Справа № 639/10794/14-а
Суддя: Шиянова Л. О.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Харкова

у складі: головуючого
– судді Шиянова Л.О.

за участю секретаря
– Давтян К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Харкова про
визнання дій неправомірними та
зобов’язання вчинити певні дії, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Жовтневого
районного суду м. Харкова, як
адміністративного суду, з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Харкова про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчини певні дії, в якому
просив суд визнати дії відповідача
незаконними та зобов’язати з 01.02.2014
року провести перерахунок пенсії
відповідно до ст. 50, 54, 67 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а саме: встановити
державну (основну) пенсію в розмірі не
нижче 8 мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком, та
провести відповідні виплати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
він має право на отримання пенсії у
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії у розмірі 75%
пенсії за віком, виходячи із
законодавчо встановлених розмірів
мінімальної пенсії за віком починаючи
з встановлення йому 2 групи
інвалідності згідно ст.ст. 50 ,54, 67 ЗУ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

В зв'язку з тим, що пенсія в належному
розмірі йому не виплачується, позивач
звернувся до УПФУ в Жовтневому районі
м. Харкова з заявою про перерахунок
пенсії, а також проведення відповідних
виплат.

При цьому, ОСОБА_1 було відмовлено в
перерахунку пенсії з посиланням на
постанови КМУ, що на думку позивача є
порушенням вимог чинного
законодавства, та порушує його права,
як громадянина.

У зв'язку з викладеним, позивач був
змушений звернутися до суду за
захистом його порушених прав з даним
позовом.

Позивач в судове засідання не з'явився,
в позовних вимогах просив суд
розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання також не з'явився, про день,
час та місце судового засідання
повідомлений належним чином, причини
неявки суду не повідомив. 20.11.2014 року
надав суду письмові заперечення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про необхідність
часткового задоволення позову,
виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій.

Згідно зі ст. 6 КАС України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.17 КАС України визначено,
що юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
громадянином, який постраждав
внаслідок Чорнобильської катастрофи
1-ої категорії, учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом 2-ої
групи за рішенням МСЕК та перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Харкова.

Позивач вказує, що він звертався до
Управління пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Харкова, в якій
просив провести перерахунок та виплату
йому основної та додаткової пенсію, як
особі, що постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, починаючи
з 01.01.2014 року у розмірі 8 (восьми)
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком,
передбачені ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Але, Управлінням пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Харкова
було відмовлено в задоволенні даної
заяви, оскільки розрахунок пенсії
позивача проведений згідно діючого
законодавства та відсутні підстави
проводити перерахунок основної та
додаткової пенсії, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
визначеного ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Згідно з ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які з постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990р.р. у
розмірі відшкодування фактичних
збитків, який визначається згідно з
законодавством. В усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим по II
групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам,
віднесеним до категорії І
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, завдану здоров'ю, у
розмірах інвалідам II групи - 75
процентів мінімальної пенсії за віком.

14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України № 3491 -VI
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011
рік", який набрав чинності 19 червня 2011
року. Пунктом 7 частини І зазначеного
Закону Прикінцеві положення Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік" доповнено пунктом 4, яким
встановлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", статей 14, 22, 37 та частини
третьої статті 43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Таким чином, зі ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
випливає, що під час визначення розміру
пенсії та щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу
їх нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік" норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26.12.2011 року норми пункту 4
Прикінцевих положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» визнані такими, що відповідають
Конституції України, тобто є
конституційними.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року визначено, що в аспекті
конституційного подання положення
частини другої статті 96, пунктів 2, 1, 6
статті 116 Конституції України треба
розуміти так, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.
Суди під час вирішення справ про
соціальний захист громадян керуються,
зокрема, принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

З аналізу наведених норм вбачається, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян у 2011 та
2012, 2013 бюджетних роках делеговано
Кабінету Міністрів України.

На виконання вищевказаних вимог Закону
Постановами Кабінету Міністрів
України № 745 від 06.07.2011 року та № 1210 від
23.11.2011 року були визначені мінімальні
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, а також щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, розмір основної та додаткової
пенсії по 31 грудня 2013 року повинен
визначатися відповідно до вказаних
постанов КМУ.

Проте, Законом України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік», на момент
набрання чинності, не було передбачено
обмежень щодо застосування ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Такі, обмеження були внесені Законом
України «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» від 31.07.2014 № 1622-VII. Даний Закон
набрав чинності 03.08.2014 року.

Відповідно до ст. 58 Конституції
України, закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Так, враховуючи конституційний принцип
дії закону у часі, суд приходить до
висновку, що з 01.01.2014 року (моменту
набрання чинності ЗУ «Про державний
бюджет України на 2014 рік») та до 03.08.2014
року (момент набрання чинності змін до
Закону) обмежень щодо застосування ст.
50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не було.

З огляду на вищезазначене, відповідач
безпідставно не здійснював
нарахування основної та додаткової
пенсії у відповідності до приписів ст.
50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, позовні вимоги є
законними, обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Разом з тим, позивач просив суд
зобов’язати відповідача здійснити
перерахунок пенсії з 01.02.2014 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Отже, оскільки позивач дізнався про
порушення своїх прав, свобод чи
інтересів 11.09.2014 року з листа
Управління Пенсійного фонду України у
Жовтневому районі м. Харкова, тому суд
задовольняє вимоги з 11.03.2014 року, а
вимоги поза межами строку підлягають
залишенню без розгляду.

При цьому суд зазначає, що у заявлених
позовних вимогах позивачем не обмежено
вимоги кінцевим строком здійснення
перерахунку, внаслідок чого суд вважає
за необхідне задовольнити його вимоги
частково та зобов’язати відповідача
здійснити перерахунок пенсії, за
період з 11.03.2014 року та по 02.08.2014 року
включно.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 12, 17-19, 71, 72, 99, 100,
122, 128, 130, 158 КАС України, ст.ст. 19, 22, 58, 64
Конституції України, ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Рішенням
Конституційного Суду України від 25.01.2012
року, Законом України «Про державний
бюджет України на 2014 рік», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Харкова про
визнання дій неправомірними та
зобов’язання вчинити певні дії в
частині зобов'язання відповідача
провести перерахунок пенсії
відповідно до вимог Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01.02.2014 року по 10.03.2014 року – залишити без
розгляду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Харкова про
визнання дій неправомірними та
зобов’язання вчинити певні дії в
частині зобов'язання відповідача
провести перерахунок пенсії –
задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління
пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Харкова щодо відмови у
перерахунку ОСОБА_1 пенсії відповідно
до вимог Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Харкова здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії у розмірі
75% (сімдесят п’ять відсотків)
мінімальної пенсії за віком, та
провести відповідні виплати за період
з 11.03.2014 року по 02.08.2014 року.

У задоволенні іншої частини
адміністративного позову ОСОБА_1 –
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Жовтневий районний суд м. Харкова
в десятиденний строк з дня отримання
копії постанови.

Суддя

Л.О. Шиянова