Справа № 804/14946/13-а
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2014 рокусправа № 804/14946/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - Тараненко А. Ю.
(дов. від 27.06.2014 р.)

відповідача: - Васюченко М. Е.
(дов. від 05.03.2014 р.)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпробетон»

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
грудня 2013 року

у справі № 804/14946/13-а

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпробетон»

до Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від
14.03.2013,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дніпробетон»
звернулось до суду з позовом до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, в якому просило визнати
неправомірними дії відповідача щодо
невиконання вимог п.56.9 ст. 56
Податкового кодексу України. Визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 14.03.2013.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
податковим органом прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 14.03.2013,
яке оскаржено підприємством в
адміністративному порядку, проте
рішення протягом встановленого
законодавством строку за наслідками
розгляду скарги не отримано, внаслідок
чого скарга платника податків
вважається задоволеною, а податкове
повідомлення-рішення - відкликаним.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
грудня 2013 року у задоволені
адміністративного позову відмовлено
повністю.

Постанова суду мотивована тим, що
Головним управлінням Міндоходів у
Дніпропетровській області надано
відповідь на заяви ТОВ «Дніпробетон»
стосовно скарги, які оформлені листами
№7033/10/04-36 10-04-09 від 07.10.2013 та за
№285/10/04-36-10-04-09 від 22.10.2013, в яких
зазначено про вчасне надання
відповіді.

Суд виходив з наявного в матеріалах
справи доказу - Списку поштових
відправлень, наданих на
Дніпропетровському поштамті, в якому
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення
№270 має дату подання 14.06.2013, що
підтверджує своєчасність направлення
рішення про результати розгляду скарги
ТОВ «Дніпробетон».

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу (т.2 а. с.2), в якій
посилаючись необґрунтованість
постанови суду першої інстанції та
порушення судом норм процесуального
права просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції свідомо
проігноровано докази порушення
податковим органом вимог Податкового
кодексу України щодо своєчасного
розгляду скарг, а саме: лист
Дніпропетровської дирекції УДППЗ
«Укрпошта» №9-13-04-2809 від 07.10.2013, яким
підтверджено надходження 20.09.2013 у
відділення поштового зв'язку №107 листа
із рішенням контролюючого органу і
вручення його позивачу 24.09.2013. Позивач
вказує, що вищевказаний лист
достеменно підтверджує несвоєчасність
розгляду скарги позивача на податкове
повідомлення-рішення № від 14.03.2013.
Також, суду першої інстанції було
надано всі первинні документи щодо
правочинів із контрагентами вказаними
у акті перевірки, проте суд без
будь-якого аналізу та вивчення
обставин справи, констатував факт
припинення на час розгляду справи
діяльності частини контрагентів
позивача.

Представник позивача в судовому
засіданні просить апеляційну скаргу
задовольнити, а постанову суду першої
інстанції скасувати.

Відповідач проти апеляційної скарги
заперечує, зазначає, що рішення суду
першої інстанції є законним та
обґрунтованим.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, внаслідок наступного.

Виходячи з визначеного позивачем
предмету спору, обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, вбачається, що
предметом оскарження в межах даної
справи є податкове
повідомлення-рішення № від 14.03.2013,
яке позивач просить визнати
протиправним та скасувати з підстав
порушення податковим органом строків
розгляду скарги позивача, поданої в
порядку ст.56 Податкового кодексу
України.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, відповідачем
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку позивача з питань
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства з контрагентами ТОВ
«Віконні системи» () за
січень, березень, квітень, травень 2012
року, ТОВ «РИВС» () за
червень, серпень, вересень 2012 року, ТОВ
«Ангстрем Континенталь» () за липень 2012 року, ТОВ «Ферріт Д»
() за вересень 2012 року,
ТОВ «Старт Д» () за
жовтень 2012 року, за результатами якої
складено акт №670/22/20239861 від 18.02.2013.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1
ст.200, п.201.7, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України, в результаті чого
підприємством занижено податок на
додану вартість на суму 673014,50 грн., в т.
ч.: у січні 2012 року - на суму 114992,50 грн., у
березні 2012 року - на суму 49910,00 грн.; у
квітні 2012 року на суму 49644,00 грн.; у
травні 2012 року на суму 56388,00 грн.; у
червні 2012 року на суму 60401,00 грн.; у липні
2012 року на суму 51040,00 грн.; у серпні 2012
року на суму 64500,00 грн.; у вересні 2012 року
на суму 170970,00 грн.; у жовтні 2012 року на
суму 55169,00 грн.

На підставі акту перевірки 14.03.2013
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення №, яким
зменшено позивачу розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість у розмірі 673015,00 грн.

Позивачем означене податкове
повідомлення-рішення оскаржено в
адміністративному порядку відповідно
до ст. 56 Податкового кодексу України, а
саме: 16.04.2013 подано скаргу (лист №100/юр),
яка отримана Державною податковою
службою у Дніпропетровській області
(Головним управлінням Міндоходів у
Дніпропетровській області) 17.04.2013
вх..№1903/10/С - а.с.43.

30.04.2013 Державною податковою службою у
Дніпропетровській області прийнято
рішення № 1931/10/10-25 про продовження
терміну розгляду первинної скарги,
відповідно до якого розгляд скарги
продовжено по 16.06.2013 включно (а.с.50).
Вказане рішення направлено позивачу,
отримано ним 14.05.2013.

Посилаючись на неотримання рішення про
результати розгляду скарги, 22.08.2013
позивач направив на адресу Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області заяву №
150/юр щодо задоволення скарги на
податкове повідомлення-рішення №
від 14.03.2013, в якій, посилаючись на сплив
терміну, встановленого податковим
органом для розгляду скарги та не
направлення останнім рішення про
результати розгляду скарги, вважає
скаргу задоволеною, а податкове
повідомлення-рішення скасованим.

30.08.2013 листом № 2140/10/04-36-10-04-09 Головним
управлінням Міндоходів у
Дніпропетровській області повідомлено
позивача, що за результатами розгляду
його скарги №100/юр від 16.04.2013 прийнято
рішення №423/10/10-25 від 14.06.2013, яке
направлено 14.06.2013 позивачу листом з
повідомленням на адресу: 49044,
м.Дніпропетровськ, вул.Гаванська, 4, що
свідчить про надання відповіді на
скаргу підприємства у встановлені
законодавством строки.

04.09.2013 позивач звернувся з письмовою
заявою № 153/юр до Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про надання інформації
відносно листа від 14.06.2013, який за
твердженням податкового органу
направлено позивачу, а саме: номер
поштового відправлення, дані
штрих-коду рекомендованого листа,
адресу відправника, адресу поштового
відділення, на яке був зданий вказаний
лист, а також інформацію відносно
повернення повідомлення про вручення
листа на адресу відповідача.

Також для з'ясування надсилання та
надходження листа від 14.06.2013 позивачем
24.09.2013 направлено запит № 155/юр
Дніпропетровській дирекції УДППЗ
«Укрпошта», якою на вказаний запит
07.10.2013 надано інформацію, згідно з якою
рекомендований лист з повідомленням
про вручення №923 на адресу
позивача відділенням поштового зв'язку
№107 м. Дніпропетровськ, прийнятий 20.09.2013
та в цей же день відправлений за
призначенням.

07.10.2013 Головним управлінням Міндоходів
у Дніпропетровській області надано
відповідь листом 3033/10/04-36-10-04-09 на запит
позивача №153/юр від 04.09.2013, відповідно
до якої рішення від 14.06.2013 №423/10/10-25 про
результати розгляду скарги позивача на
податкове повідомлення-рішення №
від 14.03.2013 направлено 14.06.2013 через ВПЗ 107
м.Дніпропетровськ, пр.Гагаріна, 118
(штрих-код 923) листом з
повідомленням про вручення на адресу:
49044, м.Дніпропетровськ, вул.Гаванська,
буд.4.

09.10.2013 позивач повторно подав Головному
управлінню Міндоходів у
Дніпропетровській області (копію
Лівобережній ОДПІ м. Дніпропетровська)
заяву № 187/юр щодо задоволення скарги
на податкове повідомлення-рішення
№ від 14.03.2013, на яку 22.10.2013 листом №
3285/10/04-36-10-04-09 Головним управлінням
Міндоходів у Дніпропетровській
області повідомлено, що скарга
розглянута по суті та на неї надано
відповідь у встановлені
законодавством строки.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про відсутність підстав для
задоволення позову.

Відповідно до п.56.1 ст.56 ПК України
рішення, прийняті контролюючим
органом, можуть бути оскаржені в
адміністративному або судовому
порядку.

У разі коли платник податків вважає, що
контролюючий орган неправильно
визначив суму грошового зобов'язання
або прийняв будь-яке інше рішення, що
суперечить законодавству або виходить
за межі повноважень контролюючого
органу, встановлених цим Кодексом або
іншими законами України, він має право
звернутися до контролюючого органу
вищого рівня із скаргою про перегляд
цього рішення (п.56.2 ст.56 Податкового
кодексу України).

Згідно з пунктом 56.8 ст.56 Податкового
кодексу України контролюючий орган,
який розглядає скаргу платника
податків, зобов'язаний прийняти
вмотивоване рішення та надіслати його
протягом 20 календарних днів, наступних
за днем отримання скарги, на адресу
платника податків поштою з
повідомленням про вручення або надати
йому під розписку.

Відповідно до пункту 56.9 ст.56
Податкового кодексу України керівник
(його заступник або інша уповноважена
посадова особа) відповідного
контролюючого органу може прийняти
рішення про продовження строку
розгляду скарги платника податків
понад 20-денний строк, визначений у
пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60
календарних днів, та письмово
повідомити про це платника податків до
закінчення строку, визначеного у
пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою
платника податків не надсилається
платнику податків протягом 20-денного
строку або протягом строку,
продовженого за рішенням керівника
(його заступника або іншої
уповноваженої посадової особи), така
скарга вважається повністю
задоволеною на користь платника
податків з дня, наступного за останнім
днем зазначених строків.

Також відповідно до п.16 Положення про
порядок подання та розгляду скарг
платників податків органами державної
податкової служби, затвердженого
наказом Мінфіну України №1203 від 19.11.2012,
якщо вмотивоване рішення за скаргою
платника податків не надсилається
платнику податків протягом
двадцятиденного строку або протягом
строку, продовженого за рішенням
керівника органу державної податкової
служби (заступника керівника), така
скарга вважається повністю
задоволеною на користь платника
податків з дня, що настає за останнім
днем зазначених строків. Скарга
вважається також повністю задоволеною
на користь платника податків, якщо
рішення керівника органу державної
податкової служби (заступника
керівника) про продовження строків її
розгляду не було надіслано платнику
податків до закінчення
двадцятиденного строку.

Таким чином, скарга вважається
повністю задоволеною на користь
платника податків за умови не
надіслання податковим органом, який
розглядав скаргу, протягом
двадцятиденного строку або протягом
строку, продовженого за рішенням
керівника органу державної податкової
служби, вмотивованого рішення на
адресу платника податків.

Отже, виходячи з наведених правових
норм, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що відповідно до
ст.56 Податкового кодексу України
обов'язок щодо своєчасного розгляду
скарги платника податків на рішення
контролюючого органу покладається на
контролюючий орган вищого рівня, яким в
даному випадку є Головне управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, а не відповідач, як помилково
вважає позивач.

В діях відповідача в даному випадку не
вбачається порушень приписів
Податкового кодексу України в частині
розгляду скарги платника податків.

Дії Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області позивачем в
установленому прядку не оскаржені.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що правові
наслідки несвоєчасного розгляду
скарги платника податку встановлені
п.56.9 ст.56 ПК України, а саме: скарга
вважається повністю задоволеною на
користь платника податків з дня,
наступного за останнім днем зазначених
строків.

Відповідно до ст.60 ПК України якщо
контролюючий орган скасовує раніше
прийняте податкове
повідомлення-рішення про нарахування
суми грошового зобов'язання, таке
податкове повідомлення-рішення
вважається відкликаним, і відповідно,
не потребує визнання такого
податкового повідомлення-рішення
протиправним в судовому порядку.

З приводу наведених позивачем доводів
щодо строку розгляду його скарги, з
матеріалів справи вбачається, що
рішення про результати розгляду скарги
№423/10/10-25 від 14.06.2013 надіслано позивачу,
що підтверджується списком поштових
відправлень Дніпропетровського
поштамту за 14.06.2013 та рекомендованим
повідомлення про вручення поштового
відправлення №923 з датою подання
14.06.2013.

Вищевказаний список поштових
відправлень не визнаний недійсним в
судовому порядку, а відтак є належним
та допустимим доказом в розумінні
статті 69 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Посилання позивача на лист
Дніпропетровської дирекції УДППЗ
«Укрпошта» №9-13-04-2809 від 07.10.2013 як доказ
несвоєчасного направлення рішення
податкового органу про розгляд скарги
не приймається колегією суддів до
уваги, зважаючи на наступне.

Відповідно до пункту 66 Правил надання
послуг поштового зв'язку,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів №270 від 05.03.2009, у разі
відправляння згрупованих поштових
відправлень, поштових переказів
відправник складає їх список.
Кількість поштових відправлень,
поштових переказів одного виду та
категорії, що включається до одного
списку, кількість примірників списків
та необхідність подання їх в
електронному вигляді визначається
оператором поштового зв'язку. До списку
включаються поштові відправлення,
поштові перекази, згруповані за
способом пересилання.

Список засвідчується підписом
відправника. Якщо відправником є
юридична особа, список згрупованих
внутрішніх рекомендованих поштових
карток, листів, бандеролей
засвідчується підписом
відповідального працівника цієї особи,
список згрупованих внутрішніх листів
та бандеролей з оголошеною цінністю,
посилок, прямих контейнерів, поштових
переказів - підписами керівника та
головного бухгалтера. Підписи
скріплюються відповідними печатками
(п.67 Правил №270).

Таким чином, з огляду на наведені вище
правові норми, список поштових
відправлень є належним доказом
надіслання податковим органом рішення
про результати розгляду скарги
№423/10/10-25 від 14.06.2013, отже, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про своєчасність направлення позивачу
рішення про результати розгляду скарги
№423/10/10-25 від 14.06.2013, і, як наслідок,
правомірність прийнятого
відповідачем оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

Під час розгляду даної
адміністративної справи судом першої
інстанції в повному обсязі з'ясовано
усі обставини, які мають значення для
справи, ухвалено законне та
обґрунтоване рішення.

Передбачені статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстави для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення відсутні, у зв'язку з
чим колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпробетон» залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
грудня 2013 року у справі № 804/14946/13-а
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко