітьми до досягнення ними
трирічного віку, згідно з чинним
законодавством з моменту призначення і
по теперішній час; стягнути з
відповідача на її користь недоплачену
суму допомоги по догляду за дітьми до
досягнення ними трирічного віку;
зобов'язати відповідача надати до
Управління Державного казначейства
Печерського району м. Києва платіжні
доручення, та всі необхідні документи
для здійснення виплати позивачу в
формі готівкового розрахунку
недоплаченої щомісячної грошової
допомоги, по догляду за дітьми до
досягнення ними трирічного віку;
зобов'язати відповідача призначити та
виплачувати позивачу допомогу по
догляду за дітьми до досягнення ними
трирічного віку прожиткового мінімуму
встановленого для працездатних осіб,
відповідно до ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» №2240-111 від 18.01.2001 року;
стягнути з відповідача на користь
позивача судові витрати по справі;
зобов'язати відповідача до негайного
виконання постанови суду; зобов'язати
відповідача подати звіт про виконання
судового рішення та встановити строк
подання зазначеного звіту.

До суду надійшли письмові заперечення
від Відповідача, відповідно до яких
позов Відповідач не визнав, оскільки
Відповідач при здійсненні призначення
та нарахування допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку (надалі,- Допомога), керується
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 № 2811 (далі -
Закон № 2811) та Порядком призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №
1751 (далі - Порядок), а дія Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» від
18.01.2001 № 2240 (далі - Закон № 2240) не
поширюється на Відповідача, оскільки
фінансування згідно Закону № 2240
здійснюється за рахунок коштів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування за рахунок
бюджету Фонду соціального страхування
з тимчасової втрати працездатності, що
формується шляхом сплати страхових
внесків.

Враховуючи наведене та дослідивши
матеріали справи, суд дійшов до
наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. У справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставах, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дій).

Так, Відповідач при здійсненні
призначення та нарахування Допомоги,
керується Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» від
21.11.1992 № 2811 та Порядком призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №
1751.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» від
18.01.2001 № 2240 суб'єктами даного Закону є:
застрахована особа - найманий
працівник, а у випадках, передбачених
цим Законом, також інші особи на
користь яких здійснюється
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням; страхувальник відповідно
до Закону № 2240 - це: роботодавець - для
осіб, зазначених у ч. 1 ст. 6 Закону № 2240;
страховик - Фонд соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності. Тобто до переліку
суб'єктів, Відповідач - орган
соціального захисту населення не
входить.

Ст. 20 Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14.01.1998 року №
16/98 визначено, що страхові фонди беруть
на себе зобов'язання щодо надання
застрахованим особам матеріального
забезпечення (Допомоги) і соціальних
послуг при настанні страхових
випадків.

Зокрема, Законом № 2240 визначено (в
преамбулі), що матеріальне
забезпечення та соціальні послуги, що
надаються за даним Законом, є окремим
видом загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян, що здійснюється Фондом
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, що формується
шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним
органом, громадянами, а також за
рахунок інших джерел, передбачених цим
Законом.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону №
2240 загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, передбачає матеріальне
забезпечення громадян, у тому числі й у
зв'язку з втратою заробітної плати
(доходу) внаслідок тимчасової втрати
працездатності (включаючи догляд за
хворою дитиною, дитиною-інвалідом,
хворим членом сім'ї), вагітності та
пологів, догляду за малолітньою
дитиною, часткову компенсацію витрат,
пов'язаних із народженням дитини, а
також надання соціальних послуг за
рахунок бюджету Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, що формується шляхом
сплати страхових внесків власником або
уповноваженим ним органом,
громадянами, а також за рахунок інших
джерел, передбачених цим Законом.

Тобто, фінансування згідно Закону № 2240
здійснюється за рахунок коштів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Кошти загальнообов'язкового
державного соціального страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням,
не включаються до Державного бюджету
України, не підлягають вилученню та
використовуються тільки за цільовим
призначенням, й відповідно до ст. 19
Закону № 2240 у разі їх невикористання в
поточному році вони переходять на
наступний фінансовий рік.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону №
2811 та п. 24 Порядку, покриття витрат на
виплату державної допомоги сім'ям з
дітьми здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України у вигляді
субвенцій до місцевих бюджетів.

Таким чином, фінансування всіх
державної допомоги, які призначає
Відповідач відповідно до Закону № 2811,
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України у вигляді
субвенцій до місцевих бюджетів.

Ст. 43 Закону № 2240 встановлено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється працівником
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності.

Згідно ст. 15 Закону № 2811 та п. 22 Порядку
Допомога виплачується у розмірі, що
дорівнює різниці між: з 01.01.2008 року - 50
відсотками, з 01.01.2009 року - 75 відсотками,
з 01.01.2010 року - 100 відсотками
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
передні шість місяців, але не менше як
130 гривень, у відповідності з Законом
України «Про Державний бюджет
України», в якому визначено розмір
прожиткового мінімуму.

Таким чином, сам розмір Допомоги вже
встановлений Законом № 2811.

Для призначення допомоги у розмірі, що
перевищує мінімальний, подається в
установленому порядку довідка про
склад сім'ї та декларація про доходи та
майновий стан.

Відповідач у своїх запереченнях
зазначив, що при зверненні Позивача за
призначенням допомоги зазначені
документи не надавались.

Позивач доказів того, що він надав
Відповідачу необхідні документи, які
дають підстави для призначення
допомоги у розмірі, що перевищує
мінімальний, суду не надав.

Крім того, відповідно до ст. 50 Закону №
2240 матеріальне забезпечення та
соціальні послуги за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, застрахованим особам,
зазначеним у частині першій статті 6
цього Закону, призначаються та
надаються за основним місцем роботи за
рахунок сплачених застрахованими
особами страхових внесків.

Відповідно до ст. 25 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
14.01.98 №16/98 призначення матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг здійснюється на підставі
відомостей, що містяться в системі
персоніфікованого обліку відомостей
про застрахованих осіб Державного
реєстру загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», Державний
реєстр загальнообов'язкового
державного соціального страхування -
організаційно-технічна система,
призначена для накопичення, зберігання
та використання інформації про збір та
ведення обліку єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, його платників
та застрахованих осіб, що складається з
реєстру страхувальників та реєстру
застрахованих осіб.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначено, що
реєстр застрахованих осіб формує та
веде Пенсійний фонд, користувачами
цього реєстру є органи доходів і зборів
та фонди загальнообов'язкового
соціального страхування.

Відповідно до ст. 5 Закону 2811, всі види
державної допомоги сім'ям з дітьми,
крім допомоги у зв'язку з вагітністю та
пологами жінкам, зазначеним у частині
другій статті 4 цього Закону,
призначають органи соціального
захисту населення за місцем проживання
батьків (усиновлювачів, опікуна,
піклувальника).

Згідно п. 47 Порядку, на кожного
одержувача державної допомоги сім'ям з
дітьми органом праці та соціального
захисту населення ведеться особова
справа, в якій зберігаються документи,
на підставі яких призначена допомога.

Відповідно до п. 20 Порядку для
одержання допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку працюючими особами надається
копія витягу з наказу роботодавця про
надання відпустки.

Згідно даних Відповідача Позивач, як
працююча особа, при зверненні до
Відповідача за призначенням Допомоги,
надав копію наказу про надання
відпустки, й відповідно до якого
Позивач перебуває на обліку, як
працююча особа, яка отримує допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Звертаємо увагу, статус застрахованої
особи в системі соціального
обов'язкового державного страхування
та наявність страхового свідоцтва не
впливає на призначення Управлінням
Допомоги відповідно до Закону 2811.
оскільки даний Закон є загальним -

Таким чином, Відповідач при призначені
та нарахуванні Позивачу Допомоги діяв
відповідно до чинного законодавства
України.

Відповідно до ст. 71 ч. 1 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 КАС України.

Разом з тим, відповідно до ст. 11 ч. 2 КАС
України cуд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України
«Про звернення громадян» від 02.10.1996 №
393/96-ВР, якщо питання, порушені в
одержаному органом державної влади,
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності, об'єднаннями громадян або
посадовими особами зверненні, не
входять до їх повноважень, воно в
термін не більше п'яти днів
пересилається ними за належністю
відповідному органу чи посадовій
особі, про що повідомляється
громадянину, який подав звернення. У
разі якщо звернення не містить даних,
необхідних для прийняття
обґрунтованого рішення органом чи
посадовою особою, воно в той же термін
повертається громадянину з
відповідними роз'ясненнями, вимоги
якої Відповідачем - управлінням праці
та соціальної захисту населення
Печерської районної в місті Києві
державної адміністрації не виконано,
що свідчить про протиправну його
бездіяльність.

На підставі викладеного та керуючись
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року,
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» від
18.01.2001 року, ст. 7 Закону України «Про
звернення громадян» від 02.10.1996 року,
Порядком призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751
та ст.ст. 2, 9, 69-71, 89, 94, 97, 183-2 КАС України,
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до
управління праці та соціальної захисту
населення Печерської районної в місті
Києві державної адміністрації про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -
задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління
праці та соціальної захисту населення
Печерської районної в місті Києві
державної адміністрації в частині не
направлення до Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності заяви ОСОБА_1 про
відмову здійснення перерахунку
нарахованих сум допомоги по догляду за
дітьми до досягнення ними трирічного
віку у відповідності із Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» від 18.01.2001 року
та здійснення необхідних доплат
протиправною.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1
до управління праці та соціальної
захисту населення Печерської районної
в місті Києві державної адміністрації
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня отримання її копії до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Печерський районний суд м. Києва.

Суддя
В.В. Підпалий