Справа № 821/2619/14
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/2619/14

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Попов В.Ф.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та
Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу Цюрупинської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 07.08.2014 року
по справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Цюрупинської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Цюрупинської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень.

В обґрунтування позову зазначалося, що
згідно з п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі
якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
та/або авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу.
Оскільки позивач не є платником
податку на прибуток, а сплачує податок
на доходи фізичних осіб, то
звільняється від відповідальності
щодо своєчасної сплати авансових
платежів з ПДФО. Спірні податкові
повідомлення-рішення складені
відповідачем у зв'язку із несвоєчасною
сплатою авансових платежів з податку
на доходи фізичних осіб і тому вони є
протиправними.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 07.08.2014 року
позов задоволено. Скасовано податкові
повідомлення-рішення Цюрупинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області від 20
червня 2014 року №№ та .

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, Цюрупинська
об'єднана Державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області в апеляційній
скарзі зазначає про невідповідність
висновків суду обставинам справи. При
цьому апелянт вважає, що судом допущено
порушення матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи по
суті. У зв'язку з чим в апеляційній
скарзі ставиться питання про
скасування постанови суду першої
інстанції і винесення нової постанови
із відмовою в задоволенні позову.

Оскільки сторони були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
судового засідання, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
повідомленнями про вручення почтових
відправлень, однак в судове засідання
вони не з'явилися, поважність своєї
неявки суду не повідомили, тому
апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження відповідно до вимог ст.197
КАС України за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про наявність підстав для її
задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи,
спірні податкові повідомлення-рішення
винесені на підставі акту камеральної
перевірки від 13.06.2014 №196/Н/НОМЕР_3 «Про
результати перевірки повноти та
своєчасності сплати до бюджету ПДФО
ОСОБА_2»

Відповідно до п. 179.7 ст. 179 розділу IV
Податкового кодексу України від 2
грудня 2010 року №2755-УІ, зі змінами та
доповненнями (далі - ПК), фізична особа
зобов'язана самостійно до 1 серпня року,
що настає за звітним, сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену в
поданій нею податковій декларації.

Якщо фізичною особою - підприємцем на
загальній системі оподаткування
несвоєчасно сплачується сума
самостійно визначеного зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб, то до
платника податку застосовується
відповідальність у вигляді штрафних
санкцій та пені.

Відповідно до п. 177.5 ст. 177 Податкового
кодексу України від 2 грудня 2010 року
№ 2755-УІ із змінами та
доповненнями (далі - ПК) фізичні особи -
підприємці подають до контролюючого
органу податкову декларацію за місцем
своєї податкової адреси за
результатами календарного року у
строки, встановлені ПК для річного
звітного податкового періоду, в якій
також зазначаються авансові платежі з
податку на доходи.

Авансові платежі з податку на доходи
фізичних осіб розраховуються
підприємцем самостійно, але не менш як
100 відсотків річної суми податку з
оподатковуваного доходу за минулий рік
(у співставних умовах), та сплачуються
до бюджету по 25 відсотків щокварталу
(до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і
до 15 листопада).

Остаточний розрахунок податку на
доходи фізичних осіб за звітний
податковий рік здійснюється платником
самостійно згідно з даними,
зазначеними в річній податковій
декларації, з урахуванням сплаченого
ним протягом року податку на доходи
фізичних осіб та збору за провадження
деяких видів підприємницької
діяльності на підставі
документального підтвердження факту
їх сплати.

Згідно із п. 57.1 ст. 57 ПК платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого ПК для подання
податкової декларації, крім випадків,
встановлених ПК України.

Однак, якщо фізичною особою -
підприємцем несвоєчасно сплачується
сума самостійно визначеного
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб, то до платника податку
застосовується відповідальність у
вигляді штрафних санкцій відповідно до
п. 126.1 ст. 126 ПК.

При цьому, згідно з п. 126.1 ст. 126 ПК
України, у разі якщо платник податків
не сплачує узгоджену суму грошового
зобов'язанням або внесків на прибуток
підприємств протягом строків,
визначених ПК, такий платник податків
притягується до відповідальності у
вигляді штрафу у таких розмірах: при
затримці до 30-ти календарних днів
включно, наступних за останнім днем
строку сплати суми грошового
зобов'язання, - у розмірі 10% погашеної
суми податкового боргу; при затримці
більше 30-ти календарних днів, наступних
за останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20%
погашеної суми податкового боргу.

Суд першої інстанції задовольняючи
позов, дійшов до висновку, що
Податковий кодекс не ототожнює
авансові платежі з податковими
зобов'язаннями платників податків,
зокрема СПД - платників податку на
доходи фізичних осіб.

Однак судова колегія вважає таки
висновки суду першої інстанції
помилковими з огляду на наступне.

Авансові платежі з податку на доходи
фізичних осіб розраховуються
підприємцем самостійно, при цьому
термін авансовий платіж не існує
окремо від самого платежу, в даному
випадку податку на доходи фізичних
осіб.

Об'єктом правопорушення, визначеного
статтею 126 Кодексу, є правовідносини
щодо своєчасності сплати податкових
зобов'язань у протягом строків,
визначених ПК України. Законодавець
встановив відповідальність за це
правопорушення з метою стимулювання
своєчасної сплати платниками податків
сум самостійно визначених грошових
зобов'язань.

Дана стаття не встановлює обмежень
щодо суб'єктного складу цього
правопорушення. Однак, нести
відповідальність за цією статтею
Кодексу не можуть лише платники
податків - фізичні особи - підприємці,
які застосовують спрощену систему
оподаткування, оскільки вони є
суб'єктами відповідальності за схоже
правопорушення відповідно статті 122
Кодексу.

Об'єктивна сторона даного
правопорушення сформульована як
бездіяльність - несплата грошових
зобов'язань. При цьому
відповідальність за цією статтею
настає у тому випадку, якщо ці грошові
зобов'язання самостійно визначені як
платником податку, так і контролюючим
органом. Судова колегія вважає, що
такий висновок можна зробити виходячи
з того, що термін "самостійно" в тексті
відповідних статей Кодексу вживається
для випадків визначення суми грошових
зобов'язань як платником податків, так
і контролюючим органом, а текст статті
126 відповідних уточнень не містить.

Строки сплати податкового зобов'язання
встановлюються в статті 57 Податкового
кодексу України. Відповідальність за
першою частиною пункту 126.1 ст.126 ПК
України настає, якщо платник податків
не сплатить зазначені суми на протягом
30 календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, визначеного
відповідно до статті 57 Кодексу. В цьому
випадку сума штрафу становитиме 10
відсотків погашеної суми податкового
боргу. Друга частина пункту 126.1
встановлює відповідальність за
затримку сплати на строк більше 30
календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, визначеного
відповідно до статті 57 Кодексу. В цьому
випадку сума штрафу подвоюється.

Строк сплати податку (збору) є важливою
складовою кожного податку (збору).
Відповідно до пп. 7.1.7 п. 71 ст. 7 ПК "строк
сплати податку" належить до
обов'язкових елементів податку.

Строк сплати податку - це певний період
наданий платнику для сплати податку.
Він розпочинається з моменту
виникнення податкового обов'язку у
платника податку і завершується
останнім днем строку, вказаним в ПК для
кожного виду податку.

Податковий обов'язок - це поняття ємне,
яке охоплює сукупність обов'язків
платника податку пов'язаних зі сплатою
податку. Відповідно до ст. 36 ПК
податковий обов'язок складається з
обов'язку обчислити суму податку,
своєчасно та в повному обсязі сплатити
суму податку, подати податкові
декларації до контролюючих органів.
Органи державної податкової служби не
вправі вимагати від платника податків
надання форм звітності чи обліку, прямо
не передбачених в ПК.

В кожному Розділі ПК при врегулюванні
справляння конкретного виду податку
(збору) визначається і строк сплати
такого податку. Зміна строку сплати
податку допускається лише в порядку,
визначеному в ст. 32 ПК, тобто шляхом
надання платнику податку відстрочення
чи розстрочення суми податку,
Процедура надання відстрочення
(розстрочення) податку врегульована в
ст. 100 ПК.

За інших умов жоден учасник податкових
правовідносин, ні платник податку (чи
особа, що його представляє), ні
представник владного суб'єкта, не
вправі змінювати строки сплати
податку.

Порушення платником податку строків
сплати є підставою для притягнення
його до відповідальності та
застосування санкцій, в порядку
передбаченому в ПК.

Таким чином, оскільки позивач
знаходився на загальній системі
оподаткування та ним несвоєчасно була
сплачена сума самостійно визначеного
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб, судова колегія вважає,
що відповідачем до платника податку
обґрунтовано застосована
відповідальність у вигляді штрафних
санкцій.

Таким чином, враховуючи, що судом
першої інстанції при вирішенні справи
порушені норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, колегія суддів, керуючись п.п.3,4
ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним
скасовуючи постанову суду першої
інстанції, прийняти нову постанову,
якою в задоволенні адміністративного
позову фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 відмовити.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Цюрупинської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області -
задовольнити.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 07.08.2014 року -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Цюрупинської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили в порядку, встановленому
частиною 5 статті 254 КАС України, і може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого Адміністративного Суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
Л.Є.Зуєва

суддя
О.А.Шевчук

суддя
А.Г.Федусик