Справа № 275/944/14-а
Суддя: Грищенко М. В.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 грудня 2014 року
смт. Брусилів

Брусилівський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого - судді
Грищенко М. В.,

при секретарі - Дубчак Н.В.,
Довгаленко О.І.,

за участі: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача -
ОСОБА_2,

представника відповідача -
Луценко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Брусилів Житомирської
області адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Яструбеньківської
сільської ради Брусилівського району
Житомирської області про визнання
рішення сесії сільської ради
протиправним, скасування рішення
сільської ради, зобов'язання вчинити
дії,

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Яструбеньківської
сільської ради Брусилівського району
Житомирської області про визнання
рішення сесії сільської ради
протиправним та його скасування,
зобов'язання розглянути заяву на сесії
сільської ради. В обґрунтування
позову зазначила, що в червні 2014 року з
письмовою заявою звернулася до сесії
Яструбеньківської сільської ради
Брусилівського району Житомирської
області, в якій просила передати їй у
власність земельну ділянку розміром
0,24га для ведення особистого
селянського господарства, яка
розташована за адресою АДРЕСА_1
Брусилівського району Житомирської
області. Відповідно до рішення від 26
вересня 2014 року 37 сесії 6 скликання
Яструбеньківської сільської ради
Брусилівського району Житомирської
області їй відмовлено у безоплатній
передачі у власність земельної ділянки
по АДРЕСА_1 для ведення особистого
селянського господарства по причині
того, що дана земельна ділянка
перебуває у приватній власності
відповідно до державного акту на право
власності серія ЖТ-23 №001643, виданого 09
грудня 1999 року на підставі рішення
виконкому Яструбеньківської сільської
ради № 44 від 20.10.1993 року.

Позивач вважає, що рішення від 26
вересня 2014 року 37 сесії 6 скликання
Яструбеньківської сільської ради
Брусилівського району Житомирської
області є протиправним, оскільки
відповідно до державного акту на право
власності серія ЖТ-23 №001643 виданого 09
грудня 1999 року ОСОБА_5, незрозуміло
місце розташування земельних ділянок,
а саме за якою адресою розташовані
зазначені у вказаному державному акті
земельні ділянки.

Посилаючись на ст.ст.116, 118, 154 Земельного
кодексу України, ст.ст.2, 6, 11, 17, 104-106 КАС
України позивач просить визнати
рішення від 26 вересня 2014 року 37 сесії 6
скликання Яструбеньківської сільської
ради Брусилівського району
Житомирської області протиправним та
скасувати його, зобов'язати сесію
Яструбеньківської сільської ради
Брусилівського району Житомирської
області розглянути її заяву відповідно
до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримала повністю, додатково
пояснила, що вона претендує на ту
земельну ділянку, на яку, як вона
вважає, був незаконно виданий
державний акт ОСОБА_6 Вона хоче, щоб
ОСОБА_6 надали іншу земельну ділянку, а
їй надали земельну ділянку, яка
знаходиться у власності ОСОБА_6

В судовому засіданні
представник позивача ОСОБА_2 позовні
вимоги підтримав повністю з підстав,
зазначених в позовній заяві, просив
задовольнити.

Представник відповідача
Яструбеньківської сільської ради
Брусилівського району Житомирської
області сільський голова Луценко Н.І.
позов не визнала, підтримала письмові
заперечення, в яких зазначила, що
земельна ділянка, на яку претендує
заявник, межує безпосередньо з
земельними ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_7,
належала ОСОБА_5 (нині померлій) на
правах власника. Сесія сільської ради
керувалася тим, що відповідно до ЗК
України передача земельних діялнок у
власність для ведення особистого
селянського господарства проводиться
за заявами осіб місцевими радами з
земель запасу сільської ради, а
земельна діялнка, яка перебуває у
власності чи користуванні інших осіб,
тільки після вилучення (викупу) у
встановленому законом порядку.

Представник відповідача додатково
пояснила, що на даний час земельна
ділянка, на яку претендує позивачка,
належить ОСОБА_6, яка успадкувала
вказану земельну ділянку після смерті
ОСОБА_5 Вільних земельних ділянок по
АДРЕСА_1 в с.Дубрівка Брусилівського
району Житомирської області немає.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши та
оцінивши надані докази, приходить до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню повністю.

Згідно із частиною 1 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завдання адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
відповідно до вимог частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законодавством
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийнятті рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішені справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, орган місцевого самоврядування,
їхні посадові і службові особи
зобов'язані діяти лише на підставі,
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України, та принципом рівності усіх
учасників адміністративного процесу
перед законом і судом, відповідно до
якого усі учасники адміністративного
процесу є рівними перед законом і
судом.

Згідно із частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачені
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особі зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачено Конституцією та
Законами України.

Згідно зі статтями 24, 59 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" органи місцевого
самоврядування та їх посадові особи
діють лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачені
Конституцією України і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією України та
законами України, актами Президента
України, Кабінету Міністрів України.

Рада в межах своїх повноважень
приймає нормативні та інші акти у формі
рішень.

Відповідно дог п."б" ч.1 ст.81, ст.ст.116,
118, 121 ЗК України громадяни України
набувають право власності на земельні
ділянки на підставі безоплатної
передачі із земель державної і
комунальної власності в межах норм,
визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

В частині 7 цієї статті вказано, що
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян суб'єктами
господарювання, що є виконавцями робіт
із землеустрою згідно із законом, у
строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня
реєстрації клопотання Верховна Рада
Автономної Республіки Крим, Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, не надав
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або мотивовану відмову у його
наданні, то особа, зацікавлена в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності, у місячний
строк з дня закінчення зазначеного
строку має право замовити розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки без надання такого
дозволу, про що письмово повідомляє
Верховну Раду Автономної Республіки
Крим, Раду міністрів Автономної
Республіки Крим, відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування. До письмового
повідомлення додається договір на
виконання робіт із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

Частиною першою статті 122 ЗК України
передбачено, що сільські, селищні,
міські ради передають земельні ділянки
у власність або у користування із
земель комунальної власності
відповідних територіальних громад для
всіх потреб.

За змістом оскаржуваного рішення
Яструбеньківської сільської ради
Брусилівського району від 26 вересня 2014
року ОСОБА_1 відмовлено у безоплатній
передачі у власність земельної ділянки
по АДРЕСА_1 в с.Дубрівка для ведення
особистого селянського господарства
по причині того, що дана земельна
ділянка перебуває у приватній
власності відповідно до державного
акту на право вланості серія ЖТ-23 №001643,
виданого 09 грудня 1999 року на підставі
рішення виконкому Яструбеньківської
сільської ради №46 від 20.10.1993 року.

Дослідженими у судовому засіданні
витягом з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності, копією свідоцтва про
право на спадщину за законом від 25
січня 2008 року, викопіюванням з
кадастрового плану підтверджується,
що на земельні ділянки, які були
власністю ОСОБА_5 відповідно до
державного акту на право вланості
серія ЖТ-23 №001643, було видане свідоцтво
про право на спадщину за законом
ОСОБА_9, яка провела державну
реєстрацію права власності на
успадковані земельні ділянки, зокрема,
на земельну ділянку площею 0,198га за
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства,
яка розташована по АДРЕСА_1
Брусилівського району і межує із
земельною ділянкою, яка є власністю
ОСОБА_1

Згідно з рішенням Брусилівського
місцевого суду Житомирської області
від 30 січня 2002 року у позові ОСОБА_1 до
ОСОБА_5, Яструбеньківської сільської
ради про визнання недійсним державного
акта на право приватної власності на
землю, який був виданий ОСОБА_5, було
відмовлено.

Оскільки вилучення та припинення
права користування або права власності
на земельну ділянку чи її частину за
відсутності на це згоди
землекористувача або власника може
здійснюватися виключно в судовому
порядку, а сільські, селищні, міські
ради наділені повноваженнями щодо
передачі земельних ділянок у власність
або у користування лише із земель
комунальної власності, тому оспорюване
рішення Яструбеньківської сільської
ради Брусилівського району від 26
вересня 2014 року є законним як таке, що
прийняте органом місцевого
самоврядування на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

За таких встановлених судом
обставин відсутні підстави для
задоволення позову.

Відповідно до ст.94 КАС України
здйснені позивачем судові витрати
відшкодуванню не підлягають.
Відповідачем документально не
підтверджені здійснені судові витрати,
відшкодування яких може бути
присуджене з позивача

.

Враховуючи викладене, на
підставі ст.19 Конституції України,
ст.ст.24, 59 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", ст.ст.116, 118, 122
ЗК України, керуючись ст.ст.7-12, 71, 94, 159-163
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Яструбеньківської сільської ради
Брусилівського району Житомирської
області про визнання рішення сільської
ради протиправним, скасування рішення
сільської ради, зобов'язання вчинити
дії відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Брусилівський районний суд
Житомирської області протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
проголошення судом вступної та
резолютивної частин рішення, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Суддя
Грищенко М. В.