Справа № 808/6136/14
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року о 10 год. 05 хв.Справа
№ 808/6136/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд у
складі:

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретаря судового засідання
Панасенка О.О.

представників сторін

позивача - Христича Б.В.

відповідача - Гура В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу

за позовом Концерну радіомовлення,
радіозв'язку та телебачення в особі
Запорізької філії

до Управління Пенсійного фонду України
в Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя

про визнання протиправним та
скасування розрахунку фактичних
витрат

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду (далі
- суд) надійшов адміністративний позов
від Концерну радіомовлення,
радіозв'язку та телебачення в особі
Запорізької філії (далі - Концерн РРТ,
позивач) до Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя (далі - УПФУ в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя, відповідач), в якому позивач
просить визнати протиправним та
скасувати розрахунок №1061 фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", з 2014 року,
складений відповідачем.

В обґрунтування позовних вимог
Концерном РРТ зазначено, що особа
ОСОБА_3, зазначена у розрахунку
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій має право на пільгову
пенсію відповідно до статті 100 Закону
України "Про пенсійне забезпечення". На
думку позивача, підстави для
призначення пенсії ОСОБА_3 на підставі
п. «б» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» відсутні. А
тому вважає, що розрахунок №1061 був
складений відповідачем та направлений
на адресу позивача без належних
правових підстав, а отже не підлягає
оплаті.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги у
повному обсязі, просив позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив з
підстав, викладених у письмових
запереченнях, просив відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування заперечення
посилається на норми Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV,
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" та зазначає, що висновок
позивача про те, що після виключення ч.2
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» у 2000 році і до вступу в
дію з 01.01.2004 Закону України №1058-ІV діюче
на той час законодавство не
передбачало обов'язку підприємств,
установ та організацій відшкодовувати
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій - є помилковим.
Відповідач пояснює, що навпаки, норма
щодо покриття витрат по пільговим
пенсіям не була виключена із
законодавства остаточно, законодавець
лише перемістив її із Закону України
«Про пенсійне забезпечення» у Закон
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" і почав
розглядати як одну із ставок названого
збору. Відповідач звертає увагу, що
обов'язок відшкодування пільгової
пенсії, зокрема, за списком №2,
передбачено як законодавством, що
діяло до 01.01.2004, так і законодавством, що
діє сьогодні. У зв'язку з тим, що Концерн
РРТ є платником збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування та
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, на
підставі вищенаведених законодавчих
актів у позивача є обов'язок
відшкодовувати витрати на виплату та
доставку пільгової пенсії пенсіонерам,
які отримали пільговий стаж за списком
№2, працюючи на вказаному підприємстві.
Крім того відповідач наголошує, що
право на пенсію відповідно до ст. 100
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» має особа, яка набула
необхідний стаж роботи зі шкідливими і
важкими умовами праці, що дає право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах до 01.01.1992 (повного
стажу, тобто 12 років 6 місяців у даному
випадку) і після цієї дати не працювала
на цих роботах. З огляду на те, що
спірний пенсіонер ОСОБА_3 працював на
роботах, передбачених списком №2 після
01.01.1992 на ПАТ «Запорізький завод
феросплавів» з 22.09.1999 по 17.09.2001,
відповідач вважає що управління на
законних підставах визначило
пільговий стаж та діяло відповідно до
вимог чинного законодавства України,
призначаючи вказаному пенсіонеру
пенсію відповідно до п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення», а
розрахунок відшкодування фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій №1061 сформований у
відповідності до вимог чинного
законодавства. Отже, на думку
відповідача у позивача немає жодних
підстав стверджувати про неправомірні
дії Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя під час направлення до
відшкодування оскаржуваного
розрахунку.

У судовому засіданні, відповідно до
ст.160 КАС України, проголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

Вислухавши пояснення представників
сторін, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Концерн радіомовлення, радіозв'язку та
телебачення в особі Запорізької філії
відповідно до положень Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування" від 26.06.1997 №
400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР) є
платником збору на обов'язкове
пенсійне страхування, а також
платником страхових внесків
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі -
Закон №1058-ІV).

Порядок справляння та використання
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування визначено Законом України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування". Статтею 1
зазначеного закону встановлено, що
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників.

Відповідно до розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій
№1061 з серпня 2014 року, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
«б»-«з» статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", УПФУ в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя було визначено місячний
розмір фактичних витрат на виплату та
доставку пенсії, що підлягає
відшкодуванню органам Пенсійного
фонду України по пенсіонеру ОСОБА_3
(а.с.10).

Судом встановлено, що громадянину
ОСОБА_3 на підставі протоколу №2835 від
01.07.2014 з 26.06.2014 була призначена і
виплачується пенсія на пільгових
умовах за Списком №2 (а.с.59). ОСОБА_3
працював у Концерні радіомовлення,
радіозв'язку та телебачення в особі
Запорізької філії на роботах, які
згідно законодавства дають йому право
на пенсію на пільгових умовах, що також
підтверджується довідкою, що уточнює
особливий характер роботи та умови
праці №301/00 від 24.04.2014 (а.с.60), та має
відповідний заліковий стаж у розмірі 5
років 6 місяців 4 дні. Частка сплати
відповідача у відшкодуванні витрат на
виплату і доставку пенсії зазначеному
пенсіонеру становить 73,48%.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" визначені категорії
працівників, які мають право на пенсію
за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. «б» ст.13 Закону України
№1788-ХІІ, на пільгових умовах мають
право на пенсію за віком, незалежно від
місця останньої роботи, працівники,
зайняті повний робочий день на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Список № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, що дають право на
пенсію за віком на пільгових умовах,
застосовуються на підприємствах, в
установах і організаціях незалежно від
їх підпорядкування і форм власності.

Пільговий стаж обчислюється за
фактичною тривалістю роботи із
шкідливими і важкими умовами праці
згідно з довідками підприємств.

Розмір сум і порядок відшкодування
вказаних витрат Пенсійному фонду
України врегульований розділом 6
Інструкції "Про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України", затвердженої Постановою
Правління Пенсійного фонду України
19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за
№64/8663 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції,
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
"Прикінцевих положень" Закону №1058-ІV
(згідно з додатками 6 та 7), які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій. Пункт 6.5 визначає, що розрахунки
складаються на підставі відомостей
відділів з призначення пенсій органів
Пенсійного фонду України, які
подаються згідно з додатком 8 та
додатком 8а до 1 січня поточного року та
протягом 10 днів з дня прийняття рішення
про призначення нової пенсії. Тобто,
нормативно правовим актом на органи
Пенсійного фонду України покладено
обов'язок визначати розмір
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій.

Пунктом 6.8 Інструкції зазначено, що
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. У разі
зміни розміру пенсії або настання
обставин, які впливають на суму
відшкодування (смерть пенсіонера,
зміна місця проживання та ін.), органи
Пенсійного фонду повідомляють про це
підприємства в місячний термін з
моменту виникнення цих обставин. Суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 "Прикінцевих положень" Закону,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Посилання представника позивача на те,
що пенсія ОСОБА_3 мала бути призначена
відповідно до статті 100 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", суд вважає
необґрунтованими.

Відповідно до п. «б» ст.13 Закону України
№1788-ХІІ, на пільгових умовах мають
право на пенсію за віком, незалежно від
місця останньої роботи, працівники,
зайняті повний робочий день на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Разом з тим, абзацом четвертим статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" визначено, що статтею 100
даного Закону визначається порядок
пенсійного забезпечення осіб, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до Постанови Верховної Ради
України "Про порядок введення в дію
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 06.12.1991 № 1931-ХІІ, Закон
України "Про пенсійне забезпечення"
введений в дію з 1 січня 1992 року - в
частині норм, що стосуються
призначення і виплати пенсій та
коригування рівнів пенсій, призначених
до введення цього Закону; з 1 квітня 1992
року - в повному обсязі.

З матеріалів справи встановлено, що
колишньому працівнику відповідача
ОСОБА_3 була призначена та
виплачувалась пенсія за віком на
пільгових умовах за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, що підтверджується
наявною у матеріалах справи копією
протоколу №2835 від 01.07.2014.

ОСОБА_3 відповідно до довідки №301/00 від
24.04.2014 (а.с.60) працював повний робочий
день в Технічному вузлі
республіканських магістральних
зв'язків та телебачення №1 (ТУРМ-1 РМС-1)
і за період з 06.10.1983 по 24.12.1987, з 05.09.1989 по
31.12.1991 виконував обслуговування СВЧ
генераторів та УВК генераторів за
професією, посадою інженер по СВЧ
генераторів, інженер засобів радіо та
телебачення по обслуговуванню СВЧ
генераторів, інженер засобів радіо та
телебачення по обслуговуванню УВК
генераторів, що передбачена Списком №2.

Видаючи зазначену довідку про
підтвердження пільгового стажу ОСОБА_3,
Концерн радіомовлення, радіозв'язку та
телебачення в особі Запорізької філії
підтвердив наявність у ОСОБА_3
пільгового стажу.

Суд звертає увагу, що в матеріалах
адміністративної справи наявна
Довідка №116 від 17.06.2014, видана Публічним
акціонерним товариством «Запорізький
завод феросплавів» ОСОБА_3 в тому, що
він з 22.09.1999 по 17.09.2001 працював
електромонтером з ремонту та
обслуговування електрообладнання, що
передбачено Списком №2 розділом 3
підрозділом 2а 2040200а-19861 Постанова КМУ
№162 від 11.03.1994 (а.с.61).

Отже, вказана довідка підтверджує, що
ОСОБА_3 працював на роботах,
передбачених списком №2 після 01.01.1992.

Зазначений громадяни на час прийняття
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" не мав відповідного
повного стажу на зазначених роботах
для призначення пенсії та віку (в 1992
році вищезазначений пенсіонер не досяг
віку з якого можливе призначення
пенсії), а призначення пенсії відбулося
не раніше 2002 року. У зв'язку з чим, суд
вважає посилання позивача щодо
призначення пенсії відповідно до
статті 100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" безпідставним та
необґрунтованим.

Згідно з пунктом 6.6 Інструкції "Про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України", додаткові
пенсії, додаткові витрати на виплату
підвищеного розміру пенсії відповідно
до статті 8 Закону України "Про
підвищення престижності шахтарської
праці", доплати, надбавки та підвищення,
призначені відповідно до
законодавства України, які
виплачуються за рахунок інших джерел,
ніж кошти Пенсійного фонду України не
включаються до розміру фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, що підлягають
відшкодуванню.

Як встановлено з розрахунку №1061 з
серпня 2014 року, в графі "загальний
місячний розмір пенсії" міститься
інформація щодо загального місячного
розміру пенсії та окремо графа "розмір
пенсії" та "надбавки, доплати,
підвищення з інших джерел" (графи № 7-9).
В графі 12 - "частка плати даного
підприємства (%)" визначено у
відсотковому значенні частку, яку
повинно відшкодовувати відповідне
підприємство, та в графі 16 визначено
місячний розмір фактичних витрат на
виплату та доставку пенсії, який
повинен сплатити платник збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до зазначеного розрахунку
жодних надбавок, доплат та підвищень
вказаному пенсіонеру не призначалось.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону №1058-ІV пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

При цьому, виходячи зі змісту
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", зазначений
Закон регулює лише порядок виплати
пенсій, а не змінює порядок
відшкодування, та не звільняє
підприємства, зазначені в статті 1
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування", від
сплати збору на відшкодування
виплачених пільгових пенсій.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону №1058 в
разі досягнення пенсійного віку та при
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення". При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом,
тобто, зазначений вище порядок
відшкодування.

З огляду на вищевикладене, Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя діяло в межах та на підставі
норм законодавства України, чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин, тобто дії відповідача
щодо складання Розрахунку №1061 з
серпня 2014 року фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на загальну
суму 5830,82 грн. - є законними та
обґрунтованими, а тому твердження
позивача про протиправність таких дій
в обґрунтування підстав для скасування
оскаржуваного розрахунку №1061 є
безпідставними.

Суд звертає увагу на те, що дії
відповідача при прийнятті
оскаржуваного рішення аналізуються
судом на предмет їх правомірності та
відповідності вимогам чинного
законодавства України станом на момент
вчинення цих дій та обсягу доказів та
інших фактичних обставин, які існували
на цей момент.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно зі ст. 11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд оцінивши докази, які є у справі, в їх
сукупності дійшов висновку, що Концерн
радіомовлення, радіозв'язку та
телебачення в особі Запорізької філії
як платник збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування та
юридична особа, працівники якої вийшли
на пільгову пенсію, зобов'язаний
відшкодовувати Пенсійному фонду
фактичні витрати на виплату і доставку
пільгових пенсій, призначених
працівникам позивача, а тому суд вважає
дії Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя щодо складання Розрахунку
фактичних витрат №1061 є законними та
обґрунтованими, а розрахунок
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" №1061, є таким, що
не суперечить вимогам діючого
законодавства, у зв'язку з чим позовні
вимоги про його скасування не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 158, 160-163,167 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову - відмовити в
повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
І.В. Шара