Справа № 802/3268/14-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3268/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Віятик Н.В.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

03 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В.

секретар судового засідання:
Александрова К.В.,

за участю:

представника позивача Рєпіна М.В.

представника відповідача Боценка Д.І.

представника відповідача
Македонського О.В.

представника відповідача Високогляда
А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Вінницької митниці Міндоходів на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2014 року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІКАНТ" до
Вінницької митниці Міндоході,
Головного управління Держаної
Казначейської служби України у
Вінницькій області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії ,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 року товариство з
обмеженою відповідальністю "ВІКАНТ"
(далі - позивач, ТОВ "ВІКАНТ") звернулося
до Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Вінницької митниці Міністерства
доходів і зборів України (далі -
Вінницька митниця, відповідач 1)
Головного управління Державної
казначейської служби у Вінницькій
області (далі - ГУ ДКСУ у Вінницькій
області, відповідач 2) про визнання
протиправними і скасування рішення про
коригування митної вартості від 28.11.2013
№401000003/2013/000206/1 та про відмову у
визнанні заявленої декларантом митної
вартості товару від 19.02.2014 № 870/02-80-52, а
також стягнення з Державного бюджету
України на користь ТОВ "Вікант" надміру
сплачених митних платежів у розмірі
70010,87 грн.

Вінницький окружний адміністративний
суд постановою від 30 вересня 2014 року
адміністративний позов задовольнив
частково. Визнав протиправним та
скасував рішення Вінницької митниці
Міністерства доходів і зборів України
про коригування митної вартості товару
№401000003/2013/000206/1 від 28.11.2013 року; у
задоволенні решти позовних вимог -
відмовив; стягнув з Державного бюджету
України на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Вікант"
судовий збір у розмірі 60 (шістдесят)
грн. 90 коп.

Не погодившись з ухваленим судом
першої інстанції рішенням Вінницька
митниця Міндоходів оскаржила його в
апеляційному порядку. В своїй
апеляційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 30
вересня 2014 року в частині задоволення
позовних вимог та ухвалити нове
рішення, яким у позові ТОВ "ВІКАНТ"
відмовити. Аргументуючи доводи
апеляційної скарги апелянт вказує на
те, що судом першої інстанції при
ухваленні оскарженої постанови
порушено норми матеріального та
процесуального права, неповно
з'ясовано всіх обставин справи, що
призвело до її неправильного
вирішення.

Позивач скористався правом
регламентованим положеннями статті 191
КАС України та надав письмові
заперечення на апеляційну скаргу (вх.
№26025/14 від 18.11.2014), в яких просить
залишити останню без задоволення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, пояснення
сторін, а саме апелянта - на
підтримання доводів апеляційної
скарги, представника позивача - на
підтримання рішення суду першої
інстанції, перевіривши доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, законність і обґрунтованість
судового рішення в межах позовних
вимог і доводів апеляційної скарги,
колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження в ході
апеляційного розгляду справи, 23.10.2013
між ВАТ "Молдавський металургійний
завод" та ТОВ "Вікант" укладено
зовнішньоекономічний договір № 143
поставки металопрокату (а.с. 19-26),
відповідно до пункту 1.1 якого
постачальник зобов'язується поставити
продукцію власного металургійного
виробництва відповідно до
найменування та асортименту, вказаних
у специфікаціях, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
поставлений товар. Згідно з пунктом 2.1
та пунктом 5.1. цього договору умови
поставки товару та ціна товару за одну
метричну тонну зазначаються у
специфікаціях.

Згідно із специфікацією № 1 від 23.10.2013
до договору поставки № 143 від 23.10.2013 ВАТ
"Молдавський металургійний завод"
зобов'язується поставити для ТОВ
"Вікант" арматурний прокат класу АТ
800/28С №№ 12-16 мм кількістю 390 т. за ціною
635 доларів США, загальною вартістю 247650,00
грн. та арматурний прокат класу А 500С
№№ 10-16 мм кількістю 585 т. за ціною 575
доларів США, загальною вартістю 336375,00
грн. Умови поставки товару в редакції
Інкотермс 2000: СРТ станція Вінниця,
Південно-Західна залізниця.

ТОВ "Вікант" отримало від ВАТ
"Молдавський металургійний завод"
товар (прокат періодичного профілю з
арматурної сталі, який має ребра
створені під час прокатування АРМ ПР DIN
488 ГОСТ Р 52544-2006) на умовах поставки СРТ UA
ст. Вінниця.

Митна вартість товару заявлена
декларантом за основним методом, тобто
за ціною контракту на рівні 0,575 дол.
США/кг.

Під час контролю за правильністю
визначення митної вартості товару
Вінницькою митницею було виявлено
розбіжності у документах, які було
надано декларантом для підтвердження
митної вартості відповідно до статті 53
МК України, а також було встановлено, що
документи надані декларантом не
містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товару.

У зв'язку з чим, митним органом було
направлено декларанту електронне
повідомлення з вимогою надати
додаткові документи для визначення
митної вартості товару, зокрема:
виписку з бухгалтерської документації,
каталоги виробника товару,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару, висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, інформація біржових
організацій про вартість сировини,
інші документи за бажанням (а.с. 96),
однак позивач відмовився надати такі
додаткові документи.

28.11.2013 Вінницькою митницею прийнято
рішення про коригування митної
вартості товарів № 401000003/2013/000206/1 (а.с.
9-10), згідно з яким визначено митну
вартість товару за другорядним методом
- за резервним на рівні 0,65 дол. США за кг.
При цьому, в графі 33 зазначеного
рішення вказано, що митну вартість
товару не може бути визначено за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції)
відповідно до вимог ст. 58 МК України в
зв'язку з тим, що документи надані
декларантом для підтвердження митної
вартості не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів,
декларант відмовився від надання всіх
документів , що вимагалися митним
органом відповідно до п. 3 ст. 53 МК
України, а також в зв'язку з
невідповідністю даних в частині
заявленої митної вартості та вартості
операції з такими ж товарами, які було
продано на експорт в Україну у
максимально наближений період 27.11.2013.
Було проведено процедуру консультацій
відповідно до п. 5 ст. 55 МК України та
встановлено, що заявлені декларантом
відомості про митну вартість товару та
обраний метод її визначення не
відповідають наявній у митного органу
інформації про вартість товару,
відповідно митна вартість буде
визначена за другорядним методом
відповідно до вимог ст.. 64 МК України.
Митна вартість товару не може бути
визначеною відповідно до ст.. 58 МК
України, у зв'язку з тим, що декларантом
не надано жодного документа, що
вимагались органом доходів та зборів, а
також у зв'язку з наявністю у органу
доходів та зборів інформації про митну
вартість такого ж товару оформленого у
митному відношенні за резервним
методом. Митна вартість товару не може
бути визначеною за другорядними
методами (ст. 59 МК України) та (ст. 60 МК
України) по причині відсутності у
органу доходів та зборів інформації
про ідентичні та подібні (аналогічні)
товари, що були оформлені у митному
відношенні за основним методом.
Визначити митну вартість за
другорядними методами (ст. 62 МК України)
та (ст. 63 МК України) не можливо з причин
відсутності у органу доходів та зборів
та декларанта вартісної основи для
розрахунку митної вартості. Джерелом
числового значення митної вартості
товару є митна декларація № 209120000/3/844677
від 27.11.2013.

ТОВ "Вікант" заявлено та митним органом
оформлено вказаний товар на підставі
митних декларацій №401090000/2013/025548 від
28.11.2013, № 401090000/2013/027085 від 10.12.2013, №
401090000/2013/025586 від 29.11.2013, № 401090000/2013/026381
від 09.12.2013, №401090000/2013/025606 від 29.11.2013 під
гарантійні зобов'язання в розмірі 70010,87
грн., що були сплачені позивачем в
повному обсязі.

Листом за № 112 від 06.02.2014 позивач надав
Вінницькій митниці документи для
підтвердження заявленої митної
вартості товару за основним методом,
зокрема:

1. Експертний висновок
Торгово-промислової палати України №
0075 від 11.12.2013.

2. Прайс-лист продукції ВАТ "Молдавський
металургійний завод" виробництва
листопад-грудень 2013 року.

3. Комерційну пропозицію від ВАТ
"Молдавський металургійний завод" №
2037-975 від 22.10.2013.

4. Каталог ВАТ "Молдавський
металургійний завод".

