Справа № 826/15211/14
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Аблова Є.В., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції
сільського господарства в Київській
області про визнання дій протиправними
та скасування повідомлення,-
Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної інспекції сільського
господарства в Київській області про
визнання протиправними дій Державної
інспекції сільського господарства в
Київській області щодо направлення
повідомлення від 08.07.2014р. №04-22/67 про
виклик для надання пояснень у зв'язку з
виявленими порушеннями земельного
законодавства та скасування
повідомлення від 08.07.2014 року №04-22/67
Державної інспекції сільського
господарства в Київській області про
виклик для надання пояснень у зв'язку з
виявленими порушеннями земельного
В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилається на порушення вимог
чинного законодавства при складанні та
направленні позивачу, повідомлення
для надання пояснень, що виразились: в
складанні повідомлення на підставі
документу, що втратив чинність,
неправильного визначення назви
повідомлення, неправильного
визначення назви інспекційного органу,
повідомлення не містить інформації про
час і дату його вручення (надсилання),
порушено строк відправлення, що
призвело до несвоєчасного отримання
його позивачем та унеможливило вчасне
забезпечення явки ОСОБА_1 до вказаної
В судовому засіданні, представник
позивача, позовні вимоги підтримав в
Представник відповідача, в судове
засідання не з'явився, про дату та час
та місце розгляду справи, був
повідомлений належним чином. В
матеріалах справи, відсутні заяви
відповідача щодо відкладення розгляду
справи чи про розгляд справи за його
відсутності. Заперечення на
адміністративний позов, відповідачем
до суду не надавались.
Відповідно до ч.6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи зазначене, суд ухвалив
розглядати справу у порядку письмового
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку про помилковість позиції
позивача та необґрунтованість
позовних вимог виходячи з наступного.
Судом встановлено, що Державною
інспекцією сільського господарства в
Київській області направлено гр.
ОСОБА_1 рекомендованим листом з
повідомленням про вручення,
повідомлення від 08.07.2014р. №04-22/67 про
виклик для надання пояснень у зв'язку з
виявленими порушеннями земельного
законодавства. ч.1 ст.5, ст.10 Закону
України «Про державний контроль за
використанням та охороною земель», ч.1
ст.19 Закону України «Про охорону
земель», п.п.4, 5 Положення про Державну
інспекцію сільського господарства
України, затвердженого Указом
Президента України від 13.04.2011 №459.
вказаним повідомленням, позивачу
запропоновано прибути 07.08.14р. о 10.00год.
до Управління контролю за
використанням та охороною земель
Держсільгоспінспекції в Київській
області, за адресою м.Київ, вул.Олени
Теліги, 8 каб.21, для надання пояснень у
зв'язку з перевіркою дотримання вимог
земельного законодавства.
Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України від
19.06.2003, № 962-IV "Про охорону земель",
охорона земель - система правових,
організаційних, економічних,
технологічних та інших заходів,
спрямованих на раціональне
використання земель, запобігання
необґрунтованому вилученню земель
сільськогосподарського призначення
для несільськогосподарських потреб,
захист від шкідливого антропогенного
впливу, відтворення і підвищення
родючості ґрунтів, підвищення
продуктивності земель лісового фонду,
забезпечення особливого режиму
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного та історико-культурного
Згідно п.19 Закону№ 962-IV, державний
контроль за використанням та охороною
земель здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері нагляду
(контролю) в агропромисловому
комплексі, а за додержанням вимог
законодавства про охорону земель -
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища.
Державний контроль за додержанням
вимог законодавства про охорону земель
здійснює центральний орган виконавчої
влади, який забезпечує реалізацію
державної політики із здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
охорони навколишнього природного
середовища, раціонального
використання, відтворення і охорони
Порядок здійснення державного
контролю за використанням та охороною
земель встановлюється законом.
Відповідно до п.2 Закону України від
19.06.2003, № 963-IV "Про державний контроль за
використанням та охороною земель",
встановлено, що основними завданнями
державного контролю за використанням
та охороною земель є: забезпечення
додержання органами державної влади,
органами місцевого самоврядування,
фізичними та юридичними особами
земельного законодавства України;
забезпечення реалізації державної
політики у сфері охорони та
раціонального використання земель;
запобігання порушенням законодавства
України у сфері використання та
охорони земель, своєчасне виявлення
таких порушень і вжиття відповідних
заходів щодо їх усунення; забезпечення
додержання власниками землі та
землекористувачами стандартів і
нормативів у сфері охорони та
використання земель, запобігання
забрудненню земель та зниженню
родючості ґрунтів, погіршенню стану
рослинного і тваринного світу, водних
та інших природних ресурсів.
Основними принципами здійснення
державного контролю за використанням
та охороною земель є: забезпечення
раціонального використання та охорони
земель як основного національного
багатства, що перебуває під особливою
охороною держави; пріоритет вимог
екологічної безпеки у використанні
земельних ресурсів над економічними
інтересами; повне відшкодування шкоди,
заподіяної довкіллю внаслідок
порушення земельного законодавства
України; поєднання заходів
економічного стимулювання і
відповідальності у сфері використання
та охорони земель (ст.3 Закону № 963-IV).
За змістом ст.9 Закону №963-IV, державний
контроль за використанням та охороною
земель, дотриманням вимог
законодавства України про охорону
земель і моніторинг ґрунтів
здійснюються шляхом: проведення
перевірок; розгляду звернень юридичних
і фізичних осіб; участі у прийнятті в
експлуатацію меліоративних систем і
рекультивованих земель, захисних
лісонасаджень, протиерозійних
гідротехнічних споруд та інших
об'єктів, які споруджуються з метою
підвищення родючості ґрунтів та
забезпечення охорони земель; розгляду
документації із землеустрою,
пов'язаної з використанням та охороною
земель; проведення моніторингу ґрунтів
та агрохімічної паспортизації земель
сільськогосподарського призначення.
Відповідно до п.10 Закону №963-IV, державні
інспектори у сфері державного контролю
за використанням та охороною земель і
дотриманням вимог законодавства
України про охорону земель мають право:
безперешкодно обстежувати в
установленому законодавством порядку
земельні ділянки, що перебувають у
власності та користуванні юридичних і
фізичних осіб, перевіряти документи
щодо використання та охорони земель;
давати обов'язкові для виконання
вказівки (приписи) з питань
використання та охорони земель і
дотримання вимог законодавства
України про охорону земель відповідно
до їх повноважень, а також про
зобов'язання приведення земельної
ділянки у попередній стан у випадках,
установлених законом, за рахунок особи,
яка вчинила відповідне правопорушення,
з відшкодуванням завданих власнику
земельної ділянки збитків; складати
акти перевірок чи протоколи про
адміністративні правопорушення у
сфері використання та охорони земель і
дотримання вимог законодавства про
охорону земель та розглядати
відповідно до законодавства справи про
адміністративні правопорушення, а
також подавати в установленому
законодавством України порядку до
відповідних органів матеріали
перевірок щодо притягнення винних осіб
до відповідальності; у разі
неможливості встановлення особи
правопорушника земельного
законодавства на місці вчинення
правопорушення доставляти його до
міліції чи до приміщення виконавчого
органу сільської, селищної, міської
ради для встановлення особи порушника
та складення протоколу про
адміністративне правопорушення;
викликати громадян, у тому числі
посадових осіб, для одержання від них
усних або письмових пояснень з питань,
пов'язаних з порушенням земельного
законодавства України; передавати до
органів прокуратури, органів
досудового розслідування акти
перевірок та інші матеріали про діяння,
в яких вбачаються ознаки кримінального
правопорушення;проводити у випадках,
встановлених законом, фотографування,
звукозапис, кіно- і відеозйомку як
допоміжний засіб для запобігання
порушенням земельного законодавства
України; звертатися до органів
прокуратури з клопотанням про подання
позову до суду щодо відшкодування
втрат сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, а
також повернення самовільно чи
тимчасово зайнятих земельних ділянок,
строк користування якими закінчився.
