Справа № 442/7728/14-а
Суддя: Івасівка А. П.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/7728/14-а
Провадження № 2-а/442/246/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Грабар Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Дрогобич
адміністративну справу за позовом
Громадської організації «Дрогобицький
Майдан», ОСОБА_1, ОСОБА_2 до міського
голови м. Дрогобича Львівської області
ОСОБА_3, третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_4 про
визнання дій протиправними, визнання
протиправною довіреності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом
до відповідача, в якому просять визнати
дії ОСОБА_3 щодо видачі (підписання)
останнім 09 вересня 2014 року, від імені
міського голови м. Дрогобич Львівської
області неправомірними, довіреність
ОСОБА_4; визнавши таку довіреність
також протиправною.

В обґрунтування позову покликаються на
те, що 09 вересня 2014 року ОСОБА_3 від
імені міського голови було видано
довіреність, відповідно до якої -
міський голова ОСОБА_3 уповноважує
начальника юридичного відділу
виконавчого комітету Дрогобицької
міської ради ОСОБА_4 представляти
інтереси міської ради у всіх судах всіх
інстанцій, адміністративних,
правоохоронних, контролюючих
організаціях з усіма правами та
обов»язками, а саме знайомитись з
матеріалами справи, заявляти
клопотання та відводи, давати усні та
письмові пояснення, доводи та
заперечення, подавати докази, брати
участь у дослідженні доказів,
висловлювати думку з питань, які
виникають під час розгляду справи,
задавати запитання перекладачам,
подавати заперечення проти клопотання,
доводів та міркувань інших осіб,
знайомитись з технічним записом та
журналом судового засідання і подавати
письмові зауваження до них, робити з
матеріалів справи виписки, знімати
копії з матеріалів справи, одержувати
копії судових рішень, подавати позови,
відмовлятись повністю або частково від
позовних вимог, визнавати позов,
змінювати предмет позову, укладати
мирові угоди, оскаржувати судові
рішення в апеляційному та касаційному
порядку, користуватись іншими
процесуальними правами, наданими
законом позивачу, відповідачу та
третій особі. ОСОБА_4 надаються права
від імені міського голови підписувати
заяви, документи, отримувати та
подавати документи та вчиняти інші дії,
необхідні для належного виконання цієї
довіреності. Довіреність видана без
права передоручення іншим особам та
дійсна до 31.12.2014 року». Вважають, що
оскаржуване розпорядження видане
відповідачем не умежах своїх
повноважень, а тому його дії щодо
видачі вказаної довіреності та сама
довіреність є протиправними. Так,
постановою Дрогобицького
міськрайонного суду від 05.08.2014 року -
визнано протиправним та скасовано
рішення Дрогобицької міської ради
Львівської області від 28.02.2014 року №1283
«Про задоволення заяви міського голови
ОСОБА_3 щодо звільнення із займаної
посади» та п.1.1. п.1 рішення Дрогобицької
міської ради від 28.02.2014 року №1286 «Про
внесення змін та доповнень в рішення
міської ради від 19.11.2010 року №21 від
19.11.2010 року №21 «Про кількісний та
персональний склад виконавчого
комітету Дрогобицької міської ради».
Дана постанова не уповноважила ОСОБА_3
виносити розпорядження «Про вихід на
роботу». Більше того, така була
оскаржена і не набрала законної сили.
Таким чином, відповідач не мав жодного
права видавати (підписувати ) будь-які
довіреності від імені міського голови
на бланках виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради.

Крім цього, рішення Дрогобицької
міської ради від 25.02.2014 року самою
Дрогобицькою міською радою не
скасовувалось, зміни до такого не
вносились, у судовому порядку таке не
визнавалось нечинним.

Так, 26.08.2014 року міським головою м.
Дрогобича ОСОБА_3 було видано
розпорядження «Про вихід на роботу»
№328-р, відповідно до якого він, зокрема
приступив до виконання обов'язків. Таке
розпор»ядження оскаржене до
Дробицького міськрайонного суд, тому
вважають його незаконним. Станом на
момент підписання такої довіреності
йому було відомо про відкриття
провадження у такій справі. Тому
припускають, що ОСОБА_3 привласнив собі
повноваження, незаконно підписавши
окаржувану довіреність.

Більше того, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не мають
права посвідчувати довіреність.
Оскаржувана довіреність навіть не
засвідчена будь-якою печаткою.

Представник позивача ГО «Дрогобицький
майдан» в судове засідання не зявився,
подавши письмові додаткові пояснення,
в яких зокрема крім наведеного в позові
вказав, що ОСОБА_3 не звертався до
Дрогобицького міськрайонного суду із
заявою про видачу виконавчого листа у
справі №442/1998/14-а, про негайне
поновлення ОСОБА_3 на посаді міського
голови в м. Дрогобич. Поряд з цим,
відповідний виконавчий лист,
оформлений до вимог ст. 259 КАС України
та ст. 18 Закону України «Про виконавче
провадження» не видавався і не був
предявлений до виконання.

Так постанова суду, в частині негайного
поновлення ОСОБА_3 на посаді міського
голови та стягнення з Дрогобицької
міської ради на користь ОСОБА_3 суми
компенсації середнього заробітку з час
вимушеного прогулу за один місяць у
рамках закону не виконана.

Крім цього, постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 17.11.2014 року скасована постанова
Дрогобицького міськрайонного суду від
05.08.2014 року у справі №442/1998/14-а і ОСОБА_3
відмовлено у задоволенні його позову
про поновлення на посаді міського
голови м. Дрогобич.

Таким, чином винісши розпорядження
№328-р «Про вихід на роботу» ОСОБА_3
привласнив собі повноваження
державного виконавця щодо проведення
примусового виконання рішення суду.

Правовідносини, що виникли в процесі
видачі та підписання відповідачем
розпоряджень від імені міського голови
м. Дрогобич засновані на принципі
юридичної визначеності, беручи до
уваги позицію Європейського суду у
справі Yvonne van Duyn v. Home Office ( Case 41|74 van Duyn v.
Home Office), який полягає у тому, що
зацікавлені особи повинні мати змогу
покладатися на зобов»язання, взяті
державою, навіть якщо такі
зобов»язання містяться у
законодавчому акті, який загалом не має
автоматичної прямої дії.

Поряд з цим, в таких поясненнях, просять
про задоволення позовних вимог, а
розгляд справи проводити у їхній
відсутності.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні
вимоги підтримали з підстав,
викладених у позові, який просили
задоволити.

Представник відповідача та третя особа
одночасно ОСОБА_4 ( будучи допитаним в
якості свідка як третя особа) позов
заперечив, просив у такому відмовити.
Дав суду пояснення про те, що міський
голова видав оскаржувану довіреність
як керівник та відповідно норм ЦК
України, ст.ст. 38 та 71 Закону України
«Про місцеве самоврядування». 26.08.2014
року ОСОБА_3 приступив до виконання
обов»язків міського голови на підставі
постанови суду, яка в цій частині
підлягала до негайного виконання. Така
постанова була виконана у
добровільному порядку.

Перевіривши письмові докази по справі,
суд вважає, що позов в позові слід
відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними
владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи місцевого самоврядування,
їхні посадові і службові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Як вбачається з ч. 2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Згідно ч. 1 ст. 70 КАС України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмету доказування.

Матеріалами справи встановлено, що
постановою Дрогобицького
міськрайонного суду від 05.08.2014 року -
визнано протиправним та скасовано
рішення Дрогобицької міської ради
Львівської області від 28.02.2014 року №1283
«Про задоволення заяви міського голови
ОСОБА_3 щодо звільнення із займаної
посади» та п.1.1. п.1 рішення Дрогобицької
міської ради від 28.02.2014 року №1286 «Про
внесення змін та доповнень в рішення
міської ради від 19.11.2010 року №21 від
19.11.2010 року №21 «Про кількісний та
персональний склад виконавчого
комітету Дрогобицької міської ради».
Постанову, зокрема в частині
поновлення на роботі ОСОБА_3 допущено
до негайного виконання.

При цьому суд зазначає, що згідно вимог
ст. 256 КАС України, негайно виконуються
постанови суду, зокрема, про
присудження виплати заробітної плати,
іншого грошового утримання у
відносинах публічної служби - у межах
суми стягнення за один місяць та
поновлення на посаді у відносинах
публічної служби. Ухвала суду за
результатами розгляду заяви про
звернення постанови до негайного
виконання набирає законної сили з
моменту проголошення, однак її може
бути оскаржено у загальному порядку.

З огляду на те, що постанова
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 05.08.2014 року по
справі №442/1998/14-а, була допущена до
негайного виконання, зокрема в
частинні поновленя ОСОБА_3 на посаді
міського голови, суд приходить до
висновку про обов'язок негайного
вжиття дій щодо поновлення його на
посаді.

Тобто, вказана постанова суду
підлягала негайному виконанню з часу
її проголошення, а не з моменту
звернення до відділу державної
виконавчої служби Дрогобицького
міського управління юстиції з метою
примусового виконання рішення суду.

Разом з тим, умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначають Закон України від 21
квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче
провадження» із змінами та
доповненням.

Згідно статті 14 КАС України відповідач
повинен виконати рішення суду, що
набрало законної сили та є обов'язковим
до виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Законодавство містить імперативну
норму щодо обов'язковості виконання
судового рішення, а у разі його
невиконання підлягає примусовому
виконанню.

Відповідно до частини 2 ст. 8 КАС України
суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права.

Статтею 6 Конвенції передбачено право
на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в пункті
40 рішення у справі «Горнсбі проти
Греції» від 19 березня 1997 року зазначив,
що право на суд було б ілюзорним, якби
національна правова система
Договірної держави допускала
невиконання остаточного та
обов'язкового судового рішення на
шкоду одній зі сторін.

Тому, покликання позивачів на те, що
вказана постанова повинна була
звернута до примусового виконання не
заслуговує уваги.

За приписами статті 76 Закону України
«Про виконавче провадження»рішення
про поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного
працівника виконується негайно.
Виконання рішення вважається
закінченим з дня видачі відповідного
наказу або розпорядження власником
підприємства, установи, організації
або уповноваженим ним органом,
фізичною особою, фізичною особою -
підприємцем, який прийняв незаконне
рішення про звільнення або переведення
працівника, після чого державний
виконавець виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до правил ст. 24 КЗпП України
рішення про поновлення на роботі
вважається виконаним з дня видання
власником або уповноваженим ним
органом про це наказу (пункт 34
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
трудових спорів»від 6 листопада 1992 року
№ 9).

З огляду на викладене, відповідач у
справі не позбавлений можливості і
зобов'язаний був виконати судове
рішення про його поновлення на посаді.

Так, позивачами надано адміністравтині
позови та ухвали про відкриття
провадження, зокрема про визнання
протиправним та скасування
розпорядження ОСОБА_3 «Про вихід на
роботу» №328-р від 26.08.2014 року, однак такі
не визнанні протиправними та не
скасовані на день ухвалення постанови.

09 вересня 2014 року за №2-28/5952, ОСОБА_3 від
імені міського голови було видано
довіреність, відповідно до якої -
міський голова ОСОБА_3 уповноважує
начальника юридичного відділу
виконавчого комітету Дрогобицької
міської ради ОСОБА_4 представляти
інтереси міської ради у всіх судах всіх
інстанцій, адміністративних,
правоохоронних, контролюючих
організаціях з усіма правами та
обов»язками, а саме знайомитись з
матеріалами справи, заявляти
клопотання та відводи, давати усні та
письмові пояснення, доводи та
заперечення, подавати докази, брати
участь у дослідженні доказів,
висловлювати думку з питань, які
виникають під час розгляду справи,
задавати запитання перекладачам,
подавати заперечення проти клопотання,
доводів та міркувань інших осіб,
знайомитись з технічним записом та
журналом судового засідання і подавати
письмові зауваження до них, робити з
матеріалів справи виписки, знімати
копії з матеріалів справи, одержувати
попії судових рішень, подавати позови,
відмовлятись повністю або частково від
позовних вимог, визнавати позов,
змінювати предмет позову, укладати
мирові угоди, оскаржувати судові
рішення в апеляційному та касаційному
порядку, користуватись іншими
процесуальними правами, наданими
законом позивачу, відповідачу та
третій особі. ОСОБА_4 надаються права
від імені міського голови підписувати
заяви, документи, отримувати та
подавати документи та вчиняти інші дії,
необхідні для належного виконання цієї
довіреності. Довіреність видана без
права передоручення іншим особам та
дійсна до 31.12.2014 року» (а.с.11).

ОСОБА_4 діє згідно посадової
інструкції, затвердженої міським
головою ОСОБА_3 04.12.2012 року як начальник
юридичного відділу виконавчого
комітету Дрогобицької міської ради.

У призмі правовідносин, що виникли, суд
приходить до переконання, що підстав
для визнання дій відповідача щодо
видачі оскаржуваної довіреності
протиправними та саму довіреність
протиправною відмовити, оскільки такі
на дату їх вчинення були здійсненні у
рамках постанови Дрогобицького
міськрайонного суду від 05.08.2014 року у
справі №442/1998/14-а, яка підлягала
негайному виконанню.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові
витрати не підлягають стягненню зі
сторін.

Керуючись ст. ст. 11, 72, 86, 94,158-163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові Громадської організації
«Дрогобицький Майдан», ОСОБА_1, ОСОБА_2
до міського голови м. Дрогобича
Львівської області ОСОБА_3, третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_4 про визнання дій
ОСОБА_3 протиправними щодо видачі
(підписання) останнім 09 вересня 2014 року,
від імені міського голови м. Дрогобич
Львівської області, довіреність
ОСОБА_4; та визнання протиправною,
видану (підписану) 09 вересня 2014 року
ОСОБА_3, від імені міського голови м.
Дрогобич Львівської області,
довіреність ОСОБА_4 - відмовити.

Постанова може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги, а у
випадку відкладення складення
постанови у повному обсязі чи її
прийняття у письмовому провадженні - в
цей же строк з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Івасівка А.П.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 24.11.2014 року.