5. Платіжні доручення від 27.11.2013 №4569, від
28.11.2013 №4582, від 29.11.2013 №4607, від 02.12.2013
№4617, від 09.12.2013 №4715, від 16.12.2013 №4798.

Також, позивач звернувся до Вінницької
митниці із проханням винести письмове
рішення щодо визнання заявленої
декларантом митної вартості товару за
основним методом, скасувати рішення
про коригування заявленої митної
вартості від 28.11.2013 №401000003/2013/000206/1 та
повернути сплачені за митними
деклараціями фінансові гарантії в
розмірі 70010,87 грн.

Відповідач листом за № 870/02-80-52 від
19.02.2014 повідомив про неможливість
застосування заявленої ТОВ "Вікант"
митної вартості та перегляду рішень
про коригування митної вартості
Вінницької митниці № 401000003/2013/000206/1 від
28.11.2013.

Не погоджуючись із таким рішенням,
10.04.2014 року ТОВ "Вікант" оскаржило його в
адміністративному порядку до
Міністерства доходів і зборів України
(а.с. 63-65), за результатами розгляду
скарги товариства повідомлено, що
оскільки ТОВ "Вікант" не подало
документів у повному обсязі, у
Міністерства доходів і зборів України
відсутня можливість надати відповідь
по суті (а.с. 66-67).

Враховуючи надану відповідь, позивач
повторно звернувся з аналогічною
скаргою від 13.06.2014 №460. Міністерство
доходів і зборів України листом від
14.07.2014 №12697/6/99-99-24-02-06-15 надало ідентичну
відповідь про відсутність можливості
надати відповідь по суті.

Наведене спонукало позивача
звернутись з цим позовом до суду.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції про часткове задоволення
адміністративного позову виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 49 МК України
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

За приписами частини 1 статті 51 МК
України митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу.

В силу положень частини 1 статті 52 МК
України заявлення митної вартості
товарів здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VІІІ цього
Кодексу та цією главою. Згідно з
частиною 2 цієї статті декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані: 1)
заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з органом
доходів і зборів; 2) подавати органу
доходів і зборів достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; 3) нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням органу доходів і зборів
додаткової інформації.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 53 МК
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає органу
доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Відповідно до приписів статті 57 МК
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за основним методом
(тобто за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції)) та другорядними: за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); за резервним. Основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Положеннями частин 1, 2, 3 статті 54 МК
України унормовано, що контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється органом
доходів і зборів під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості. Контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів орган доходів
і зборів визнає заявлену декларантом
або уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції, митна вартість товару
(арматурний прокат класу А 500С №№ 10-16
мм), поставленого для ТОВ "Вікант",
визначена за основним методом, тобто за
ціною, вказаною у специфікації № 1 до
зовнішньоекономічного договору № 143
від 23.10.2013, на рівні 0,575 дол. США/кг.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції про помилковість доводів
митного органу про те, що надані
позивачем для митного оформлення
документи не містять всіх відомостей,
що підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, а
саме у рахунку-фактурі № 3211 від 22.11.2013
зазначено, що до ціни товару включено
упаковку, навантаження, транспортні
витрати, експортні формальності, проте
в жодному із документів, наданих
декларантом, не зазначені значення
вищезазначених складових митної
вартості.

Власне, як правильно зазначено судом
першої інстанції згідно з умовами
договору № 143 від 23.10.2013 (пункти 7.3, 10.5,
14.1) вищевказані витрати включені до
складу ціни товару та повинні бути
сплачені покупцем ТОВ "Вікант".

Відтак, представлені декларантом
документи є достатніми для
підтвердження числових значень
складових митної вартості товару, не
містять будь-яких розбіжностей чи
ознак підробки, та мали б бути взяті
митним органом до уваги для визначення
заявленої митної вартості товару за
основним методом.

Як випливає із спірного рішення
митниці, в результаті здійсненого
митного контролю відповідачем на
підставі інформації про раніше визнану
органом доходів і зборів митну
вартість такого ж товару виявлено, що
ціна подібного товару, визначена на
підставі митної декларації №
209120000/3/844677 від 27.11.2013, є вищою та
становить 0,65 дол. США/кг. Ціна подібного
товару визначена Львівською митницею
за 6 методом при оформлені митної
декларації № 209120000/3/844677 від 27.11.2013. За
вказаних обставин, митний орган дійшов
висновку про заниження заявленої
митної вартості товару, поставленого
для ТОВ "Вікант", та необхідності її
коригування.

Частиною 1 статті 55 МК України
унормовано, що рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається органом доходів і зборів у
письмовій формі під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості цих товарів як до, так і
після їх випуску, якщо органом доходів
і зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Згідно з приписами частин 8, 9, 10 статті
55 МК України протягом 80 днів з дня
випуску товарів декларант або
уповноважена ним особа може надати
органу доходів і зборів додаткові
документи для підтвердження заявленої
ним митної вартості товарів, що
декларуються. У разі надання
декларантом або уповноваженою ним
особою додаткових документів орган
доходів і зборів розглядає подані
додаткові документи і протягом 5
робочих днів з дати їх подання виносить
письмове рішення щодо визнання
заявленої митної вартості та скасовує
рішення про коригування заявленої
митної вартості або надає обґрунтовану
відмову у визнанні заявленої митної
вартості з урахуванням додаткових
документів. У такому випадку надана
фінансова гарантія відповідно
повертається (вивільняється) або
реалізується в порядку та у строки,
визначені цим Кодексом. Якщо орган
доходів і зборів протягом строку,
зазначеного у частині дев'ятій цієї
статті, не надає обґрунтованої відмови
у визнанні заявленої митної вартості з
урахуванням додаткових документів,
вважається, що декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість товарів визначено правильно.
У такому випадку орган доходів і зборів
скасовує рішення про коригування
заявленої митної вартості, а надана
фінансова гарантія повертається
(вивільняється) у порядку та строки,
визначені цим Кодексом.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що позивач під час митного
оформлення не подав лише ті документи,
які були відсутні на момент митного
оформлення, у зв'язку з необхідністю
часу на їх отримання та оформлення. При
цьому, позивач скористався правом
регламентованим положеннями пункту 8
статті 55 МК України та такі документи
були надані протягом 80-денного строку
із відповідними заявами.

Власне, позивачем листом за № 112 від
06.02.2014 були надані Вінницькій митниці
документи для підтвердження заявленої
митної вартості товару за основним
методом, зокрема: експертний висновок
Торгово-промислової палати України №
0075 від 11.12.2013, прайс-лист продукції ВАТ
"Молдавський металургійний завод"
виробництва листопад-грудень 2013 року,
комерційну пропозицію від ВАТ
"Молдавський металургійний завод" №
2037-975 від 22.10.2013, каталог ВАТ
"Молдавський металургійний завод",
платіжні доручення від 27.11.2013 № 4569, від
28.11.2013 № 4582, від 29.11.2013 № 4607, від 02.12.2013 №
4617, від 09.12.2013 № 4715, від 16.12.2013 № 4798.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що зазначені вище
документи додатково підтверджують
заявлену декларантом митну вартість
товару на рівні 0,575 дол. США/кг.

Крім того, суд першої інстанції
обґрунтовано зазначив, що сторони за
договором № 143 від 23.10.2013 домовились про
ціну товару на рівні 0,575 дол. США/кг,
відтак визначення відповідачем митної
вартості на цей товар з урахування
митної вартості на такий ж товар на
підставі митної декларації №
209120000/3/844677 від 27.11.2013, є некоректним та
суперечить принципу свободи договору
унормованого пунктом 3 частини 1 статті
3 Цивільного Кодексу України.

Частиною другою статті 58 МК України
передбачено, що метод визначення
митної вартості товарів за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Як встановлено судом, заявлена митна
вартість товару та її складові були
підтверджені позивачем всіма
необхідними документами, зазначеними у
частини другій статті 53 МК України,
натомість митний орган не навів
жодного обґрунтованого пояснення та не
надав жодного доказу, які б свідчили
про наявність розбіжностей, що не дають
можливість підтвердити числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про правильність визначення
декларантом митної вартості товарів за
основним методом, а отже про
безпідставність застосування
відповідачем резервного методу
визначення митної вартості.

