Справа № 482/1497/14-а
Суддя: Гажа О. П.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа
№482/1497/14-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 вересня 2014 року
м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд
Миколаївської області, діючи як
адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Гажі О.П.,

при секретарі судового засідання
Шведовій Я.О., з участю представника
позивача ОСОБА_1, представників
відповідача Шевченко О.В., Міріченко
Т.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Нова Одеса
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до УПФУ в Новоодеському районі
Миколаївської області про визнання
незаконним та скасування рішення УПФУ
в Новоодеському районі Миколаївської
області, -

В С Т А Н О В И В:

21 серпня 2014 року позивач звернулася до
суду із вищевказаним адміністративним
позовом до УПФУ в Новоодеському районі
Миколаївської області про визнання
незаконним і скасування рішення
відповідача за №20 від 15.08.2014 року, яким
їй було відмовлено у призначені пенсії
за вислугу років через відсутність
необхідного спеціального стажу роботи,
який дає право на таку пенсію та
просила суд зобов'язати відповідача
нарахувати і видати пенсію за період з
06.08.2014 року і по день набрання рішенням
суду законної сили.

В обґрунтування своїх позовних вимог,
позивач зазначила, що вона з 01.08.1984 року
і по 05.08.2014 року працювала викладачем
Новоодеської музичної школи
Миколаївської області по класу
фортепіано, являється працівником
освіти, що підтверджується її трудовою
книжкою.

Зазначила, що 06.08.2014 року, вона
звернулася до відповідача із заявою
про призначення їй пенсії за вислугу
років, але відповідач їй в цьому
відмовив оскаржуваним нею рішенням.

Заявляє про незаконність прийнятого
рішення, яке суперечить вимогам ст.55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», де вказано, що
працівники освіти мають право на
пенсію, при наявності спеціального
стажу від 25 до 30 років, за переліком, що
затверджується у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України, незалежно
від віку.

Посилаючись на наявність у неї, як у
працівника освіти, спеціального стажу
більше 25 років, що дає їй право на
одержання пенсії за вислугою років, у
відповідності до вимог ст.55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
Закону України «Про освіту», та
переліку посад педагогічних
працівників, що затверджений
постановою КМУ №909 від 04.11.1993 року, що
розширений дорученням Кабінету
Міністрів України від 06.01.1996 року №397/21,
позивач просила суд її позов
задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні, представник
позивача, посилаючись на викладені в
позові обставини та наявність правових
підстав для задоволення позову, просив
суд позов задовольнити повністю.

Представники відповідача в судовому
засіданні посилаючись на законність
прийнятого відповідачем рішення та
безпідставність заявленого позову,
просили суд в задоволені цього позову
відмовити.

Відповідно ч.2 ст. 2. КАС України до
адміністративних судів можуть
бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли
щодо таких рішень,
дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено
інший порядок судового провадження.
Позивач скористався цим, своїм
законним правом, у відповідності до ч.2
ст.2 КАС України.

Право позивача на оскарження
прийнятого рішення відповідачем
передбачено чинним законодавством, в
тому числі ст.104 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Згідно ст.71 КАС України, обов'язок
доведення правомірності своїх дій
лежить на відповідачу, як на суб'єкту
владних повноважень.

Вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
обставини справи та перевіривши їх
письмовими доказами, оцінивши
досліджені в судовому засіданні
докази, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню.

Цей висновок суду грунтується на
наступному:

Як вбачається з досліджених в
судовому засіданні фактичних обставин
справи, позивач з 01.08.1984 року і по 05.08.2014
року працювала викладачем
Новоодеської музичної школи
Миколаївської області по класу
фортепіано, являється працівником
освіти, має спеціальний стаж
працівника освіти, який становить
більше 25 років, що підтверджується її
трудовою книжкою.

Згідно із Статутом, «Новоодеська
дитяча музична школа» являється
позашкільним закладом освіти сфери
культури і заснована на комунальній
власності.

Постановою КМУ №963 від 14.06.2000 року «Про
затвердження переліку посад
науково-педагогічних працівників»,
посада викладача включена до переліку
посад педагогічних працівників.

06.08.2014 року, позивач звернулася до
відповідача із заявою про призначення
їй пенсії за вислугу років, але
відповідач своїм рішенням №20 від
15.08.2014 року, відмовив їй у призначені
пенсії за вислугу років через
відсутність необхідного спеціального
стажу роботи, який дає право на таку
пенсію.

Прийняте відповідачем у
відношенні позивача рішення №20 від
15.08.2014 року, суд вважає незаконним,
таким, що суперечить і не відповідає
принципу верховенства права та
положенням чинної Конституції
України.

Так, згідно з п. «е», ст.55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
право на пенсію за вислугою років мають
працівники освіти, охорони здоров'я
та соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30

років за переліком, що затверджується у
порядку, який визначається

Кабінетом Міністрів України, незалежно
від віку.

У відповідності до ст.57 Закону
України «Про освіту», держава
забезпечує педагогічним працівникам
призначення і випалу пенсій, згідно
чинного законодавства.

Абзацом третім ч.4 ст. 21 Закону
України «Про позашкільну освіту» від
22.06.2000 року, передбачено право
педагогічних працівників
позашкільних навчальних закладів на
пенсію за вислугою років за наявності
педагогічного стажу роботи не менше
ніж 25 років.

Пунктом 4 Прикінцевих і
перехідних положень цього Закону було
дано доручення Кабінету Міністрів
України привести свої
нормативно-правові акти у
відповідність з цим Законом та внести
зміни до існуючих, що суперечать цьому
Закону.

Кабінетом Міністрів України, на
виконання вимог п.4 прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про позашкільну освіту», не було
внесено змін та доповнень до переліку
посад педагогічних та
науково-педагогічних працівників, що
затверджений постановою №909 від 04.11.1993
року, з метою реалізації права
педагогічних працівників позашкільних
закладів на пенсію за вислугу років, у
відповідності до вимог ст.21 цього
Закону.

Разом з тим, Дорученням КМУ від
06.01.1996 року №397/21 дію вищевказаної
постанови було поширено і в тому числі
на викладачів музичних шкіл без
внесення змін до постанови, але
відповідач, при прийняті свого рішення
№20 від 15.08.2014 року про відмову в
нарахуванні пенсії позивачу за вислугу
років, на ці обставини своєї уваги не
звернув.

У світлі ст.22 ч.3 Конституції
України, при прийняті нових законів або
внесені змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Дії відповідача, який зарахував до
спеціального педагогічного стажу
позивачу час її роботи на посаді
викладача Новоодеської дитячої
музичної школи з 01.08.1984 року по 31.12.1991
року та не зарахував до її спеціального
стажу стаж роботи на цій посаді в цьому
закладі за період з 01.01.1992 по 05.08.2014 року,
суперечать вимогам ст.22 Конституції
України, ст.55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ст.21 Закону
України «Про позашкільну освіту»,
принципу верховенства права, який
закріплений ст.8 КАС України.

Так, відповідно до ст.8 КАС України, яка
зобов'язує суд керуватись у своїй
діяльності принципом верховенства
права, передбачено, що людина, її права
та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Тому суд, відповідно до вимог ст.17
Закону України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
Суду з прав людини", при вирішенні даної
справи застосовує принцип
верховенства права, з урахуванням
судової практики Європейського суду з
прав людини, як джерела права.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського Суду з прав
людини", суд України застосовує при
розгляді справ Конвенцію про захист
прав людини і основоположних свобод
(далі Конвенція) та протоколи до неї і
практику Європейського Суду, як
джерело права.

Відповідно до ст.1 Протоколу №1
Конвенції, кожна фізична особа має
право мирно володіти своїм майном і
ніхто не може бути позбавлений своєї
власності інакше, як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом і загальними принципами
міжнародного права.

За таких обставин, майнові права
громадян, в світлі рішень і практики
Європейського Суду з прав людини,
розцінюються як об'єкти цивільних прав
в сенсі "власності".

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що відмова відповідача - УПФУ
в Новоодеському районі Миколаївської
області в нарахуванні позивачу пенсії
за вислугу років, являється
неправомірною, а. тому, вимоги позивача
підлягають задоволенню.

Тому, дослідивши фактичні обставини
справи та враховуючи вищевикладене,
суд приходить до висновку про
необхідність задоволення позову,
шляхом визнання незаконним і
скасування рішення УПФУ в
Новоодеському районі Миколаївської
області №20 від 15.08.2014 року про відмову у
призначені ОСОБА_4 пенсії за вислугою
років.

Приймаючи до уваги задоволення
позовних вимог в частині визнання
незаконним і скасування рішення
відповідача, щодо відмови у призначені
позивачу пенсії за вислугу років,
підлягають задоволенню і її позовні
вимоги в частині покладення
зобов'язання на відповідача нарахувати
і видати позивачу пенсію, за період з
часу звернення за такою пенсією, тобто
з 06.08.2014 року і по день набрання даною
постановою суду законної сили.

Відповідно до вимог ст.ст.87,94 КАС
України судові витрати понесені
позивачем в сумі 73,08 гривень підлягають
стягненню з Державного бюджету України
на користь позивача.

Що ж стосується останнього
розміру понесених позивачем судових
витрат на сплату судового збору та
витрат на правову допомогу адвоката, то
ці витрати позивача відшкодуванню не
підлягають, поскільки не передбачені
чинним законодавством, не доведені
позивачем, а їх розмір, враховуючи не
складний характер спірних
правовідносин, значно перевищує
вимоги розумності та справедливості.

Згідно ст.90 КАС України, витрати,
пов'язані з оплатою допомоги адвоката
або іншого фахівця в галузі права, які
надають правову допомогу за договором,
несуть сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги,
передбаченої законом.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 6-11, 15, 158-163 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_4 до УПФУ в Новоодеському
районі Миколаївської області про
визнання незаконним та скасування
рішення УПФУ в Новоодеському районі
Миколаївської області, - задовольнити.

Визнати незаконним і скасувати рішення
управління Пенсійного Фонду України в
Новоодеському районі Миколаївської
області №20 від 15.08.2014 року, яким було
відмовлено ОСОБА_4 у призначені пенсії
за вислугу років.

Зобов'язати відповідача - управління
Пенсійного Фонду України в
Новоодеському районі Миколаївської
області нарахувати і видати позивачу
ОСОБА_4 пенсію за вислугою років за
період з 06 серпня 2014 року і по день
набрання законної сили даною
постановою суду.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_4 - 73,08 гривень судових
витрат.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку на апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Новоодеський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги, яка
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий: