Справа № 818/1823/14
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 р.Справа № 818/1823/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області на Постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
24.09.2014р. по справі № 818/1823/14

за позовом Приватного
підприємства "Рона-Опт"

до Державної податкової інспекції
у м. Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, приватне підприємство "Рона
ОПТ", звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області (далі - відповідач,
ДПІ у м. Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області), в якому
просив суд визнати протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення № від 14.04.2014 року, яким
збільшено суму зобов'язання з податку
на додану вартість на 16 786 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 8 393 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 24 вересня
2014 року адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись з даною постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, ненадання
належної правової оцінки обставинам
справи, просив скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що встановлені за
наслідками перевірки порушення
позивачем вимог діючого законодавства
є обґрунтованими, оскільки позивачем
неправомірно віднесено до складу
податкового кредиту суму ПДВ по
податковій накладній, яка не
зареєстрована в Єдиному реєстрі
податкових накладних, отже, прийняте на
їх підставі спірне податкове
повідомлення-рішення є законним.

Представники сторін у судове засідання
апеляційної інстанції не з'явилися, про
дату, час та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином.

На підставі п.2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
правильність застосування судом
першої інстанції норм чинного
законодавства, дослідивши письмові
докази по справі, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ДПІ у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області 25 березня 2014 року проведено
камеральну перевірку даних,
задекларованих позивачем у податковій
звітності за січень 2014 року.

Відповідно до акту перевірки, в ході її
проведення виявлено розбіжності між
реєстром виданих та отриманих
податкових накладних позивача та
Єдиним реєстром податкових накладних.
Встановлено декларування позивачем за
січень 2014 року податкового кредиту по
відносинах з ТОВ "Світ шпалер" в сумі 16785
грн. 63 коп. за податковою накладною від
17 січня 2014 року № 67, яка не внесена до
Єдиного реєстру податкових накладних

За наслідками перевірки 14 квітня 2014
року винесено податкове
повідомлення-рішення № , яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на 167856 грн.
та застосовано штрафні (фінансові)
санкції в сумі 8393 грн.

Позивач, не погодившись із вказаним
податковим повідомленням-рішенням,
звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з
безпідставності та необґрунтованості
нарахування позивачу грошових
зобов'язань за результатами проведення
камеральної перевірки.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Згідно п.75.1. ст.75 ПК України,
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки
проводяться контролюючими органами в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи.

Відповідно до п.п. 75.1.1. п. 75.1. ст. 75
Податкового кодексу України,
камеральною вважається перевірка, яка
проводиться у приміщенні
контролюючого органу виключно на
підставі даних, зазначених у
податкових деклараціях (розрахунках)
платника податків.

Згідно вимог пункту 76.1 статті 76
Податкового кодексу України,
камеральна перевірка проводиться
посадовими особами контролюючого
органу без будь-якого спеціального
рішення керівника такого органу або
направлення на її проведення. Згода
платника податків на перевірку та його
присутність під час проведення
камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів
камеральної перевірки здійснюється
відповідно до вимог статті 86 цього
Кодексу (п. 76.2. ст. 76 ПК України).

Листом ДПА України "Щодо питань
адміністрування податку на додану
вартість" від 23.03.2011, № 8073/7/16-1617
роз'яснено, що підрозділи
оподаткування юридичних осіб
проводять камеральну перевірку.
Посадові особи контролюючого органу
здійснюють камеральну перевірку без
обов'язкового письмового запиту органу
державної податкової служби та
будь-якого спеціального рішення
керівника такого органу або
направлення на її проведення.

Під час камеральних перевірок
аналізуються розбіжності, виявлені за
результатами електронної обробки
(звірки) податкової звітності з податку
на додану вартість та обробки даних
Єдиного реєстру податкових накладних,
реєстрів виданих та отриманих
податкових накладних, зокрема:1)
розбіжності при заповненні податкової
декларації з податку на додану
вартість:- арифметико-логічні помилки
при заповненні податкової декларації з
податку на додану вартість (додатків);-
даних податкової декларації з податку
на додану вартість та додатками до
неї;2) розбіжності між даними
податкової декларації з податку на
додану вартість та реєстром виданих та
отриманих податкових накладних;3)
розбіжності між даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних та даними митних органів;4)
розбіжності між даними реєстру виданих
та отриманих податкових накладних та
Єдиного реєстру податкових накладних;5)
розбіжності між податковими
зобов'язаннями та податковим кредитом
контрагентів (по заниженню податкових
зобов'язань; по завищенню податкового
кредиту) за даними розшифровок;6)
розбіжності за результатами
співставлення даних реєстрів виданих
та отриманих податкових накладних
контрагентів (у виданих податкових
накладних; в отриманих податкових
накладних);7) розбіжності за
результатами обробки даних Єдиного
реєстру податкових накладних.

За результатами проведених
камеральних перевірок працівники
підрозділів оподаткування юридичних
осіб проводять:- складання актів,
підготовку та направлення податкових
повідомлень-рішень з метою
застосування згідно пункту 120.1 статті
120 Кодексу штрафних санкцій до
платників податків, які не подали у
встановлені терміни до податкового
органу податкову звітність з ПДВ; -
складання актів у разі, якщо результати
камеральної перевірки податкової
звітності платника свідчать про
наявність у такій звітності помилок
(порушень); - підготовку та направлення
податкових повідомлень-рішень у разі,
якщо результати камеральної перевірки
податкової звітності платника
свідчать про заниження або завищення
суми його податкових зобов'язань,
завищення суми бюджетного
відшкодування, завищення від'ємного
значення суми податку на додану
вартість (згідно пункту 123.1 статті 123
Кодексу); - оформлення довідок про
неможливість вручення платнику
податку документа (листа, акта
камеральної перевірки, податкового
повідомлення-рішення тощо) та передача
до підрозділу податкової міліції з
метою встановлення місцезнаходження
платника податків ; - формування
висновків за наслідками камеральних
перевірок податкової звітності та
опрацювання іншої наявної в базах
даних та звітній частині облікової
справи платника податкової інформації
(результатів Системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту у розрізі
контрагентів, розбіжностей у реєстрах
виданих та отриманих податкових
накладних контрагентів, даних митних
органів, інформації Єдиного реєстру
податкових накладних тощо) (Лист ДПА
України "Щодо питань адміністрування
податку на додану вартість" від 23.03.2011,
№ 8073/7/16-1617).

Форма акта про результати камеральної
перевірки даних, задекларованих у
податковій звітності з податку на
додану вартість, затверджена наказом
ДПА України від 25.01.2011р. N 41 "Про
затвердження форм та Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану
вартість", набула чинності з 4 березня
2010 року.

Акт складається у разі виявлення за
результатами камеральної перевірки
помилок (порушень) за кожен звітний
(податковий) період. Залежно від
підстави перевірки (неподання
(несвоєчасне подання) податкової
звітності з податку на додану вартість
(п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75, ст. 76, п. 49.18 ст. 49
Кодексу) або виявлення помилок
(порушень) в податковій звітності з
податку на додану вартість (п. 200.10 ст. 200,
п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75, ст. 76) в Акті
зазначається: суть помилки (порушення) -
відміткою та, у разі необхідності,
указанням пунктів Кодексу та
нормативно-правових актів; інформація
про застосовані штрафи для визначення
повторності порушень; таблиця з
показниками, у яких допущено помилки
(для перевірки з питань виявлення
помилок (порушень) в податковій
звітності з податку на додану
вартість), або таблиця з показниками
термінів подання податкової звітності
з податку на додану вартість;
відповідний висновок.

Наказом Міністерства доходів та зборів
України № 165 від 14.06.2013 року затверджено
Методичні рекомендації щодо
організації та порядку проведення
камеральних перевірок податкової
звітності платника податків крім
перевірок податкової декларації про
майновий стан та доходи та податкової
декларації платника єдиного податку -
фізичної особи-підприємця.

Згідно п. 3.1.1 п. 3.1 зазначеного Порядку
податкова звітність, подана платником
ПДВ, проходить арифметичний та
логічний контроль - автоматизовану
перевірку, складовими якої є: 3.1.1.1.
перевірка правильності визначення
податкового періоду (відповідно до
статті 202 Кодексу), своєчасності
надання звітності (дотримання строків,
встановлених пунктом 49.18 статті 49 та
статтею 203, з урахуванням пункту 49.20
статті 49 Кодексу), правильності вибору
форми декларації; 3.1.1.2. перевірка
логічного зв'язку між окремими
звітними і розрахунковими показниками,
перевірка узгодженості показників, що
переносяться з додатків до декларацій,
порівняння звітних показників з
показниками попередніх звітних
періодів.

Відповідно до листа ДПА України №
17197/7/15-0617 від 21.06.2011 року "Відносно
оформлення акту про результати
камеральної перевірки податкової
декларації (розрахунку) відносно
окремих загальнодержавних та місцевих
податків та зборів", акт про результати
камеральної перевірки податкових
декларацій (розрахунків) не
складається у таких випадках: за
відсутності арифметичної або
методологічної помилки в поданій
платником податків податковій
декларації (розрахунку); якщо до
початку проведення камеральної
перевірки податкової декларації
(розрахунку) платником податку подано
нову звітну або уточнюючу декларацію
(розрахунок) з виправленими
показниками.

Як вбачається з матеріалів справи, під
час проведення камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з ПДВ за січень 2014 року не
встановлено наявність арифметичної
або методологічної помилки.

Отже, відповідач всупереч
вищезазначених норм, при проведенні
камеральної перевірки, прийшов до
висновку про порушення "Рона ОПТ" вимог
пп.198.2., 198.6 ст.198, пп.201.10, 201.6 ст.201ПК
України, в зв'язку з чим вважає, що
позивачем занижено суми податку на
додану вартість у розмірі 16786 грн.

Відповідно до п.201.10 ст. 210 ПК України,
виявлення розбіжностей даних
податкової накладної та Єдиного
реєстру податкових накладних є
підставою для проведення
контролюючими органами документальної
позапланової виїзної перевірки
продавця та у відповідних випадках
покупця товарів/послуг.

Згідно п. 75.1.2 ст.75 ПК України,
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Відповідно до положень п.78.1 ст.78 ПК
України, документальна позапланова
перевірка здійснюється, зокрема, за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит
контролюючого органу, в якому
зазначаються можливі порушення цим
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту.

Відповідно до п. 78.4.ст.78 ПК України, про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом.

Враховуючи наведене, колегія суддів
зазначає, що виявлені податковим
органом порушення платником податків
вимог податкового законодавства є
підставою для проведення
контролюючими органами документальної
позапланової виїзної перевірки
продавця та у відповідних випадках
покупця товарів/послуг, а не проведення
камеральної перевірки, за наслідками
якої податковим органом прийнято
податкове повідомлення - рішення.

Щодо твердження апелянта, що суб'єктом
господарювання неправомірно віднесено
до складу податкового кредиту суму ПДВ
у розмірі 16 786 грн. по податковій
накладній від ТОВ "Світ Шпалер", яка не
зареєстрована в Єдиному реєстрі
податкових накладних, то колегія
суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, під
час складання реєстру отриманих та
виданих податкових накладних за січень
2014 року позивачем помилково внесено до
рядка №104 податкову накладну №67 від
17.01.2014 року на суму 100713,78 грн., помилково
зазначивши при цьому суму податкового
кредиту в розмірі 16785,83 грн.

Відповідно до пункту 201.6 статті 206
Податкового кодексу України, податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Згідно положень пункту 201.15 Податкового
кодексу України, платник податку веде
реєстр виданих та отриманих податкових
накладних в електронному вигляді, у
якому зазначаються порядковий номер
податкової накладної, дата її виписки
(отримання), загальна сума постачання
та сума нарахованого податку, а також
реєстраційний номер платника податку -
продавця, який видав податкову
накладну такому платнику податку.
Форма і порядок заповнення реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних встановлюються відповідно
до вимог розділу II цього Кодексу.

Платники податку щомісяця в терміни, що
передбачені для подання податкової
звітності (календарний місяць), у тому
числі для яких цим розділом
встановлено звітний податковий період
- квартал, подають контролюючому органу
копії записів у реєстрах виданих та
отриманих податкових накладних за
такий період в електронному вигляді.

Абзацом другим пункту 201.6 статті 201
Податкового кодексу України
встановлено, що контролюючі органи за
даними реєстрів виданих та отриманих
податкових накладних, наданих в
електронному вигляді, повідомляють
платника податку про наявність у
такому реєстрі розбіжностей з даними
контрагентів. При цьому платник
податку протягом 10 днів після
отримання такого повідомлення має
право уточнити податкові зобов'язання
без застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

Проте, відповідачем доказів
повідомлення позивача про наявність у
реєстрі виданих та отриманих
податкових накладних розбіжностей, які
встановлені податковим органом за
результатами співставлення даних
реєстрів отриманих та виданих
податкових накладних та інформації з
Єдиного державного реєстру податкових
накладних не надано. Позивач, отримавши
акт перевірки, подав до податкового
органу уточнюючий реєстр отриманих та
виданих податкових накладних за січень
2014 р. № від 02.04.2014 р., в якому
зменшено податковий кредит на суму 16786
грн. за податковою накладною №67 від
17.01.2014 року на загальну суму 100716 грн., що
підтверджується матеріалами справи.

Згідно частини першої статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування
(частина перша статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

За правилами частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що доводи
податкового органу про порушення
підприємством вимог ПК України,
зроблені без проведення
документальної перевірки щодо
виявлених розбіжностей даних
податкової накладної та Єдиного
реєстру податкових накладних, є
необґрунтованими, а тому застосування
до позивача грошового зобов'язання з
податку на додану вартість та штрафних
санкцій за вказане порушення на
підставі спірного податкового
повідомлення-рішення є неправомірним.

Доводи апеляційної скарги колегія
суддів вважає такими, що не
спростовують правомірних висновків
суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 209,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 24.09.2014р. по
справі № 818/1823/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц
А.О.Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В.
Ральченко І.М.