Справа № 819/2601/14-а
Суддя: Осташ А. В.
Дата ухвалення: 2014-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2601/14-a

05 грудня 2014 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі
головуючого судді Осташа А.В. при
секретарі Костецькі Н.Т.

за участю:

позивача - ОСОБА_1;

представника позивача - ОСОБА_2;

представника відповідача -
Вонятівської О.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Тернополі
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області

про визнання протиправним та
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій від 22 серпня 2014 року
та зобов'язання повернути вилучені
алкогольні напої, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач або
ОСОБА_1) звернулася до суду з позовом до
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області про визнання
протиправним та скасування рішення про
застосування фінансових санкцій від 22
серпня 2014 року №000022/19-18-21-00/НОМЕР_1 та
зобов'язання повернути вилучені
алкогольні напої іноземного
виробництва в асортименті згідно
додатків №1, №2 та №3 акту перевірки від
13 серпня 2014 року.

Позивач вважає, що перевірка, на
підставі якої прийнято оскаржуване
рішення, проведена з порушеннями
чинного законодавства, оскільки
позивач не була присутня при
проведенні такої перевірки, та не
реалізовувала алкогольні напої.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі з мотивів, що викладені
в адміністративному позові та суду
пояснив, що працівниками ДПІ всупереч
вимогам ст. 81 ПКУ не було пред'явлено
направлення на проведення перевірки,
також не було зроблено запису в журналі
реєстрації перевірок.

Також зазначив, що факти, викладені в
акті про результати фактичної
перевірки від 13 серпня 2014 року
суперечать реальним обставинам справи.
В даному акті вказано, що ОСОБА_4 13
серпня 2014 року в торговому місці, що
розташоване за адресою м. Тернопіль,
майдан Привокзальний, реалізувала одну
пляшку вина «Фраголіно Россі»
місткістю 0,75 л. за ціною 45,00 грн. та
зберігала з метою реалізації
алкогольні напої іноземного
виробництва в асортименті на загальну
суму 28 595 грн. Представник позивача
вказав, що ОСОБА_4 не проводила
реалізації алкогольних напоїв в
торговому місці за адресою м. Тернопіль
майдан Привокзальний так як на час коли
працівники ДПІ проводили контрольну
закупку товару в приміщенні магазину
за адресою: Тернопіль майдан
Привокзальний, позивачка фізично не
була присутня. Щодо зберігання
алкогольних напоїв представник
позивача пояснив, що позивач їх
зберігала тимчасово на прохання свого
знайомого без мети реалізації.

Позивач в судовому засіданні повністю
підтвердила пояснення свого
представника, додатково зазначила, що в
серпня 2013 року зареєструвала шлюб з
ОСОБА_5 та змінила своє дівоче прізвище
ОСОБА_11 на ОСОБА_1. На підтвердження
надала копію свідоцтва про одруження
(а.с27).

Представник відповідача в судовому
засіданні, заперечуючи проти позову,
суду пояснила, що оскаржені дії
відповідача щодо прийняття на підставі
акту перевірки від 13.08.2014 року №
69/21-0967 рішення про застосування до
позивача фінансових санкцій №
000022/19-18-21-00/НОМЕР_1 від 22.08.2014 року у
вигляді штрафу в розмірі 104 360,00 грн.
здійснені на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений законами України.

Допитаний в процесі судового розгляду
справи свідок ОСОБА_6 (яка на момент
проведення перевірки перебувала в
магазині за адресою майдан
Привокзальний м.Тернопіль) пояснила, що
13.08.2014 на час початку проведення
перевірки працівниками ДПІ в магазині
ОСОБА_1 не було. На той час в магазині
знаходилася тільки вона, так як ОСОБА_1
попросила побути на час її відсутності
і саме вона продала пляшку вина
«Фраголіно Россі» невідомій особі, що
зайшла до магазину та побачив вказане
вино, що стояло в кладовій по ціні 45 грн.
В жодних трудових відносинах із ФОП
ОСОБА_1 не перебувала і не перебуває на
даний час. Реалізована пляшка вина була
подарована їй особисто знайомим
ОСОБА_1, який привіз на тимчасове
зберігання алкогольні напої в магазин.

Допитаний в судовому у засіданні
свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що 13.08.2014
року попросив дружину свого друга, а
саме ОСОБА_1, залишити в її магазині
алкогольні напої на тимчасове
зберігання у зв'язку з поломкою його
автомобіля. Дані алкогольні напої були
придбані ним особисто з метою
святкування його дня народження.

Допитаний свідок ОСОБА_8, який 13.08.2014
року проводив перевірку ОСОБА_1
пояснив, що 13.08.2014 р. в торговому місці,
що розташоване за адресою: м. Тернопіль
м-н «Привокзальний», де здійснює
діяльність ФОП ОСОБА_1(ОСОБА_4), було
реалізовано одну пляшку вина
«Фраголіно» Росса виробництва Італії,
місткістю 0,75л., міцністю 10% об., за ціною
45 грн. На час початку проведення
перевірки працівниками ДПІ в магазині
ОСОБА_1 не було, була продавець ОСОБА_6,
яка реалізувала йому пляшку вина.
Перевірка здійснювалась на підставі
наказу Головного управління
Міндоходів у Тернопільській області
від 13.08.2014р. № 335 «Про проведення
фактичної перевірки суб'єкта
господарювання - фізичної особи ОСОБА_4
та на підставі направлень на перевірку
від 13.08.2014 року. Зайшовши в магазин,
працівниками ДПІ було ознайомлено з
даним наказом та направленнями
продавця, яким була ОСОБА_6 Крім того
перевіркою встановлено, що в магазині
зберігались з метою реалізації
алкогльні напої без марок акцизного
податку встановленого зразка на
загальну суму 28 545 грн.

Свідок ОСОБА_9, який проводив перевірку
ОСОБА_1 надав суду пояснення аналогічні
поясненням свідка ОСОБА_8

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення сторін та учасника
судового процесу, дослідивши подані
суду письмові докази, оцінивши їх за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13.08.2014 року згідно
до наказу від 13.08.2014 року та на підставі
направлень № 312 та № 313 від 13.08.2014 року
працівниками Головного управління
Міндоходів у Тернопільській області
проведено фактичну перевірку з питань
додержання суб'єктами господарювання
вимог, встановлених законодавством
України, які є обов'язковими до
виконання при здійсненні оптової і
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та/або тютюновими виробами
магазину, який розташований за адресою:
майдан Привокзальний, м.Тернопіль, що
належить фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_1 Перевірка проводилась в
присутності продавця магазину ОСОБА_6
та ОСОБА_1

За результатами перевірки складено акт
від 13.08.2014 року № 69/21-0967, у якому
встановлено факт роздрібної торгівлі
алкогольними напоями без наявної
ліцензії та факт реалізації
алкогольних напоїв без марок
акцизного податку встановленого
зразка, а саме: реалізовано одну пляшку
вина «Фраголіно» Росса місткістю 0,75 л.,
міцністю 10%, по ціні 45 грн. Акт перевірки
ОСОБА_1 відмовилась підписувати.

На підставі акта перевірки заступником
начальника Тернопільської ОДПІ ГУ
Міндоходів в Тернопільській області
винесено рішення про застосування до
позивача фінансових санкцій №
000022/19-18-21-00/НОМЕР_1 від 22.08.2014 року у
вигляді штрафу в розмірі 104 360,00 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням
ОСОБА_1 звернулась у відповідності до
вимог ст. 56 ПКУ із скаргою від 28 серпня
2014 року до Головного управління
Міндоходів у Тернопільській області в
якій просила скасувати рішення про
застосування фінансових санкцій від 22
серпня 2014 року № № 000022/19-18-21-00/НОМЕР_1,
яке прийняте на підставі акту
перевірки від 13 серпня 2014 року №
69/21-0967.

Вказана скарга ОСОБА_1 залишилась без
задоволення, а рішення Тернопільської
ОДПІ ГУ міндоходів у Тернопільській
області від 22 серпня 2014 року - без змін.

Не погоджуючись із рішенням Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області 22 вересня 2014
року ОСОБА_1 звертається із скаргою до
Державної Фіскальної служби України. 10
жовтня 2014 року на адресу ОСОБА_1
надійшло рішення за вих. № 2082/Я/99-99-10-0/0175
від 07 жовтня 2014 року про результати
розгляду поданої скарги. Вказаним
рішенням у задоволені скарги ОСОБА_1
було відмовлено, а рішення
Тернопільської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Тернопільській області від 22 серпня 2014
року та рішення прийняте за розглядом
первинної скарги - без змін.

Не погоджуючись з вказаними
рішеннями відповідача, позивач
звернулась до суду з даним
адміністративним позовом.

Відповідно до п. 75.1. ст. 75 органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Фактична перевірка здійснюється без
попередження платника податків (особи)
(п.80.1. та п.80.2. ст. 80 Податкового кодексу
України) .

Відповідно до п.75.1.3. ч. 75.1 ст. 75
Податкового кодексу України фактичною
вважається перевірка, що здійснюється
за місцем фактичного провадження
платником податків діяльності
розташування господарських або інших
об'єктів права власності такого
платника. Така перевірка здійснюється
контролюючим органом щодо дотримання
норм законодавства з питань
регулювання обігу готівки, порядку
здійснення платниками податків
розрахункових операцій і ведення
касових операцій, наявності ліцензій,
патентів, свідоцтв, у тому числі про
виробництво та обіг підакцизних
товарів, дотримання роботодавцем
законодавства щодо укладеная
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками
(найманими особами).

Відповідно до п. 80.2.5 ч. 80.2 ст.80
Податкового кодексу України фактична
перевірка може проводитися на підставі
рішення керівника контролюючого
органу, оформленого наказом, копія
якого вручається платнику податків або
його уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції, під розписку до
початку проведення такої перевірки, та
за наявності обставин отримання в
установленому законодавством порядку
інформації про порушення вимог
законодавства в частині виробництва,
обліку, зберігання та транспортування
спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів та цільового
використання спирту платниками
податків, а також здійснення функцій,
визначених законодавством у сфері
виробництва і обігу спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Згідно п. 81.1. ст.. 81 Податкового кодексу
України посадові особи контролюючого
органу мають право приступити до
проведення документальної виїзної
перевірки, фактичної перевірки за
наявності підстав для їх проведення,
визначених цим Кодексом, та за умови
пред'явлення або надіслання у випадках,
визначених цим Кодексом, таких
документів:

• направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі найменування контролюючого
органу, реквізити наказу про
проведення відповідної перевірки
найменування та реквізити суб'єкта
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється) або об'єкта, перевірка
якого проводиться, мета, вид
(документальна планова/позапланова або
фактична), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада прізвище
посадової (службової) особи, яка
проводитиме перевірку. Направлення на
перевірку у такому випадку є дійсним за
наявності підпису керівника
контролюючого органу або його
заступника, що скріплений печаткою
контролюючого органу;

• копії наказу про проведення
перевірки;

• службового посвідчення осіб,
які зазначені в направленні на
проведення перевірки.

Абзацом 6 п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу
України встановлено, що відмова
платника податків та/або посадових
(службових) осіб платника податків
(його представників або осіб, які
фактично проводять розрахункові
операції) від допуску до перевірки на
інших підставах, ніж визначені в абзаці
п'ятому цього пункту, не дозволяється. (
відповідно до абз. 5 ч. 81.1 ст 81)
Податкового кодексу України
непред'явлення або ненадіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення документальної виїзної
або фактичної перевірки.)

При пред'явленні направлення платнику
податків та/або посадовим (службовим;
особам платника податків (його
представникам або особам, які фактично
проводять розрахункові операції) такі
особи розписуються у направленні із
зазначенням свого прізвища, імені, по
батькові, посади, дати і часу
ознайомлення. У разі відмови платника
податків та/або посадови (службових)
осіб платника податків (його
представників або осіб, які фактично
проводять розрахункові операції)
розписатися у направленні на перевірку
посадовими (службовими особами
контролюючого органу складається акт,
який засвідчує факт відмови. У такому
випадку акт про відмову від підпису у
направленні на перевірку є підставою
для початку проведення такої
перевірки, (дані положення
зазначаються у абзацах, 7,8 частині 81.1
статті 81 Податкового кодексу України).

З вищенаведених норм вбачається, що
працівники ГУ Міндоходів у
Тернопільській області не порушили
порядок проведення перевірки, оскільки
як вбачається із встановлених в
судовому засіданні обставин, всі
необхідні документи до початку
проведення перевірки були вручені
особі яка фактично проводила
розрахункові операції - свідку ОСОБА_10,
а потім і суб'єкту підприємницької
діяльності ОСОБА_1

Щодо встановленого порушення, то слід
зазначити, що відповідно до ст. 15 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995
року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР)
роздрібна торгівля алкогольними
напоями або тютюновими виробами може
здійснюватися суб'єктами
підприємницької діяльності всіх форм
власності, у тому числі їх виробниками,
за наявності у них ліцензій.

Статтею 17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» передбачено, що у разі
порушення норм цього Закону щодо
виробництва і торгівлі спиртом
етиловим, коньячних; і плодовим,
спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами
посадові особи і громадяни
притягаються до відповідальності
згідно з чинним законодавством.

Суд вважає нікчемними пояснення
позивачки з приводу того, що вона
тимчасово зберігала алкогольні напої
на прохання свого знайомого в місці
проведення торгівлі. Так, основні
вимоги до роздрібної торгівлі
алкогольними напоями визначені
«Правилами роздрібної торгівлі
алкогольними напоями», які затверджені
Постановою Кабінету Міністрів України
від 30.07.1996 № 854. Згідно з пунктом восьмим
Правил суб'єкту господарювання, який
здійснює роздрібну торгівлю
алкогольними напоями, забороняється
приймати для продажу та зберігання
алкогольні напої від юридичних і
фізичних осіб, які не мають ліцензії на
виробництво або на право імпорту чи
оптової торгівлі алкогольними напоями.

Суд вважає необґрунтованими посилання
позивача про недопущення нею порушень
порядку торгівлі алкогольними напоями
через те, що реалізація таких напоїв
здійснена ОСОБА_6, яка не перебуває з
позивачем у трудових відносинах,
оскільки фактично реалізація вина
відбулась у торговельному приміщенні
позивача, яка несе відповідальність за
дотриманням встановленого порядку
здійснення роздрібної торгівлі.

Також суд критично ставиться до
пояснень свідка ОСОБА_7 про те, що
залишені на зберігання алкогольні
напої в магазині ОСОБА_1 належали саме
йому, оскільки він не надав будь-яких
документів для підтвердження даного
факту.

Крім того, суд враховує той факт, що
постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 22.09.2014 року по справі №
607/14975/14-п ОСОБА_4 визнано винною у
вчиненні адміністративних
правопорушень, передбачених ч.1. ст.164,
ч.1 ст. 164-5 КУпАП і накладено на неї
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 850 грн. з конфіскацією
алкогольних напоїв (а.с.38). Як видно зі
змісту постанови ОСОБА_4 визнана винною
за те, що 13 серпня 20014 року в торговому
об'єкті (магазині) по місцю здіснення
діяльності ПП ОСОБА_4 здійснювалось
зберігання та реалізація алкогольних
напоїв іноземного виробництва без
наявної ліцензії на право роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та без
акцизного податку встановленого
зразка.

Дана постанова була предметом
оскарження в апеляційному суді
Тернопільської області та набрала
законної сили.

Відповідно до частини першої статті 72
КАС України обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З врахуванням викладеного, суд вважає,
що не підлягає додатковому доказуванню
той факт, що факт роздрібної торгівлі
алкогольними напоями без наявної
ліцензії та факт реалізації
алкогольних напоїв без марок
акцизного податку встановленого
зразка зі сторони ОСОБА_1 мав місце.

Крім того, як видно з вищеописаної
постанови Тернопільського
міськрайонного суду від 22 вересня 2014
року, вилучені в позивачки алкогольні
напої були конфісковані в дохід
держави, а тому повністю
безпідставними є позовні вимоги щодо
зобов'язання Тернопільської ОДПІ
повертати їй вилучені алкогольні
напої.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що рішення №
000022/19-18-21-00/НОМЕР_1 від 22.08.2014 року про
застосування до позивача фінансових
санкцій у вигляді штрафу в розмірі 104
306,00 грн. винесене заступником
начальником Тернопільської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Тернопільській області на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачений законами
України, а тому позовні вимоги позивача
є безпідставними й задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області про визнання
протиправним та скасування рішення про
застосування фінансових санкцій від 22
серпня 2014 року №000022/19-18-21-00/НОМЕР_1 та
зобов'язання повернути вилучені в
ОСОБА_1 алкогольні напої іноземного
виробництва в асортименті згідно
додатків №1, №2 та №3 акту перевірки від
13 серпня 2014 року, - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 8 грудня 2014 року.

Головуючий суддя
Осташ А. В.

копія вірна:

Суддя
Осташ А. В.