Справа № 815/4214/14
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

27 листопада 2014 р. Справа № 815/4214/14

Категорія: 8.2.3 Головуючий в 1 інстанції:
Харченко Ю. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.,

за участю секретаря - Шановської М.О.

за участю представника апелянта -
Вронського С.В.,

за участю представника позивача -
Онищенко О.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Іллірік»
на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 07 серпня 2014
року по справі за позовом Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Іллірік» про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державна податкова інспекція
у Приморському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській звернувся до суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Іллірік», в якому
просив суд стягнути з відповідача
заборгованість у загальному розмірі
101316,55грн., з яких 48183,75грн. - по податку на
додану вартість, 53132,80грн. - по податку
на прибуток приватних підприємств,
мотивуючи позовні вимоги наявністю у
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Іллірік» узгодженої
суми податкової заборгованості у
визначеному розмірі, яка підлягає
стягненню.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 07 серпня 2014
року позов Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області - задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Іллірік» в доход
Державного бюджету України на користь
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області заборгованість у загальному
розмірі 101316(сто одна тисяча триста
шістнадцять)грн. 55коп., з якої 48183 (сорок
вісім тисяч сто вісімдесят три) грн.
75коп. податку на додану вартість на р/р
№0008, код платежу 14010100, Одержувач:
ГУДКСУ в Одеській області 37607526, банк
одержувача: ГУДКСУ в Одеській області,
МФО 828011; 53132 (п'ятдесят три тисячі сто
тридцять дві) грн. 80коп. податку на
прибуток приватних підприємств на р/р
№0008, код платежу 11021000, Одержувач:
ГУДКСУ в Одеській області 37607526. банк
одержувача: ГУДКСУ в Одеській області
МФО 828011.

В апеляційній скарзі, Товариство з
обмеженою відповідальністю «Іллірік»,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, та
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, просить
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 07 серпня 2014
року - скасувати та прийняти нову
постанову про відмову у задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Іллірік» перебуває
на обліку в Державній податковій
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області з 06.02.2009р. за
реєстраційним №72686, що підтверджується
наявною у матеріалах справи
відповідною Довідкою податкового
органу №1111 від 25.06.2014р.

Згідно податкових декларацій,
декларацій з податку на додану
вартість, наданих ТОВ «Іллірік» до ДПІ
у Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області, зокрема,
№ від 17.04.2014р. за березень 2014р.,
сума податку на додану вартість, що
підлягає сплаті до державного бюджету,
відповідачем самостійно визначено у
загальному розмірі 917грн., № від
20.05.2014р. за квітень 2014р. сума податку на
додану вартість, що підлягає сплаті до
державного бюджету, відповідачем
самостійно визначено у загальному
розмірі 63грн.

Також, судом першої інстанції
встановлено, що у період з 08.02.2013р. по
21.02.2013р. згідно з п.п.78.1.1 п.78 ст.78
Податкового кодексу України, та на
підставі Наказу від 06.02.2013р. за №339 ДПІ у
Приморському районі м. Одеси, згідно
направлень від 06.02.2013р. №000231/293, №000232/294
начальником відділу особливо важливих
перевірок управління податкового
контролю Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Одеської області Державної
податкової служби Машталер Ю.П.,
головним державним податковим
ревізором інспектором відділу
особливо важливих перевірок
управління податковою контролю
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби
Кулик А.В. було проведено позапланову
виїзну документальну перевірку ТОВ
«Іллірік» щодо підтвердження
взаємовідносин із платником податків
МП у вигляді ТОВ «Гамалс» за період
лютий-квітень 2012року.

За наслідками вказаної перевірки ДПІ у
Приморському районі м. Одеси складено
Акт №971/22-5/36344194 від 27.02.2013р. «Про
результати проведення позапланової
виїзної документальної перевірки ТОВ
«Іллірік» щодо підтвердження
взаємовідносин із МП у вигляді ТОВ
«Гамалс» за період лютий-квітень
2012року», у висновках якого наголошено
на завищенні ТОВ «Іллірік» податкового
кредиту з ПДВ на загальну суму 40709грн.,
що призвело до заниження суми ПДВ до
сплати на вказану суму, у зв'язку з чим
порушено вимоги п.п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198
Податкового кодексу України, а також
наголошено на безпідставному
включенні ТОВ «Іллірік», у деклараціях
з податку на прибуток за І квартал 2012р.,
та І півріччя 2012р., до складу валових
витрат суми у розмірі 203546,10грн., що
призвело до заниження податку на
прибуток на загальну суму 42745грн., у
зв'язку з чим порушено вимоги п.138.2 ст.138,
п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу
України.

На підставі складеного Акта перевірки
№971/22-5/36344194 від 27.02.2013р. ДПІ у
Приморському районі м. Одеси 13.03.2013р.
було винесено податкові
повідомлення-рішення № щодо
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на додану вартість у
загальному розмірі 50886,30грн., з яких
40709грн. - основний платіж, 10177,30грн. -
штрафні (фінансові) санкції, та №
щодо збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на прибуток
приватних підприємств у загальному
розмірі 53431,25грн., з яких 42745грн. -
основний платіж, 10686,25грн. - штрафні
(фінансові) санкції.

Означені податкові
повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі м. Одеси Одеської
області ДПС від 13.03.2013р. №, та
№ були отримані директором ТОВ
«Іллірік» Гикавим А.А., зокрема, 13.03.2013р.
про що свідчить його особистий підпис
на корінцях податкових
повідомлень-рішень.

Також, судом першої інстанції
встановлено, що постановою Одеського
окружного адміністративного суду від
06.08.2013р., залишеною без змін Ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 05.02.2014р., по
справі №815/4287/13-а, відмовлено у
задоволенні адміністративного позову
ТОВ «Іллірік» до Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
13.03.2013року № та №.

Проте, означені суми заборгованості у
законодавчо визначеному порядку та
строки самостійно ТОВ «Іллірік»
сплачено не було, у зв'язку з чим, з
урахуванням нарахування пені,
наявності переплати, а також
самостійної сплати, виникла податкова
заборгованість у загальному розмірі
101316,55грн., з яких 48183,75грн. - по податку на
додану вартість, 53132,80грн. - по податку
на прибуток приватних підприємств, що,
у тому числі, підтверджується наявними
у справі відповідними обліковими
картками платника податків.

Вирішуючи справу та задовольняючи
позовні вимоги суд першої інстанції
виходив з того, що оскільки за
відповідачем рахується податковий
борг то позовні вимоги податкового
органу підлягають задоволенню. Крім
того, суд дійшов висновку, що
податковий орган, у межах своїх
повноважень, має право звернутись до
суду щодо стягнення з платника
податків заборгованості, як з поданням,
так із позовною заявою в загальному
порядку.

Колегія суддів погоджується з вище
вказаними висновками суду першої
інстанції та вважає, що при винесенні
постанови про задоволення позову судом
першої інстанції було вірно
застосовано норми матеріального та
процесуального права, виходячи з
наступного.

Так, відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового
кодексу України платниками податків
визнаються фізичні особи (резиденти і
нерезиденти України), юридичні особи
(резиденти і нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з пунктами 16.1.3 та 16.1.4 ст.16
означеного Кодексу платник податків
зобов'язаний: подавати до контролюючих
органів у порядку, встановленому
податковим та митним законодавством,
декларації, звітність та інші
документи, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків та зборів; сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового
кодексу України передбачено, що
платник податків зобов'язаний
самостійно платити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації.

Згідно з пунктом 54.5 статті 54 вказаного
Кодексу України якщо згідно з нормами
цієї статті сума грошового
зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність і повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Згідно п.п.14.1.175 Податкового кодексу
України податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Також, згідно з п.59.1 ст.59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового
кодексу України у разі якщо у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується (зменшується),
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Так, 08.04.2014р. Державною податковою
інспекцією у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області було винесено
податкову вимогу №2506-25 на суму
101307,18грн., яка 16.04.2014р. була отримана
директором ТОВ «Іллірік» Гикавим А.А.

Разом з тим, відповідних належних
доказів на підтвердження сплати
відповідачем, визначеної означеною
податковою вимогою суми податкового
боргу, суду не надано.

Таким чином, з урахуванням
вищевикладеного, та як вбачається з
наявних у матеріалах справи облікових
карток платника податків, які ведуться
в органах державної податкової служби
згідно з Порядком ведення органами
Міністерства доходів і зборів України
оперативного обліку податків, зборів,
митних платежів, єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, інших платежів,
які сплачуються під час митного
оформлення товарів, затвердженим
Наказом Міністерства доходів і зборів
України від 05.12.2013р. №765, зареєстрованим
в Міністерстві юстиції України 04
лютого 2014р. за №217/24994, за Товариством з
обмеженою відповідальністю «Іллірік»,
рахується заборгованість у загальному
розмірі 101316,55грн., з яких 48183,75грн. - по
податку на додану вартість, 53132,80грн. -
по податку на прибуток приватних
підприємств.

Відповідно до п.п.95.1, 95.2 ст.95
Податкового кодексу України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів,
які перебувають у його власності, а в
разі їх недостатності - шляхом продажу
майна такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Згідно п.95.3 ст.95 Податкового кодексу
України стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
не прийняття доводів ТОВ «Іллірік»
стосовно того, що Державна податкова
інспекція у Приморському районі м.
Одеси Міндоходів не має права на
звернення до суду з адміністративним
позовом щодо стягнення з платника
податків заборгованості, а повинна
звертатися до суду лише в порядку ст.183-3
КАС України з відповідним поданням,
виходячи з наступного.

Пунктом 14.1.137 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України орган стягнення -
державний орган, уповноважений
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу в межах
повноважень, встановлених цим Кодексом
та іншими законами України.

Згідно з пунктами 41.1, 41.2. статті 41
Податкового кодексу України
контролюючими органами є органи
доходів і зборів - центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи. Органами
стягнення є виключно контролюючі
органи, уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу та недоїмки зі
сплати єдиного внеску у межах
повноважень, а також державні
виконавці у межах своїх повноважень.

Підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України
передбачено, що контролюючі органи, у
тому числі, мають право стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом
та іншими законами України.

Згідно з п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового
кодексу України контролюючі органи, у
тому числі, мають право звертатися до
суду щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, що обслуговують
такого платника податків, на суму
податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового
кодексу України контролюючий орган
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Процедура стягнення податкового боргу
з рахунків платника податків у тому
числі може бути ініційована шляхом
внесення контролюючим органом подання
в порядку ст.183-3 КАС України,
відповідно до ч.ч.2,3 якої подання
подається до суду першої інстанції
протягом двадцяти чотирьох годин з
моменту встановлення обставин, що
зумовлюють звернення до суду, за
загальними правилами підсудності,
встановленими цим Кодексом.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного,
судом першої інстанції обґрунтовано
встановлено, що податковий орган у
межах своїх повноважень має право
звернутись до окружного
адміністративного суду щодо стягнення
з платника податків заборгованості як
з поданням (протягом двадцяти чотирьох
годин з моменту встановлення обставин,
що зумовлюють звернення до суду), так із
позовною заявою в загальному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Іллірік» -
залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 07 серпня 2014
року по справі за позовом Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Іллірік» про
стягнення заборгованості - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з моменту
виготовлення її в повному обсязі.

Повний текст
судового рішення виготовлений 02 грудня
2014 року.

Головуючий:

Судді: