Справа № 823/3390/14
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року
справа № 823/3390/14

17 год. 15 хв.

м.Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Демченко Н.Ю.,

позивача - ОСОБА_1 (особисто),

представника позивача - ОСОБА_2 (згідно
з договором та ордером),

представників відповідача: Соловей Л.В.
(за довіреністю), Мілевського М.М. (за
довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Тальнівської районної державної
адміністрації Черкаської області про
визнання незаконними та скасування
розпоряджень, поновлення на роботі і
стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2014 у Черкаський окружний
адміністративний суд з
адміністративним позовом звернувся
ОСОБА_1 (далі-позивач) до Тальнівської
районної державної адміністрації
Черкаської області (далі-відповідач), в
якому з урахуванням уточнень просив:

- визнати незаконними та
скасувати розпорядження відповідача
від 18.07.2014 №92-рк «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_1.» та від 22.10.2014 №114-рк «Про
звільнення ОСОБА_1.»;

- поновити позивача на роботі;

- стягнути з відповідача середній
заробіток за час вимушеного прогулу.

Позов мотивовано тим, що звільнення
позивача із займаної посади здійснено
з порушенням вимог трудового
законодавства. На думку позивача,
відповідач прийняв оскаржувані
рішення без з'ясування наявності вини у
вчиненні дисциплінарних проступків.
Тому просив задовольнити позов у
повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечував з
тих підстав, що позивач систематично не
виконував покладені на нього обов'язки,
у зв'язку з чим його притягнуто до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді догани, а у зв'язку з
повторністю невиконання службових
обов'язку позивача звільнено із
займаної посади. Тому просив у
задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні сторони
підтримали правові позиції у спорі.

Заслухавши пояснення сторін,
розглянувши наявні в матеріалах справи
докази, оцінивши належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
у зв'язку з таким.

Згідно з наказом Тальнівської районної
державної адміністрації Черкаської
області (далі - Тальнівська РДА) від
22.10.2014 114-рк позивача звільнено з 22.10.2014 з
посади начальника відділу правового
забезпечення та розгляду звернень
громадян апарату райдержадміністрації
за систематичне невиконання без
поважних причин обов'язків, покладених
на нього трудовим договором, з
урахуванням застосованих раніше
заходів дисциплінарного стягнення, за
п.3 ст.40 Кодексу законів про працю
України (далі - КЗпП України).
Попередньо, розпорядженням від 18.07.2014
№92-рк відповідач оголосив позивачу
догану за порушення без поважних
причин трудової дисципліни, яке
полягало у неналежному виконанні
покладених на нього законодавством та
посадовою інструкцією обов'язків щодо
виконання правомірних розпоряджень та
доручень голови Тальнівської РДА.

Надаючи оцінку зазначеним обставинам,
суд врахував таке.

Суд встановив, що передумовою для
прийняття оскаржуваного розпорядження
від 18.07.2014 №92-рк про притягнення
позивача до дисциплінарної
відповідальності у формі догани стала
доповідна записка заступника
керівника апарату, начальника відділу
організаційно-кадрової роботи апарату
Тальнівської РДА ОСОБА_5. від 20.06.2014
№02-10/3. З її змісту вбачається, що станом
на 20.06.2014 відділом правового
забезпечення та розгляду звернень
громадян апарату райдержадміністрації
не готуються проекти щоденних та
щомісячних інформацій на виконання
листів-доручень Черкаської
облдержадміністрації, а саме:

від 12.06.2014 №1501/01/01-36/30 «Про надання
інформації щодо кількості громадян
переселенців з АРК, які звернулись до
місцевих державних адміністрацій»
(термін виконання до 16.06.2014);

від 16.06.2014 №32-Д про проведення
відповідної роботи з керівниками
господарств, підприємств щодо надання
конкретної адресної посильної
допомоги переселенцям в оплаті
тимчасового житла, харчуванні,
забезпеченні робочими місцями на час
проведення антитерористичної
операції, забезпечення висвітлення
зазначеної інформації на офіційних
сайтах;

від 17.06.2014 №644/01/01-36 про надання
інформації щодо об'єктів державної та
комунальної власності, у яких можливе
розміщення громадян, які
переселяються.

Для вирішення спору суд врахував, що
безпосередній контроль за виконанням
доручень та актів органів виконавчої
влади вищого рівня згідно з п.3 розділу
ІІ Положення про порядок організації
та здійснення контролю за виконанням
документів в районній державній
адміністрації, затвердженого
розпорядженням голови Тальнівської
РДА від 18.07.2006 №400 (зі змінами, внесеними
розпорядженням від 12.09.2013 №184) (далі -
Розпорядження №400), здійснює сектор
контролю апарату
райдержадміністрації.

Контроль за виконанням документів по
суті питань, з яких вони прийняті,
покладається на заступників голови,
керівників структурних підрозділів
апарату райдержадміністрації (п.4
Розпорядження №400).

Відповідно до п.5 вказаного
Розпорядження відповідальність за
виконання документа несуть виконавці,
зазначені у документі та резолюції
щодо його виконання. Якщо контроль за
виконанням документа покладено на
декількох осіб або виконання документа
доручено декільком виконавцям, то
координація роботи щодо виконання
документа здійснюється особою,
зазначеною в резолюції першою. Така
особа вважається відповідальним
виконавцем (куратором) документа, їй
надається право уточнення завдання чи
резолюції, скликання співвиконавців,
підписання відповідей, узагальнюючих
матеріалів, звітів або інформації про
виконання документа. При підготовці
відповідей на контрольні документи з
резолюціями, в яких зазначено декілька
виконавців, інформація надається
головному виконавцю (другому після
куратора) не пізніше, ніж за 5 днів до
терміну, вказаного в документі або
визначеного резолюцією. У разі
несвоєчасного подання пропозицій
співвиконавцями головний виконавець
інформує про це керівника, який надав
доручення. Головний виконавець
забезпечує упереджувальний контроль,
регулювання ходу виконання завдань та
несе персональну відповідальність за
своєчасність і повноту їх виконання.
Виконання документа передбачає
збирання та опрацювання необхідної
інформації головним виконавцем,
підготовку проекту відповіді на
документ, його оформлення, узгодження,
подання для підписання
відповідальному виконавцю або голові
райдержадміністрації.

Суд встановив, що голова Тальнівської
РДА Нечай Ю.М. надав доручення
підлеглим виконати розпорядження
Черкаської обласної державної
адміністрації (далі - Черкаська ОДА) від
12.06.2014 №1501/01/01-36/30 «Про надання
інформації щодо кількості громадян
переселенців з АРК, які звернулись до
місцевих державних адміністрацій». У
резолюції щодо відповідальних
виконавців ОСОБА_1 зазначений другим.
Крім того, виконання покладено на
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Суд звернув
увагу, що термін виконання доручення
Черкаської ОДА до 16.06.2014, в той же час
відповідно до даних штампу про
отримання вхідної кореспонденції
Тальнівською РДА його отримано 17.06.2014,
тобто поза часом виконання. Відповідач,
як суб'єкт владних повноважень, що
заперечує позов, не надав доказів
наявності вини у позивача щодо
невиконання такого доручення. Під час
службового розслідування щодо
бездіяльності позивача не встановлено,
а суду не надано доказів, що кожен із
вищевказаних співвиконавців доручення
надавав у межах своїх повноважень
інформацію для зведення позивачу. Крім
того, не надано доказів своєчасного
ознайомлення позивача із дорученням з
наданням об'єктивного часу для
виконання. Тому, суд вважає
безпідставним неврахування
відповідачем цих обставин для
притягнення позивача до
відповідальності.

Стосовно виконання позивачем п.7
доручення Черкаської ОДА від 16.06.2014
№32-Д щодо проведення відповідної
роботи з керівниками господарств,
підприємств стосовно надання
конкретної адресної посильної
допомоги переселенцям в оплаті
тимчасового житла, харчуванні,
забезпеченні робочими місцями на час
проведення антитерористичної операції
(термін виконання до 20.06.2014), суд
врахував таке.

Виконання цього доручення голова
Тальнівської РДА Нечай Ю.М. резолюцією
поклав на ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_1,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 Отже, в силу вимог п.5
Розпорядження №400 позивач не був
головним виконавцем доручення.

Суду не надано докази виконання
вищевказаного пункту Розпорядження
№400 співвиконавцями щодо надання
інформації в межах повноважень для
зведення позивачу. При проведенні
службового розслідування та винесенні
догани відповідач не врахував ступінь
вини позивача.

Суд також звернув увагу, що виконання
цього розпорядження передбачає
розміщення інформації на офіційних
сайтах. Водночас, посадовою
інструкцією позивача не передбачено
його повноваження розміщувати будь-яку
інформацію на веб-сайтах державних
органів, зокрема сайті відповідача.

Крім того, зазначене доручення
виконано у встановлений строк, що
підтверджується копією листа від 20.06.2014
№01-04/24 та додатком до нього (а.с.102-103).
Тому, твердження відповідача про
фактичне невиконання позивачем
вказаного розпорядження є
необґрунтованим.

Стосовно виконання позивачем
доручення Черкаської ОДА від 17.06.2014
№644/01/01-36 про надання інформації щодо
об'єктів державної та комунальної
власності, у яких можливе розміщення
громадян, які переселяються, суд взяв
до уваги таке.

З метою виконання цього доручення
голова Тальнівської РДА ОСОБА_6 видав
резолюцію від 17.06.2014, якою виконавцями
визначив: ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_1,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 Отже, позивач не є
відповідно до вимог Розпорядження №400
головним виконавцем.

Суд звернув увагу, що засіданням
комісії Тальнівської РДА з питань
техногенно-екологічної безпеки та
надзвичайних ситуацій від 01.04.2014
затверджено склад районного
координаційного центру з питань
розміщення на території Тальнівського
району окремих сімей з Автономної
Республіки Крим та м.Севастополя. До
складу цього центру ввійшли
вищевказані особи: ОСОБА_8- завідувач
сектору з питань цивільного захисту та
оборонної роботи районної державної
адміністрації, заступник керівника
центру, та ОСОБА_9 - начальник
управління соціального захисту. Суд
врахував, що ці особи мали
безпосередній доступ до інформації,
зокрема щодо об'єктів власності, в яких
можливе розміщення переселенців.
Водночас, позивач у списку виконавців
цього доручення не був головним його
виконавцем та не мав прямого доступу до
вказаної інформації.

Відповідач не надав доказів, що вказані
співвиконавці доручення голови
Тальнівської РДА надавали, як те
передбачено Розпорядженням №400,
інформацію для зведення позивачу.

Відповідно до ст.141 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
повинен правильно організувати працю
працівників, створювати умови для
зростання продуктивності праці,
забезпечувати трудову і виробничу
дисципліну, неухильно додержувати
законодавства про працю і правил
охорони праці, уважно ставитися до
потреб і запитів працівників,
поліпшувати умови їх праці та побуту.

Посилання відповідача про те, що після
прийняття вищевказаних резолюцій, але
до кінцевого для виконання часу особи,
зазначені другими (а отже головні
виконавці), були звільнені, що
автоматично призвело до покладання
таких обов'язків на позивача, суд не
врахував, оскільки доручення керівника
було чітким, адресованим конкретним
особам, не змінювалося щодо особи
головного виконавця. На час винесення
резолюцій такі особи працювали і стан
реального виконання ними згаданих
доручень до часу їх звільнення
позивачу в установленому діючим
законодавством порядку не доводився.

Суд акцентує, що підставою для
притягнення до дисциплінарної
відповідальності є склад
дисциплінарного проступку, необхідною
складовою якоє має бути вина.
Відповідно до абзацу третього ст.149
КЗпП України при обранні виду
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен враховувати ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяну ним шкоду, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередню роботу
працівника. Такі обставини відповідач
не врахував.

З огляду на встановлені обставини
справи, суд дійшов висновку про
обгрунтованість позовних вимог щодо
скасування наказу про оголошення
догани позивачу.

Крім того, звільнення позивача за
систематичне невиконання службових
обов'язків без поважних причин суд
вважає необґрунтованим у зв'язку з
таким.

Суд встановив, що підставами
звільнення позивача згідно з
оскаржуваним розпорядженням №114-рк на
підставі п.3 ст.40 КЗпП України стали: акт
службової перевірки фактів, викладених
у листі ПСП «Зеленьківське» від 21.08.2014
вих.№88, адресованому голові Черкаської
ОДА, розпорядження від 18.07.2014 №92-рк "Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_1." та протокол
профспілкового комітету Тальнівської
райдержадміністрації від 21.10.2014 №14.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України
систематичним є невиконання без
поважних причин службових обов'язків,
покладених на працівника трудовим
договором або правилами внутрішнього
трудового розпорядку, якщо до нього
раніше застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення. Отже, застосування цієї
норми можливе за таких умов допущення
невиконання або неналежного виконання
покладених на нього трудових функцій
навмисно; зазначене невиконання або
неналежне виконання трудових функцій
стосується саме трудових обов'язків,
визначених трудовим договором;
систематичність невиконання
обов'язків.

За загальним правилом для звільнення
працівника за такою підставою власник
або уповноважений ним орган повинен
застосувати до працівника заходи
дисциплінарного впливу, витребувати у
працівника пояснення в письмовій формі
стосовно вчиненого проступку. Однак
таким, що систематично порушує трудову
дисципліну визнається працівник, який
мав дисциплінарне стягнення чи
громадське стягнення за порушення
трудової дисципліни і порушив її знову
протягом року з дня застосування
стягнення за перше порушення.

Із вказаного акту вбачається, що
позивач провів правову експертизу та
завізував, тобто підтвердив на
відповідність нормам чинного
законодавства, розпорядження
відповідача від 01.06.2011 №362 та від 19.04.2012
№146 та укладені на їх підставі між
позивачем та ПСП «Зеленьківське»
договори оренди земельної ділянки від
08.06.2011 №362 і від 26.04.2012 №146 відповідно.
При цьому, посилання відповідача на
неврахування позивачем постанови
Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.01.2012 у
справі №2а/2370/2923/2011, якою зобов'язано
відповідача повторно оголосити та
провести конкуренту процедуру
земельних торгів щодо набуття права
оренди спірної земельної ділянки, суд
не взяв до уваги, оскільки у цьому
рішенні вказано на відсутність
позивача при його ухваленні та не
надано доказів надсилання та
ознайомлення з ним позивача. Ршенням
Господарського суду Черкаської
області від 29.01.2014 у справі №925/1884/13, яка
залишена без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 10.04.2014,
вищевказані договори оренди земельної
ділянки визнані недійсними.

Ч.1 ст.148 КЗпП України передбачено, що
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.

Взявши до уваги, строк притягнення
працівника до відповідальності,
передбачений наведеною вище нормою,
суд дійшов висновку, що оскільки
порушення (візування договорів, що не
відповідали вимогам законодавства)
здійснені ним у 2011 та 2012 роках,
незважаючи на час прийняття судами
рішень, станом на час прийняття
оскаржуваного наказу строк
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності
сплив.

Посилання відповідача на те, що у
судових засіданнях позивач визнав
позов, що суперечить інтересам
державного органу, не підтверджено
довіреністю щодо меж процесуального
представництва позивачем.

Суд звернув увагу, що вищевказаним
актом службової перевірки, враховуючи,
що в очолюваному позивачем відділі
працювало із трьох осіб лише він,
запропоновано три варіанти:
проігнорувати суть скарги та не
застосовувати заходів до позивача,
винести попередження про неповну
службову відповідність займаній
посаді або звільнити із займаної
посади. При цьому, належних доказів для
підстав обрати із вказаних найбільш
суворий вид відповідальності суду не
надано.

Посилання відповідача на інші
порушення позивачем посадових
обов'язків суд не врахував, оскільки
вони не стали підставами для прийняття
оскаржуваних рішень. Суд не може
підміняти орган та враховувати
обставини, що не взяв до уваги сам
відповідач.

Відповідно до пункту 23 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 06
листопада 1992 року №9 «Про практику
розгляду судами трудових спорів» за
передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП
України підставами працівник може бути
звільнений лише за проступок на роботі,
вчинений після застосування до нього
дисциплінарного або громадського
стягнення за невиконання без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку.

Враховуючи, що в проміжку часу з дати
оголошення догани до часу звільнення
позивач не допускав порушень посадових
обов'язків, наказ від 22.10.2014 №114-рк «Про
звільнення ОСОБА_1.» є незаконним із-за
відсутності системи допущених та
врахованих відповідачем, як порушення,
з боку ОСОБА_1 дисциплінарних
проступків.

Суд звернув увагу, що для звільнення
позивача відповідач звертався до
профспілкового комітету Тальнівської
РДА за згодою. Однак, з даних протоколу
засідання цього органу від 21.10.2014 №14
неможливо встановити, яке конкретно
прийнято рішення, з огляду на
відсутність поміток "за", "проти",
"утрималося", "одноголосно". Крім того,
протокол не підписаний всіма
учасниками профспілкового комітету,
які брали участь у засіданні.

Керуючись ст.ст.11, 105-107, 162 КАС України
суд дійшов висновку визнати
протиправними та скасувати
вищевказані рішення відповідача.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.235 КЗпП України у
разі звільнення без законної підстави
або незаконного переведення на іншу
роботу працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі
органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення
на роботі орган, який розглядає
трудовий спір, одночасно приймає
рішення про виплату працівникові
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

Згідно з правовою позицією Верховного
Суду України від 21.05.2014 у справі №6-33цс14
закон не наділяє суд повноваженнями
щодо обрання іншого способу захисту
трудових прав, ніж зазначені у ч.1 ст.235
КЗпП. Тому, встановивши, що звільнення
позивача відбулося з порушенням
встановленого законом порядку, суд
зобов'язаний відновити працівника на
колишній роботі.

У зв'язку з цим суд дійшов висновку
поновити ОСОБА_1 на роботі в
Тальнівській районній державній
адміністрації Черкаської області на
посаді начальника відділу правового
забезпечення та розгляду звернень
громадян апарату
райдержадміністрації.

Оскільки судом встановлено
відсутність підстав для звільнення
позивача, тому суд вважає доведеним
право позивача на стягнення
середньомісячного заробітку за
вимушений прогул з 22.10.2014 до дати
прийняття постанови суду (01.12.2014)
відповідно до вимог ст.27 Закону України
"Про оплату праці" від 24.03.1995 №108/95-ВР за
правилами, передбаченими Порядком
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року
№100 (далі - Порядок).

З урахуванням цих норм, зокрема абз.3 п.2
Порядку, середньомісячна заробітна
плата за час вимушеного прогулу
працівника обчислюється виходячи з
виплат за останні два календарні
місяці роботи, що передують події, з
якою пов'язана виплата, тобто, що
передують дню звільнення працівника з
роботи.

Враховуючи, що позивач звільнений
22.10.2014 середня заробітна плата повинна
обчислюватися виходячи з виплат за
останні 2 місяці, що передували
звільненню.

Відповідно до довідки про отриману
заробітну плату (а.с.55) позивач за час
роботи в Тальнівській РДА отримав за
серпень 2014 року 3433,87грн. та за вересень
2014 року 2999,04грн. Отже середньомісячний
заробіток за вимушений прогул позивача
за 28 робочих днів становить:
(3433,87грн.+2999,04грн.)/42*28=4288,48грн.

Ч.ч.2-3 КАС України передбачено, що
постанови суду про присудження виплати
заробітної плати, іншого грошового
утримання у відносинах публічної
служби - у межах суми стягнення за один
місяць та про поновлення на посаді у
відносинах публічної служби
виконуються негайно. Тому, суд дійшов
висновку звернути до негайного
виконання постанову в частині
поновлення на роботі та відшкодування
середнього заробітку в межах суми
стягнення за один місяць.

Керуючись ст.ст. 160-165, 254-256 КАС України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Визнати незаконними і скасувати
розпорядження голови Тальнівської
районної державної адміністрації
Черкаської області від 18.07.2014 №91-рк
«Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_1.» та від 22.10.2014
№114-рк «Про звільнення ОСОБА_1.».

Поновити ОСОБА_1 на роботі в
Тальнівській районній державній
адміністрації Черкаської області на
посаді начальника відділу правового
забезпечення та розгляду звернень
громадян апарату
райдержадміністрації.

Стягнути з Тальнівської районної
державної адміністрації Черкаської
області на користь ОСОБА_1 (паспорт
серії НОМЕР_2 ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) середньомісячний заробіток за
час вимушеного прогулу в сумі 4288,48грн.
(чотири тисячі двісті вісімдесят
гривень гривень 48коп.).

2. Звернути до негайного виконання
постанову в частині поновлення на
роботі та відшкодування середнього
заробітку в межах суми стягнення за
один місяць.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, яка може бути
подана до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом 10 днів з моменту отримання
повного тексту постанови. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

3. Копії постанови направити
особам, які брали участь у справі.

Суддя
А.М. Бабич

Повний текст постанови виготовлений
05.12.2014