Державні інспектори у сфері державного
контролю за використанням та охороною
земель і дотриманням вимог
законодавства про охорону земель
можуть мати й інші повноваження
відповідно до закону.
Державні інспектори під час виконання
службових обов'язків мають право на
носіння форменого одягу встановленого
зразка та використовувати спеціальні
транспортні засоби з кольорографічним
забарвленням і написом з емблемою в
порядку, встановленому Кабінетом
Згідно п.6 Положення про Державну
інспекцію сільського господарства
України, затвердженого Указом
Президента України від 13.04.2011р. №459/2011,
Держсільгоспінспекція України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку територіальні
органи - державні інспекції сільського
господарства в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Відповідно до ч.1 Положення про
державну інспекцію сільського
господарства в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі", затвердженого наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України, від 23.12.2011, № 770,
Державна інспекція сільського
господарства в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Держсільгоспінспекція) є
територіальним органом Державної
інспекції сільського господарства
України та їй підпорядковується.
Голови місцевих державних
адміністрацій координують діяльність
Держсільгоспінспекцій і сприяють їм у
виконанні покладених на них завдань.
Повноваження Держсільгоспінспекції
поширюються на територію Автономної
Республіки Крим, відповідної області,
міст Києва і Севастополя.
За змістом абз.5 п.5 Положення № 459/2011,
Держсільгоспінспекція України та її
посадові особи в межах своїх
повноважень мають право викликати
громадян, у тому числі посадових осіб,
для отримання від них усних або
письмових пояснень з питань, пов'язаних
з порушенням земельного законодавства.
Процедуру одержання від центральних і
місцевих органів виконавчої влади,
виконавчих органів Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій незалежно від форм
власності, власників і користувачів, у
тому числі орендарів, земельних
ділянок документів, матеріалів та
іншої інформації, необхідних для
здійснення державного нагляду
(контролю) за використанням та охороною
земель, виклику громадян, у тому числі
посадових осіб, для одержання від них
усних або письмових пояснень з питань,
пов'язаних з порушенням земельного
законодавства, а також процедуру
оскарження дій посадових осіб
Держсільгоспінспекції України,
встановлює Порядок одержання
документів, матеріалів та іншої
інформації, необхідних для здійснення
державного нагляду (контролю) за
використанням та охороною земель"
затверджений наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 14.03.2013, № 179.
За змістом п.1.3 Порядку №179, від імені
Держсільгоспінспекції України та її
територіальних органів оформляти
(вручати) клопотання про надання
документів, матеріалів та іншої
інформації, необхідних для здійснення
державного нагляду (контролю) за
використанням та охороною земель, а
також повідомлення про виклик для
надання пояснень з питань, пов'язаних з
порушенням земельного законодавства,
мають право: Головний державний
інспектор сільського господарства
України, головні державні інспектори
сільського господарства в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі та їх заступники, старші
державні інспектори та державні
інспектори сільського господарства
(далі - державні інспектори).
Відповідно до п.1.5. Порядку №179,
отримання інформації, усних або
письмових пояснень від суб'єктів
господарювання здійснюється під час
проведення планових (позапланових)
заходів державного нагляду (контролю) у
строки їх проведення та у межах
Переліку питань для здійснення
Державною інспекцією сільського
господарства України та її
територіальними органами планових
заходів державного нагляду (контролю)
за дотриманням суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства, затвердженого наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України від 12 липня 2012
року N 424, зареєстрованого у
Міністерстві юстиції України 30 липня
Згідно п.3.5 Порядку №179, з метою
одержання усних або письмових пояснень
з питань, пов'язаних з порушенням вимог
земельного законодавства, державний
інспектор має право викликати
громадян, у тому числі посадових осіб,
до інспекційного органу. Форму
повідомлення про виклик для надання
пояснень з питань, пов'язаних з
порушенням земельного законодавства
(далі - Повідомлення), наведено у
додатку 3 до цього Порядку.
Усні або письмові пояснення з питань,
пов'язаних з порушенням вимог
земельного законодавства, отримуються
від суб'єктів господарювання та
виключно під час здійснення планових
та позапланових заходів державного
нагляду (контролю), у строки їх
Повідомлення повинне містити: дату та
реєстраційний номер; найменування,
місцезнаходження (юридичних осіб),
посаду, прізвище, ім'я та по батькові
особи, що викликається, або місце
проживання, прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи; зазначення
часу та дати прибуття; найменування та
місцезнаходження інспекційного органу
із зазначенням назви населеного
пункту, вулиці, номерів будинку,
кабінету та телефону; мету (підставу)
для виклику; перелік документів, які
необхідно мати при собі особі, що
викликається;наслідки неприбуття;
посаду, прізвище, ім'я та по батькові
особи, яка викликає; інформацію про
вручення (надсилання) Повідомлення (п.3.6
Порядку №179).
Повідомлення складається у двох
примірниках. Перший примірник
вручається під підпис або надсилається
поштою рекомендованим листом з
повідомленням про вручення особі, яка
викликається, другий - залишається у
державного інспектора. У разі якщо
Повідомлення неможливо вручити
особисто під підпис, у невідкладних
випадках воно може бути направлено
телефонограмою чи факсимільним
зв'язком та додатково надсилається
поштою рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.
Повідомлення підписується державним
інспектором, який викликає громадянина
(посадову особу) для отримання пояснень
(п.3.7 Порядку №179).
Особа, якій вручено Повідомлення,
зазначає на другому примірнику свою
посаду (для посадових осіб), прізвище,
ім'я та по батькові, дату, час його
отримання та засвідчує це своїм
підписом. При відмові особи від підпису
про отримання Повідомлення державний
інспектор робить про це відповідну
відмітку на обох його примірниках та
засвідчує її своїм підписом. Перший
примірник Повідомлення надсилається
особі, що викликається, поштою
рекомендованим листом з повідомленням
У разі відправлення Повідомлення
поштою, телефонограмою чи факсимільним
зв'язком на його другому примірнику
робиться про це відповідна відмітка,
яка засвідчується підписом особи, що
його відправила (п.3.8 Порядку №179).
Облік вручених (надісланих)
Повідомлень здійснюється у журналі
реєстрації повідомлень про виклик для
надання пояснень з питань, пов'язаних з
порушенням земельного законодавства
(далі - журнал реєстрації повідомлень),
форму якого наведено у додатку 4 до
цього Порядку. Журнал реєстрації
повідомлень ведеться у структурних
підрозділах інспекційних органів та
повинен бути включений до номенклатури
справ відповідного структурного
підрозділу. Сторінки журналу повинні
бути пронумеровані, прошнуровані, на
останній сторінці проставляються
відбиток печатки інспекційного органу
та підпис його керівника (п.3.9 Порядку
№179).
Відповідно до п.4.1 Порядку №179, особи,
яким вручено (надіслано) Клопотання чи
Повідомлення можуть оскаржити дії
посадової особи (державного
інспектора), яка їх вручила (надіслала)
керівнику інспекційного органу, в
якому працює державний інспектор,
керівнику вищестоящого органу
(посадової особи вищого рівня) або до
суду.
Таким чином, вказаний Порядок чітко
визначає процедуру одержання усних або
письмових пояснень з питань, пов'язаних
з порушенням земельного законодавства,
а також процедуру оскарження дій
посадових осіб Держсільгоспінспекції.
Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем направлено оскаржуване
повідомлення рекомендованим листом з
повідомленням про вручення 04.08.2014р., що
відповідає вимогам чинного
Разом з тим, суд не погоджується з
доводами позивача відносно
протиправності повідомлення, у зв'язку
з невідповідністю його форми
встановленому зразку Додатку 3 Порядку
№179, оскільки повідомлення від 08.07.2014р.
№04-22/67, містить всі необхідні
реквізити, визначені п.3.6 Порядку №179.
Таким чином, виходячи з системного
аналізу правових норм та матеріалів
справи, суд приходить до висновку про
те, що державний контроль за
додержанням вимог законодавства про
охорону земель здійснює центральний
орган виконавчої влади, який
забезпечує реалізацію державної
політики із здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів, який здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
утворені в установленому порядку
територіальні органи, зокрема Державну
інспекцію сільського господарства в
Київській області, до повноважень якої
відноситься право викликати громадян
для отримання від них усних або
письмових пояснень з питань, пов'язаних
з порушенням земельного законодавства,
що свідчить про відсутність правових
підставі для визначання протиправними
дій Державної інспекції сільського
господарства в Київській області щодо
направлення повідомлення від 08.07.2014р.
№04-22/67 про виклик для надання пояснень
у зв'язку з виявленими порушеннями
земельного законодавства.
Щодо позовної вимоги відносно
скасування повідомлення від 08.07.2014 року
№04-22/67 Державної інспекції сільського
господарства в Київській області про
виклик для надання пояснень у зв'язку з
виявленими порушеннями земельного
законодавства, суд зазначає наступне.
Відповідно ч.2 ст. 4 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
Пунктом 1 частини 2 статті 17 КАС України
визначено юрисдикцію адміністративних
судів, яка поширюється на спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.
При цьому, акт державного чи іншого
органу - це юридична форма рішень цих
органів, тобто офіційний письмовий
документ, який породжує певні правові
наслідки, спрямований на регулювання
тих чи інших суспільних відносин і має
обов'язків характер для суб'єктів цих
Таким чином, предмет оскарження за
правилами адміністративного
судочинства повинен мати юридичне
значення, тобто впливати на коло прав,
свобод, законних інтересів чи
обов'язків, а також встановлені законом
умови їх реалізації.
Особливою відмінністю правового акту
від інших управлінських актів є
наявність у ньому змісту управління
певної особи шляхом встановлення прав
і обов'язків для інших суб'єктів.
Залежно від компетенції органу, який
прийняв такий документ, і характеру та
обсягу відносин, що врегульовано ним,
акти поділяються на нормативні і такі,
що не мають нормативного характеру,
тобто індивідуальні.
Нормативний акт -це прийнятий
уповноваженим державним чи іншим
органом у межах його компетенції
офіційний письмовий документ, який
встановлює, змінює чи скасовує норми
права, носить загальний чи локальний
характер та застосовується
Правові акти індивідуальної дії своїми
приписами мають породжувати права і
обов'язки конкретних осіб, на яких
спрямована їх дія. У такому випадку
реалізується компетенція видавця
цього акту як суб'єкта владних
повноважень уповноваженого управляти
поведінкою іншого суб'єкта і
відповідно інший суб'єкт зобов'язаний
виконувати його вимоги.
Рішення суб'єкта владних повноважень
являє собою акт розпорядчого
характеру, що ухвалюється суб'єктом
владних повноважень для розв'язання
найбільш важливих питань, які належать
до його компетенції. Рішення видаються
також і кількома неоднорідними
органами (державними органами,
громадськими організаціями тощо) із
спільних питань, що належать до їх
компетенції.

Оскаржуване повідомлення про виклик
для надання пояснень у зв'язку з
виявленими порушеннями земельного
законодавства має інформаційний
характер та безпосередньо не породжує
ніяких правових наслідків, тобто він не
є нормативно-правовим актом чи актом
індивідуальної дії.

За таких обставин, Окружний
адміністративний суд міста Києва, за
правилами, встановленими ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази та заслухавши пояснення
представників сторін, вважає заявлені
позовні вимоги необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню в
повному обсязі.

У відповідності до положеньч.1 ст. 71 КАС
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких грунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього кодексу.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновків про
безпідставність позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.94, 158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 - в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Окружний адміністративний суд міста
Києва апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилаються особою,
яка її подає, до Київського
апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, постанова набирає законної
сили після закінчення цього строку.

Суддя
Є.В. Аблов