Справа № 233/6307/14-а
Суддя: Малінов О. С.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 233/6307/14-а
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі

08 грудня 2014 року Суддя
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області Малінов О. С. ,
перевіривши матеріали
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Костянтинівської міської ради
Донецької області, Управління
Держземагентства у Костянтинівському
районі Донецької області, третя особа
ОСОБА_2 про визнання незаконним та
скасування рішення міської ради та
державного акту,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Костянтинівської міської
ради Донецької області, Управління
Держземагентства у Костянтинівському
районі Донецької області, третя особа
ОСОБА_2 та просить поновити їй строк для
звернення до суду; визнати незаконним
та скасувати рішення Костянтинівської
міської ради від 27.06.2006р. №5/3-48 про
надання ОСОБА_2 у приватну власність
земельної ділянки площею 0,0641 га. за
адресою: м. Костянтинівка, вул.
Орджонікідзе, 1, для обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель; визнати незаконним та
скасувати Державний акт на право
приватної власності на землю на ім‘я
ОСОБА_3 серії ЯІ №732008, реєстраційний
№99 від 18 липня 2006 року.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що 27.06.2006р. вона зі
своїм батьком уклала договір
купівлі-продажу будинку за адресою: м.
Костянтинівка, вул. Орджонікідзе, 1. При
зверненні до Управління
Держземагентства у Костянтинівському
районі Донецької області, в листопаді
2014 року їй стало відомо, що документів,
які посвідчують право власності на
земельну ділянку за вказаною адресою
за нею не зареєстровано, оскільки
вказана земельна ділянка належить
ОСОБА_2 згідно спірного рішення міської
ради. Вважає, що рішення міської ради,
яке винесене саме в день укладення
договору купівлі-продажу, а також
державний акт, виданий після його
укладення, - є незаконними.

Позивачка звернулась до суду із
позовною заявою в порядку
адміністративного судочинства,
посилається на норми Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Разом з тим, провадження в даній
адміністративній справі не може бути
відкрите з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 цієї статті визначено, що до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб’єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Як роз’яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 6 своєї Постанови «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» №3 від 01.03.2013р. суди мають
виходити з того, що згідно зі статтями 13
і 14 Конституції України, статтями 177, 181,
324 і главою 30 ЦК земля та земельні
ділянки є об’єктами цивільних прав, а
держава і територіальні громади через
свої органи беруть участь у земельних
відносинах із метою реалізації
цивільних та інших прав у
приватноправових відносинах, тобто
прав власників земельних ділянок. Отже,
суд має з’ясувати, чи є спір
приватноправовим або
публічно-правовим; чи виник спір із
відносин, урегульованих нормами
цивільного права, чи пов’язані ці
відносини зі здійсненням сторонами
цивільних або інших майнових прав на
земельні ділянки на засадах рівності;
чи виник спір щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб’єкта владних
повноважень при реалізації ним
управлінських функцій у сфері
земельних правовідносин.

З матеріалів справи слідує, що на
підставі оскаржуваного рішення
Костянтинівської міської ради від
27.06.2006р. № 5/3-48 у ОСОБА_2 виникло право
приватної власності на земельну
ділянку площею 0,0641 га за адресою: м.
Костянтинівка, вул. Орджонікідзе, 1.
Таке право зареєстроване, що
посвідчується державним актом серії ЯІ
№732008, реєстраційний №99 від 18.07.2006
р. Діючи при винесенні вказаного
рішення, орган місцевого
самоврядування діяв як власник
земельної ділянки, позов обґрунтований
нормами Земельного кодексу України.
Спірне рішення не прийнято в наслідок
реалізації органом місцевого
самоврядування управлінських функцій
у сфері земельних правовідносин.

Таким чином, визначаючи в до якої
юрисдикції належить даний спір в
частині визнання незаконним та
скасування рішення органу місцевого
самоврядування про оформлення права
приватної власності на земельну
ділянку, суд прийшов до висновку, що
даний спір є приватноправовим спором
(спором про право), а відтак, його
належить розглядати за правилами
встановленими Цивільним процесуальним
кодексом України.

Щодо позовної вимоги про визнання
незаконним та скасування Державного
акту на право приватної власності на
землю на ім’я ОСОБА_3 серії ЯІ №732008,
реєстраційний №99 від 18 липня 2006
року, приходжу до переконання, що дана
вимога теж не може бути розглянута в
порядку встановленому Кодексом
адміністративного судочинства України
виходячи з наступного.

Як роз’яснив Пленум Вищого
адміністративного суду України у своїй
Постанові «Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів» №8
від 20.05.2013р., видача державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку
здійснювалася за єдиною визначеною
процедурою, встановленою Інструкцією
про порядок складання, видачі,
реєстрації і зберігання державних
актів на право власності на земельну
ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою та
договорів оренди землі, затвердженою
наказом Державного комітету України по
земельних ресурсах від 4 травня 1999 року
N 43, зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України 4 червня 1999 року за N
354/3647. Оскільки порядок видачі
державних актів на право власності або
постійного користування на земельну
ділянку перебуває у сфері
публічно-правових відносин, то спори
щодо дій чи бездіяльності суб’єктів
владних повноважень з приводу їх
видачі підлягають розгляду
адміністративними судами.

Позивач оскаржує державний акт серії
ЯІ №732008, реєстраційний №99 від
18.07.2006р. не з підстав порушення
процедури його видачі, а з підстав
порушення його цивільного права, що
свідчить про неможливість ототожнення
даного спору із публічно-правовим
спором, а про необхідність віднесення
його до категорії приватноправового
спору.

Відкриття провадження у даній справі в
порядку адміністративного судочинства
порушило б право позивачки на розгляд
її справи незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, так як
відповідно до пункту 1 статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року кожен
при вирішенні спору щодо його
цивільних прав та обов'язків має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» ніхто не може бути позбавлений
права на розгляд його справи в суді, до
підсудності якого вона віднесена
процесуальним законом.

Отже, на підстави наведеного вище,
приходжу до висновку, що дана справа не
може бути розглянута в порядку
адміністративного судочинства, а отже
у відкритті провадження слід відмовити
на підставі п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України,
одночасно слід роз’яснити позивачці,
що для захисту свого порушеного права
їй слід звернутись до суду в порядку
визначеному Цивільним процесуальним
кодексом України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Костянтинівської міської
ради Донецької області, Управління
Держземагентства у Костянтинівському
районі Донецької області, третя особа
ОСОБА_2 про визнання незаконним та
скасування рішення міської ради та
державного акту – відмовити.

Роз’яснити позивачці, що розгляд даної
справи законом віднесено до цивільної
юрисдикції в порядку визначеному
Цивільним процесуальним кодексом
України.

Копію даної ухвали невідкладно
надіслати позивачці разом із позовною
заявою та усіма доданими до неї
матеріалами.

Дана ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Костянтинівський міськрайонний
суд Донецької області. Апеляційна
скарга на ухвалу суду першої інстанції
подається протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу
було постановлено в письмовому
провадженні або згідно з частиною
третьою статті 160 КАС України, або без
виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя