Справа № 760/17319/14-а
Суддя: Бобровник О. В.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-714-14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28. 11. 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва

у складі : головуючого судді
Бобровник О.В.

при секретарі
Мурга Н. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в м. Києві, справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Відділу Державної автомобільної
інспекції РУ ГУ МВС України в м. Києві -
про скасування постанови про
притягнення до адміністративного
правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із
адміністративним позовом до Відділу
Державної автомобільної інспекції РУ
ГУ МВС України в м. Києві - про
скасування постанови про притягнення
до адміністративного правопорушення.

Позивач при зверненні до суду мотивує
свої вимоги тим, що 18. 07. 2014 року він
отримав поштою постанову державного
виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м.
Києва про відкриття виконавчого
провадження від 08. 07. 2014 року.

Згідно зазначеної постанови
державного виконавця позивач дізнався,
що з нього підлягає стягненню
подвійний розмір штрафу у сумі 510 грн.,
який був накладений постановою № 132104
ВДАІ Солом'янського РУ ГУ МВС України в
м. Києві, яка видана 28. 05. 2014 року.

Позивач зазначає, що йому достовірно
невідомо з яких причин його було
притягнуто до адміністративної
відповідальності, проте позивач
припускає, що Постанову №132104 від 28.05.2014
року було прийнято на підставі
протоколу про адміністративне
правопорушення від 23.05.2014 року.

Також позивач зазначає, що протокол про
адміністративне правопорушення від
23.05.2014 року не відповідає вимогам ст. 256
КУаП, так як в протоколі невірно
визначено порушення Правил дорожнього
руху.

Відповідно до змісту протоколу про
адміністративне правопорушення від
23.05.2014 року вказано, що особа яка
притягається до адміністративної
відповідальності порушила п.2.2. д 1
Правил дорожнього руху.

Таким чином, відповідно до протоколу
про адміністративне правопорушення
від 23.05.2014 року не можливо встановити
змісту порушення, яке було здійснено
позивачем, оскільки п. 2.2. Правил
дорожнього руху не містить підпункту
д.1.

Зокрема, вказане в протоколі про
адміністративне правопорушення від
23.05.2014 року порушення не відповідає
сутті порушення здійсненного
позивачем та сутті пояснень наданих
позивачем в протоколі.

В зв'язку із зазначеним позивач просив
суд скасувати постанову про
притягнення до адміністративного
правопорушення №132104 виданої 28.05.2014
року Відділом ДАІ Солом'янського РУГУ
МВС України в м. Києві та закрити
справу про притягнення ОСОБА_1 до

адміністративної відповідальності.

Позивач в судовому засіданні
адміністративний позов підтримав в
повному обсязі та просив суд про
задоволення позову.

Представник ВДАІ РУ ГУ МВС України в м.
Києві в судовому засіданні проти
задоволення позову заперечував
посилаючись на те, що 23.05.2014 відносно
гр.ОСОБА_1, інспектором ДПС 2 взводу 1
батальйону полку ДПС ДАІ ГУМВС України
в м. Києві старшим сержантом міліції
Петяком О.В., на підставі ст.ст.254, 255 та 256
КУпАП, за порушення вимог п.33-2.2 ПДР
(Дорожні знаки - «Проїзд без зупинки
заборонено»), відповідальність за яке
передбачено ст. 122 ч.1 КУпАП, було
складено протокол про адміністративне
правопорушення АВ2№ 791412. В подальшому,
інспектор Петяк О.В., розглянув справу
про адміністративні правопорушення і
виніс постанову про притягнення гр.
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності, наклавши відносно
нього адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.
Представник відповідача посилаючись
на те, що позивачем не було наведено
жодних доказів, які б спростовували
його вину в скоєному ним
правопорушенні, просив суд відмовити в
задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, об'єктивно оцінивши докази, які
містяться в справі, приходить до
наступного.

Судом встановлено, що 23.05.2014 відносно
гр. ОСОБА_1, інспектором ДПС 2 взводу 1
батальйону полку ДПС ДАІ ГУМВС України
в м. Києві старшим сержантом міліції
Петяком О.В., на підставі ст.ст.254, 255 та 256
КУпАП, за порушення вимог п.33-2.2 ПДР
(Дорожні знаки - «Проїзд без зупинки
заборонено»), відповідальність за яке
передбачено ст. 122 ч.1 КУпАП, було
складено протокол про адміністративне
правопорушення АВ2№ 791412 (а.с. 8).

Також встановлено, що на підставі ст.ст.
222, 276, 280, 283 КУпАП, інспектор Петяк О.В.
керуючись ст.ст. 33 та 36 КУпАП, розглянув
справу про адміністративні
правопорушення і виніс постанову про
притягнення гр. ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності,
наклавши відносно нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255 гривень.

Вбачається, що в подальшому,
адміністративні матеріали відносно гр.
ОСОБА_1 були передані до ВДАІ з
обслуговування Солом'янського району
ГУМВС України в місті Києві, за місцем
реєстрації правопорушника, на
зберігання, а постанова по справі про
адміністративне правопорушення
відносно гр.ОСОБА_1 була направлена до
ВДВС Солом'янського РУЮ в м.Києві, з
метою примусового виконання органами
державної виконавчої служби на
підставі ч.2 ст.308 КупАП.

08.07.2014 року старшим державним
виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ в
м.Києві Кравцовою О.С. була винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження, копія якої, 11.07.2014 була
направлена на адресу гр.ОСОБА_1

Позивач при зверненні до суду
посилався на те, що про існування
постанови про притягнення його до
адміністративної відповідальності,
він дізнався лише тоді, коли 18. 07. 2014
року отримав поштою постанову
державного виконавця ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києва про
відкриття виконавчого провадження від
08. 07. 2014 року. Позивач зазначав, що йому
достовірно невідомо з яких причин його
було притягнуто до адміністративної
відповідальності, проте позивач
припускає, що Постанову №132104 від 28.05.2014
року було прийнято на підставі
протоколу про адміністративне
правопорушення від 23.05.2014 року. Також
позивач зазначав, що протокол про
адміністративне правопорушення від
23.05.2014 року не відповідає вимогам ст. 256
КУаП, так як в протоколі невірно
визначено порушення Правил дорожнього
руху, оскільки відповідно до змісту
протоколу про адміністративне
правопорушення від 23.05.2014 року вказано,
що особа яка притягається до
адміністративної відповідальності
порушила п.2.2. д 1 Правил дорожнього
руху. Таким чином, відповідно до
протоколу про адміністративне
правопорушення від 23.05.2014 року не
можливо встановити змісту порушення,
яке було здійснено позивачем, оскільки
п. 2.2. Правил дорожнього руху не містить
підпункту д.1. Також позивач зазначав,
що в протоколі про адміністративне
правопорушення від 23.05.2014 року
порушення не відповідає сутті
порушення здійсненного позивачем та
сутті пояснень наданих позивачем в
протоколі. В зв'язку із зазначеним
позивач просив суд про задоволення
позову, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ
про правопорушення, передбачені ч.1
ст.122 цього Кодексу, покладено на органи
внутрішніх справ (міліцію).

Згідно ст. 254 КпАП України, про вчинення
адміністративного правопорушення
складається протокол уповноваженими
на те посадовою особою або
представником громадської організації
чи органу громадської самодіяльності.

Встановлено, що 23. 05. 2014 року, виявивши
діяння позивача, які містили ознаки
адміністративного правопорушення,
інспектор ДПС 2 взводу 1 батальйону
полку ДПС ДАІ ГУМВС України в м. Києві
старший сержант міліції Петяк О.В.,
склав протокол про адміністративне
правопорушення, надавши можливість
правопорушнику дати свої пояснення по
суті встановленого протоколом.

В подальшому,на підставі ст.ст. 222, 276, 280,
283 КУпАП, інспектор Петяк О.В. керуючись
ст.ст. 33 та 36 КУпАП, розглянув справу про
адміністративні правопорушення і
виніс постанову про притягнення гр.
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності, наклавши відносно
нього адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Стаття 252 КпАП України передбачає, що
орган (посадова особа) оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

Таким чином, посилання позивача на
фактичну відсутність доказів скоєного
ним правопорушення є надуманими та
необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що на підставі складеного протоколу
про адміністративне правопорушення та
пояснень особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності
інспектором ВДАІ було повно досліджені
обставини справи, і таких доказів
достатньо було для вирішення справи по
суті.

Відповідно до ст. 283 КпАП України,
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, орган
(посадова особа) виносить постанову по
справі.

Постанова повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення,
оскільки вона винесена уповноваженою
особою, яка мала право застосувати
адміністративне стягнення, достатніх
доказів, які мали спростувати факт
наявності адміністративного
правопорушення та обставин, що
виключають адміністративну
відповідальність, позивачем в межах
розгляду даної справи надано не було, а
судом таких обставин не встановлено.

Таким чином, при винесенні постанови
від 28. 05. 2014 року посадова особа
інспектор ВДАІ діяв законно та в межах
своїх повноважень, у зв'язку з чим позов
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 122, 251, 268, 283, 288 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, статтями 2, 4, 7, 17, 69, 86, 94,
158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов залишити без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: