Справа № 686/20184/14-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/20184/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Салоїд Н.М.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

09 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 13 жовтня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити переррахунок та виплату
пенсії ,

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в м.
Хмельницькому, в якому просив визнати
дії відповідача щодо невиплати йому
пенсії у розмірі відповідно до ст.ст. 50,
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" з 19.04.2014 року протиправними;
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату пенсії
відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі
не нижчому 6-ти мінімальних пенсій за
віком та у розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком з 19.04.2014 року

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 13 жовтня 2014 року позов
задоволено частково: визнано дії
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому щодо відмови в
перерахунку пенсії позивачу
відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи";
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Хмельницькому
провести перерахунок та виплату пенсії
ОСОБА_2 на підставі ст. ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі
не нижче шести мінімальних пенсій за
віком та додаткову пенсію за шкоду у
розмірі не нижче 50% мінімальної пенсії
за віком з 19.04.2014 року по 02.08.2014 року.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить його скасувати та
постановити нову ухвалу про відмову в
задоволені позову. В апеляційній
скарзі апелянт посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування всіх обставин
справи, що призвело до неправильного її
вирішення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, колегія суддів визнала за
можливе розглянути апеляційну скаргу
на рішення у справі в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а ухвалу суду
першої інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, та підтверджено
матеріалами справи, що позивач є
інвалідом 3 групи і віднесений до 1-ї
категорії осіб, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
що підтверджується посвідченням.

Позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому та отримує додаткову
пенсію, за шкоду заподіяну здоров'ю та
державну пенсію, передбачену статтями
50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", однак у менших розмірах
ніж передбачено Законом.

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" № 796-ХІІ передбачено, що
пенсії особам віднесеним до категорії
1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 Закону
№ 796-ХІІ, яка визначає підстави та умови
призначення державних пенсій особам,
віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з
втратою годувальника, в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по 3
групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 цього Закону
інвалідам 3 групи віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяна
здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної
пенсії з віком. Виплата додаткової
пенсії відповідно до статті 53
зазначеного Закону здійснюється
повністю незалежно від заробітку,
пенсії чи іншого доходу.

Проте, частиною 4 статті 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України.

У свою чергу, на виконання вказаного
положення статті 54 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" Кабінетом
Міністрів України 23.11.2011 року прийнято
постанову "Про підвищення рівня
пенсійного забезпечення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" № 1210. У відповідності до
вказаної постанови КМ України,
позивачу провадиться нарахування і
виплата основної та додаткової пенсій.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами, колегія суддів суду
апеляційної інстанції зазначає
наступне.

Положення пункту 28 розділу II Закону
України „Про державний бюджет на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" №107-VI, яким
були внесені зміни до статті 50 та
статті 54 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи", і які обмежували права
інвалідів 3 групи, віднесених до
категорії 1 потерпілих від
Чорнобильської катастрофи щодо
призначення щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком та призначення державної
пенсії інвалідам, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою по 3 групі інвалідності в
розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій
за віком, Рішенням Конституційного
суду України у справі №10-рп/2008 від
22.05.2008 року, визнано неконституційними.

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України, закони, інші
правові акти або їхні окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність із дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Таким чином, вище наведені положення
частини 4 статті 54 та статті 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи" є чинними у
редакції до внесення змін до них
Законом України "Про державний бюджет
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України".

На даний час Закони України "Про
державний бюджет України на 2011 рік"; Про
державний бюджет України на 2012 рік" та
Про державний бюджет України на 2013
рік"втратили чинність.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (пункт
1 Прикінцевих положень Закону) такі
обмеження не встановлені.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2014
року є чинними і підлягають
застосуванню: частина 4 статті 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи", в редакції,
відповідно до якої державна пенсія для
інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою по 3 групі
інвалідності не може бути нижчою 6
мінімальних пенсій за віком та статті 50
цього Закону України, в редакції,
відповідно до якої інвалідам 3 групи,
віднесеним до категорії 1 потерпілих
від Чорнобильської катастрофи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права і прийшов до
обґрунтованого висновку про часткове
задоволення позовних вимог, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та
статті 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду
першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 13 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Залімський І. Г.

Судді
Сушко О.О.

Смілянець Е. С.