Окрім того, як правильно зазначено
судом першої інстанції, згідно з
частиною 4 статті 57 МК України
застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

Відповідно до вимог графи 33 Правил
заповнення рішення про коригування
митної вартості товарів, затверджених
наказом Міністерства фінансів України
№ 598 від 24.05.2012, також вказується про
проведення процедури консультацій між
митним органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору методів
визначення митної вартості товарів
відповідно до вимог статей 59 - 61
Кодексу. Результати проведеної
консультації, а також причини, через
які не можуть бути застосовані методи
визначення митної вартості товарів за
ціною договору щодо ідентичних,
подібних (аналогічних) товарів
(наприклад, відсутня інформація щодо
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів), фіксуються у
графі.

У графі 33 рішення Вінницької митниці
про коригування митної вартості товару
№ 401000003/2013/000206/1 від 28.11.2013 зазначено, що
процедура консультацій проведена та
вказані причини, через які не може бути
застосований основний метод
визначення митної вартості товарів.
При цьому, у графі 33 не зафіксовані
результати проведеної консультації.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що відображення в
спірному рішенні відповідача факту
проведення процедури консультації не є
достатнім та беззаперечним доказом
проведення консультації, оскільки
останнє заперечується декларантом,
адже консультація проводиться до
прийняття рішення.

Митне оформлення товарів
здійснювалось шляхом електронного
декларування. При цьому, ніякої іншої
інформації, крім вимоги про надання
додаткових документів та прийнятого
рішення про коригування митної
вартості до товариства не надходило, що
свідчить про відсутність зі сторони
митного органу будь-якої спрямованості
на діалог з декларантом з метою
визначення основи митної вартості.

Колегією суддів встановлено, що
позивачем на підтвердження заявленої
митної вартості було надано комплект
обов'язкових документів, передбачений
частиною 2 статті 53 МК України, які є
належним чином оформленими, містять
достовірні відомості, базуються на
об'єктивних і документально
підтверджених даних. Крім того,
позивачем, у строк встановлений
пунктом 8 статті 55 МК України було
надано митному органу додаткові
документи, які підтверджують
правомірність заявлення митної
вартості товару за основним методом,
відтак Вінницька митниця у
відповідності до вимог частини 9
статті 55 МК України повинна була
винести письмове рішення щодо визнання
такої митної вартості та скасування
рішення про коригування митної
вартості або ж надати обґрунтовану
відмову у визнанні заявленої митної
вартості з урахуванням додаткових
документів.

Посилання відповідача на наявність
неточностей (розбіжностей) у поданих
документах колегією суддів не
приймаються до уваги як такі, що
спростовуються матеріалами справи, з
яких вбачається, що позивачем
дотримані всі умови, встановлені
законодавством, висновки відповідача
щодо не підтвердження позивачем
заявленої митної вартості зроблені на
припущеннях, а позивачем були надані
митному органу всі необхідні документи
для підтвердження заявленої митної
вартості при поданні митної
декларації.

Таким чином, колегія судів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
не приймає до уваги доводи апеляційної
скарги та вважає обґрунтованим
висновок суду першої інстанції про
неправомірність дій Вінницької
митниці Міндоходів при здійснення
коригування митної вартості товарів із
застосуванням резервного методу та
дійшла висновку, що оскаржене рішення
відповідача не містять всіх
об'єктивних даних щодо імпортованих в
Україну товарів, які підтверджуються
документально і підлягають обчисленню,
у зв'язку з чим, коригування митної
вартості ввезених позивачем товарів
резервним методом на підставі аналізу
цін бази даних ДМСУ було зроблено
митним органом з порушенням вище
наведених норм Митного кодексу
України, наказу Міністерства фінансів
України "Про затвердження форми
рішення про коригування митної
вартості товарів, Правил заповнення
рішення про коригування митної
вартості товарів та Переліку
додаткових складових до ціни договору".

За таким обставин, колегія суддів суду
апеляційної інстанції погоджується з
судом першої інстанції, що позовні
вимоги в частині скасування
оскарженого рішення відповідача, яке
було прийняте без дотримання вимог
чинного законодавства підлягають
задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи, порушень
матеріального та процесуального права
при вирішенні справи не допустив, а
наведені в скарзі доводи правильність
висновків суду не спростовують. За
таких обставин апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Вінницької митниці
Міндоходів залишити без задоволення, а
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
08 грудня 2014 року .

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сапальова Т.В.