Справа № 2а/1870/5425/12
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року м. Київ
К/800/8206/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 04 вересня 2012 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 30 січня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
відділу Держкомзему у
Недригайлівському районі Сумської
області, заступника начальника відділу
Держкомзему у Недригайлівському
районі Сумської області - реєстратора
Шевцової Ірини Сергіївни, третя особа -
сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю
"Дружба-Нова" про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

в с т а н о в
и л а :

ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом, в якому просив визнати
протиправними дії відповідачів щодо
здійснення державної реєстрації
договорів оренди землі, сторонами яких
є СТОВ "Дружба-нова" та позивач, і
внесення відповідних відомостей до
Книги записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі;
зобов'язати відповідачів скасувати
державну реєстрацію договорів оренди
землі, сторонами яких є СТОВ
"Дружба-нова" та позивач та скасувати
записи про державну реєстрацію
вказаних договорів оренди землі у
відповідному розділі Книги записів про
державну реєстрацію державних актів на
право власності на земельну ділянку та
на право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
землі.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 04 вересня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 30 січня 2013
року, в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції ОСОБА_4
звернувся з касаційною скаргою, у якій
просить їх скасувати, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, 01 вересня 2010 року
позивачем укладено договір оренди
земельної ділянки із СТОВ "Дружба -
Нова". 25.01.2012 року СТОВ "Дружба - Нова"
подано заяву до Відділу Держкомзему у
Недригайлівському районі Сумської
області про державну реєстрацію
зазначеного договору та пакет
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації. 31.01.2012 року
Відділом Держкомзему у
Недригайлівському районі Сумської
області здійснено державну реєстрацію
зазначеного договору.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
виходили з правомірності дій
відповідачів щодо реєстрації договору
оренди, а отже позовні вимоги ОСОБА_4 не
підлягають задоволенню.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу
України, в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин,
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, в
тому числі й право оренди земельної
ділянки.

Положеннями ст. 20 Закону України "Про
оренду землі" передбачено, що укладений
договір оренди землі підлягає
державній реєстрації, а право оренди
земельної ділянки виникає з дня
державної реєстрації цього права
відповідно до Закону, що регулює
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень.

Судами встановлено, що в якості
підстави для відмови в реєстрації
договорів оренди позивач зазначає
надання ним до відповідачів до дня
реєстрації договорів заяв про
відкликання свого підпису з усіх
примірників договорів.

Однак, виключний перелік підстав,
згідно яких може бути відмовлено у
державній реєстрації прав на нерухоме
майно встановлено ст.24 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень".

Так, у державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: заявлене право, обтяження не
підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; об'єкт
нерухомого майна або більша його
частина розміщені на території іншого
органу державної реєстрації прав; із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень звернулася неналежна
особа; подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; заявлене право вже
зареєстровано.

Частиною 4 статі 24 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
визначено, що відмова в державній
реєстрації прав та їх обтяжень з
підстав, не передбачених цим Законом,
заборонена. Пунктом 16-3 Порядку № 1021
передбачено виключний перелік підстав
для відмови у реєстрації договорів
оренди, за якими територіальний орган
Держземагентства відмовляє у
державній реєстрації договору оренди
земельної ділянки із земель приватної
власності, договору суборенди
земельної ділянки (її частини), якщо:
документи подані не в повному
обсязі;подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Порядком.

Як вбачається з аналізу вищевказаних
норм, якими встановлено виключний
перелік підстав для відмови у
проведенні державної реєстрації
договорів оренди землі, звернення
однієї із сторін договору з проханням
не проводити його реєстрацію або про
відкликання свого підпису з
примірників договорів оренди
земельної ділянки до зазначеного
переліку не входить.

Щодо посилань ОСОБА_4 на те, що договір
оренди не містить всіх істотних умов,
передбачених законом та є не укладеним,
колегія суддів вказує наступне.

Договір оренди земельної ділянки,
укладений СТОВ "Дружба-Нова" з
позивачем, повністю відповідає вимогам
ст. 15 Закону України "Про оренду землі",
так як містить всі визначені статтею
істотні умови, має передбачені чинним
законодавством невід'ємні частини -
плани або схеми земельних ділянок, які
передаються в оренду, кадастрові плани
земельних ділянок з відображенням
обмежень (обтяжень) у їх використанні
та встановлених земельних сервітутів,
вчинений в належній формі, в якій
сторони виклали досягнуту згоду
стосовно всіх істотних умов, що
підтвердили своїми підписами під
текстом договору.

Отже, вірним є висновок судів
попередніх інстанцій, що зазначений
договір оренди землі, є таким, що
містить всі істотні умови та підлягає
державній реєстрації.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій повно і
правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Сумського
окружного адміністративного суду від 04
вересня 2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 30 січня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: