Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2010-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" серпня 2010 р. м. Київ
К-49017/09

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - Панченка О.Н.,

суддів: Мироненка О.В., Мороз Л.Л.,
Смоковича М.І, Чумаченко Т.А.,

розглянувши у письмовому провадженні в
касаційній інстанції адміністративну
справу

за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у м. Кіровське
Донецької області про зобов'язання
вчинити певні дії, провадження в якій
відкрито,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 вересня
2009 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України у м. Кіровське
Донецької області про поновлення
пропущеного строку для звернення до
суду та стягнення недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги дитині війни.

На обґрунтування своїх вимог позивач
зазначала, що відповідно до Закону
України від 18 листопада 2004 року № 2195-ІV
«Про соціальний захист дітей
війни»(далі -Закон про соціальний
захист дітей війни) вона має статус
дитини війни. Частиною першою статті 6
цього Закону, що набрав чинності з 1
січня 2006 року, дітям війни встановлено
підвищення пенсії на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком. Однак
відповідач не виконує вимог указаного
Закону та не виплачує пенсію у
підвищеному розмірі.

Позивач просила визнати протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України у м. Кіровське Донецької
області з невиплати щомісячної доплати
до пенсії в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком та
зобов'язати відповідача нарахувати і
виплатити їй пенсію з урахуванням
підвищення пенсії на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком з 01.01.2006 по
31.12.2007 та з 22.05.2008 по 31.03.2009.

Постановою Кіровського міського суду
Донецької області від 28 травня 2009 року
позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України у
м. Кіровське Донецької області з
невиплати позивачу щомісячної доплати
до пенсії в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком,
зобов`язано відповідача здійснити
нарахування та виплату надбавки,
передбаченої статтею 6 Закону про
соціальний захист дітей війни, у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком, за період з 22 травня 2008 року до
31 грудня 2008 року та з 1 січня 2009 до 31
березня 2009 року. У задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 вересня
2009 року скасовано постанову
Кіровського міського суду Донецької
області від 28 травня 2009 року. Визнано
протиправною бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України у м. Кіровське
Донецької області Донецької області,
зобов`язано відповідача здійснити
нарахування та виплату надбавки,
передбаченої статтею 6 Закону про
соціальний захист дітей війни, у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком, за період з 22 травня 2008 року до
31 грудня 2008 року. У задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права, просить скасувати
рішення суду апеляційної інстанції та
залишити в силі постанову Кіровського
міського суду Донецької області від 28
травня 2009 року.

За приписами частини другої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 оскаржує рішення суду
апеляційної інстанції лише в частині
відмови у задоволенні позову стосовно
виплати надбавки до пенсії за
січень-березень 2009 року.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в позові стосовно
виплати надбавки до пенсії за
січень-березень 2009 року, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що відповідач за цей період правомірно,
у належному розмірі виплачував
зазначену надбавку позивачеві. Свій
висновок апеляційний суд
обґрунтовував тим, що статтею 71 Закону
України від 26.12.2008 року № 835-VІ «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»та
Постанови Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян», якою, на думку апеляційного
суду, надано право Кабінету Міністрів
України у 2009 році встановлювати
розміри соціальних виплат, які
відповідно до законодавства
визначаються в залежності від розміру
мінімальної заробітної плати, в
абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними
бюджетними програмами та положення
якої до теперішнього часу не визнані
неконституційними.

Такий висновок апеляційного суду
не відповідає нормам матеріального
права.

Зі статті 6 Закону про соціальний
захист дітей війни випливає, що під час
визначення розміру підвищення пенсії
за основу (базу) її нарахування
береться розмір мінімальної пенсії за
віком, а не виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати.

Крім того, у 2009 році дія статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни»не обмежена Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2009 рік». Що ж стосується зазначеної
постанови Кабінету Міністрів України в
частині зменшення розміру підвищення
пенсії, то вона не відповідає приписам
указаного Закону. Тому в даному випадку
необхідно застосовувати положення
Закону, який має вищу юридичну силу.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції неправильно застосував
норми матеріального права.

З огляду на викладене,
обґрунтованим та законним є висновок
суду першої інстанції про здійснення
нарахування підвищення до пенсії у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком як дитині війни з 1 січня 2009
року до 31 березня 2009 року.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
проте рішення суду апеляційної
інстанції в цій частині прийняте з
порушенням норм матеріального права та
є підстави для його скасування.

В решті рішення судів необхідно
залишити без зміни з таких підстав.

Задовольняючи позов частково, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що Управління Пенсійного фонду України
у м. Кіровське Донецької області, за
період з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2008
року, на порушення статті 6 Закону про
соціальний захист дітей війни
безпідставно не здійснювало ОСОБА_2
нарахування щодо підвищення пенсії на
30 відсотків мінімальної пенсії за
віком.

Судами попередніх інстанцій
установлено, і це не заперечують
сторони, що ОСОБА_2 яка народилася 1
травня 1939 року, отримує пенсію.
Відповідно до статті 1 Закону про
соціальний захист дітей війни позивач
має правовий статус дитини війни. Крім
того, згідно зі статтею 6 цього Закону
вона має право на підвищення пенсії на
30 відсотків мінімальної пенсії за
віком.

Згідно з пунктом 1 розділу ІV
«Прикінцеві положення»Закону про
соціальний захист дітей війни цей
Закон набирає чинності з 1 січня 2006
року. Частиною першою статті 6 цього
Закону встановлено, що дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

У зв'язку з тим, що відповідач пенсію не
підвищив, з метою захисту своїх прав,
передбачених Законом про соціальний
захист дітей війни, позивач просила
зобов'язати його зробити нарахування
їй як дитині війни недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги за період з 01.01.2006 по 31.12.2007, з
22.05.2008 по 31.03.2009.

Проаналізувавши соціальне
законодавство, яке діяло в цей період,
суди попередніх інстанцій правомірно
та обґрунтовано задовольнили позов
частково.

З цього приводу колегія суддів вважає
за необхідне вказати на те, що стосовно
підвищення пенсії за 2006 рік, то суди
правильно відмовили в задоволенні
позову з посиланням на те, що не настали
встановлені законодавством умови
такого підвищення.

Зокрема, пунктом 17 статті 77 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2006 рік»з метою приведення окремих
норм законів у відповідність із цим
Законом було зупинено на 2006 рік дію
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни».

Однак, Законом України від 19 січня
2006 року N 3367-IV «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік»пункт 17 статті 77
виключено та статтею 110 (викладеною цим
Законом у новій редакції) установлено,
що пільги дітям війни, передбачені
абзацом сьомим статті 5 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
запроваджуються з 1 січня 2006 року, а
статтею 6, - у 2006 році поетапно, за
результатами виконання бюджету у
першому півріччі, у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України за погодженням із Комітетом
Верховної Ради України з питань
бюджету. Цей Закон був опублікований 22
березня 2006 року, а тому набрав чинності
2 квітня 2006 року.

Тобто, з 2 квітня 2006 року стаття 6
Закону про соціальний захист дітей
війни знову почала діяти. Але
підвищення пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії, на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
як визначив законодавець, могло
здійснюватись лише за певних умов,
зокрема: поетапно, за результатами
виконання бюджету в першому півріччі, у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України за погодженням з
Комітетом Верховної Ради України з
питань бюджету.

Судами попередніх інстанцій
установлено, що такі умови не настали,
тому правильними є висновки цих судів
про відмову в задоволенні позову щодо
підвищення пенсії за 2006 рік.

Стосовно підвищення пенсії у 2007 році
Законом України від 19 грудня 2006 року №
489-V «Про Державний бюджет України на 2007
рік», зокрема пунктом 12 статті 71, було
зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону
про соціальний захист дітей війни та
статтею 111 установлено, що у 2007 році
підвищення до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, яка
виплачується замість пенсії,
відповідно до статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей
війни»виплачується особам, які є
інвалідами (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»), у розмірі 50
відсотків від розміру надбавки,
встановленої для учасників війни.
Однак Рішенням Конституційного Суду
України від 9 липня 2007 року №6-рн/2007
(справа про соціальні гарантії
громадян) визнані неконституційними
положення пункту 12 статті 71 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік»щодо зупинення дії на 2007 рік
статті 6 Закону.

Після прийняття Конституційним
Судом України вказаного рішення знову
почали діяти положення статті 6 Закону
про соціальний захист дітей війни.
Тобто з часу прийняття цього рішення у
позивача відновилось право на
підвищення пенсії на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком. Судами
установлено, що відповідач, ігноруючи
зазначені норми матеріального права,
не здійснив це підвищення пенсії, чим
порушив указане право позивача. Тому
правильними є їх висновки про те, що
позивач мав право на підвищення пенсії
в період із 9 липня по 31 грудня 2007 року.

Однак, з матеріалів справи
вбачається, що Управління Пенсійного
фонду України у м. Кіровське Донецької
області наполягало на відмові у його
задоволенні у зв`язку з пропуском
позивачем строку звернення до
адміністративного суду.

За приписами статті 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до статті 100 КАС України
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Оскільки позивач звернулася до суду за
захистом своїх прав 19 травня 2009 року та
в якості причини його пропущення у
своєму клопотанні про поновлення
строку звернення до суду зазначила
свою необізнаність у правових
питаннях, яка не може бути визнана
поважною, колегія суддів погоджується
з висновком судів попередніх інстанцій
щодо відмови у задоволенні вимог
позивача за період до 19.05.2008.

Що стосується нарахування підвищення
до пенсії за 2008 рік, то законом України
від 28 грудня 2007 року № 107-VІ «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», зокрема
підпунктом 2 пунктом 41 Розділу ІІ, були
внесені зміни у статтю 6 Закону про
соціальний захист дітей війни,
відповідно до яких, дітям війни (крім
тих, на яких поширюється дія Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту») до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, виплачується
підвищення у розмірі надбавки,
встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 (справа
щодо предмета та змісту закону про
Державний бюджет України) визнані
неконституційними положення підпункту
2 пункту 41 Розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»щодо змін,
унесених до статті 6 Закону про
соціальний захист дітей війни.

Після прийняття Конституційним
Судом України вказаного рішення знову
почали діяти положення статті 6 Закону
про соціальний захист дітей війни в їх
первинній редакції.

Таким чином, правильними є висновки
судів про те, що протиправною є
бездіяльність відповідача щодо
нездійснення підвищення пенсії
починаючи з 22 травня 2008 року до 31 грудня
2008 року.

Керуючись статтями 223, 226, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 вересня
2009 року в частині відмови в позові
стосовно виплати надбавки до пенсії за
січень-березень 2009 року скасувати, а в
решті залишити без змін. Постанову
Кіровського міського суду Донецької
області від 28 травня 2009 року залишити в
силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Головуючий
О.Н. Панченко

Судді
О.В. Мироненко

Л.Л. Мороз

М.І. Смокович

Т.А. Чумаченко