Справа № 2а-7018/11/0308
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
Справа № 65959/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Судової-Хомюк Н.М.,

суддів
Гуляка В.В. та Коваль Р.Й.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку Волинської обл. на
постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської обл. від 27.06.2011р. в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку Волинської обл. про
визнання дій протиправними,
зобов'язання провести перерахунок і
виплату основної і додаткової пенсій,-

В С Т А Н О В И
В:

Позивач звернувся 06.06.2011 року до суду з
позовом та просив визнати дії
відповідача неправомірними,
зобов'язати відповідача здійснити
нарахування та виплату державної
пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсії
за віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
09.02.2011 року.

Вимоги обґрунтовує тим, що він є
інвалідом ІІ групи, внаслідок
захворювання пов'язаного з участю у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та особою, яка
віднесена до 1 категорії, тому отримує
пенсію призначену у відповідності з
вказаним вище Законом. Згідно ст. 54
цього Закону, призначений розмір
пенсії для інвалідів II групи повинен
бути не меншим 8 мінімальних пенсій за
віком. Крім того, відповідно до ст. 50
Закону інвалідам II групи виплачується
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком. Частиною
першою статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»передбачено, що
мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.
Так як вказані пенсії виплачуються
йому у меншому розмірі, тому просить
зобов'язати відповідача провести йому
вказані перерахунки та виплатити
пенсію у встановлених Законом
розмірах.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 27 червня 2011
року в порядку скороченого провадження
позовні вимоги задоволено частково.
Визнано неправомірною відмову
відповідача в перерахунку пенсії
позивачу згідно ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
та зобов'язано відповідача провести
перерахунок та виплату призначеної
пенсії ОСОБА_1 основного розміру пенсії
в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
згідно ст.54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», та додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком згідно
ст.50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 06.12.2010р. до 06.06.2011р.

Суд виходив з того, що положення ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, не слід брати до уваги,
оскільки наявність такої норми за
відсутності іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено нормами Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням сторона відповідача подала
апеляційну скаргу з якої із-за
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідності
висновків суду обставинам справи,
просить його скасувати та постановити
рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні позову.

При цьому покликається на постанову
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530 «Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» розміри пенсій для учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у
1986 році по 2 групі інвалідності не може
бути нижче 965 грн. А також п.4 цієї
постанови передбачено, що щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю відповідно до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» інвалідам 2
групи виплачується у розмірі 20 %
прожиткового мінімуму. Відповідно до
п.п.2 п.1 постанови Кабінету Міністрів
України від 16 липня 2008 року № 654 «Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян» починаючи з 01
липня 2008 року пенсії в інвалідів 2
групи, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою не повинні
бути нижчими 655 грн.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вбачає її
частково аргументованою.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС віднесений до першої категорії
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи ІІ групи
інвалідності в зв'язку із
захворюванням, пов'язаним з
ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, що стверджується
відповідним посвідченням

Відповідно до ч.1 першої ст. 50
зазначеного Закону особам, віднесеним
до категорії 1, які є інвалідами IІ
групи, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в усіх
випадках розмір пенсій для інвалідів IІ
групи, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком.

За таких обставин, відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
є правильним висновок місцевого суду
про те, що позивач має права на
призначення пенсії в розмірі, не
нижчому 8 мінімальних пенсій за віком
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є
визначальною для вирішення вказаного
спору, крім того, це право гарантується
Конституцією України (частина друга
статті 46 Конституції України).

Згідно з положеннями частини 4 ст. 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов до підставного
висновку, що при визначенні розміру
пенсій, застосуванню підлягає ч. 1 ст. 50
та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не постанови Кабінету
Міністрів України, позаяк останні
істотно звужують обсяг встановлених
законом прав позивача.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) для обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч. 1 цієї статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

Також, не заслуговує уваги твердження
сторони відповідача про те, що порядок
обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, позаяк надання законодавцем
такого права Кабінету Міністрів
України не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим же
Законом. Тобто, Кабінет Міністрів
України повинен був встановити
зазначений порядок, не порушуючи
положень цього Закону, в тому числі й
інших законів, якими встановлено
розміри мінімальної пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» випливає,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до ст. 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсій за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Відтак позовні вимоги підлягають
задоволенню починаючи з 09.02.2011 року,
згідно позовних вимог.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги являються частково
суттєвими і складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також має місце
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 196, 198, 202, 205 ч. 2, 207,
254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И
В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України м. Луцьку
Волинської області задоволити
частково.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 27 червня 2011
року по справі №2а-7018/0308/2011 скасувати,
та постановити нову, якою
адміністративний позов ОСОБА_1
задоволити частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України м. Луцьку Волинської
області неправомірними та зобов'язати
провести ОСОБА_1 нарахування та виплату
недоплаченої суми державної та
додаткової пенсії за період з 09 лютого
2011 року у відповідності до статей 49,50,54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», з урахуванням
виплачених сум.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Н.М. Судова-Хомюк

Судді
В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль