Справа № 808/6777/14
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року 12:20Справа № 808/6777/14
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого - судді Чернової Ж.М.
розглянувши у порядку письмового
провадження в залі суду м.Запоріжжя
адміністративну справу

за позовом: Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Запорізькій області

до: ОСОБА_1

третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет позову на
стороні позивача:

Голови комісії з припинення
Запорізького юридичного інституту
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ
Алфьорова С.М.

Мелітопольського управління Державної
казначейської служби України
Запорізької області

про: стягнення витрат,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Запорізькій області до
ОСОБА_1 про стягнення з позивача витрат
пов'язаних з його утриманням в
Запорізькому юридичному інституті у
сумі 9728,95 грн.

Ухвалою суду від 04.11.2014 було залучено до
участі у справі третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
позову на стороні позивача: Голову
комісії з припинення Запорізького
юридичного інституту
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ
Алфьорова С.М. та Мелітопольське
управління Державної казначейської
служби України Запорізької області.

Представник позивача прибув у судове
засідання, позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просив позов
задовольнити, в обґрунтування позову
посилається на те, що відповідачем не
дотримано умови договору №8126 від 29.10.2008
про підготовку фахівця у Запорізькому
юридичному інституті за державним
замовленням та його працевлаштуванням,
що у свою чергу є підставою для
відшкодування фактичних витрат, які
понесенні на його навчання за рахунок
коштів державного бюджету.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив. Про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином. Ухвала про відкриття
провадження та судова повістка
направлена позивачу на адресу, яка
підтверджена даними сектору
адресно-довідкової роботи УДКМС
України в Запорізькій області (вх. №43902
від 03.11.2014), проте повернулась на адресу
суду з відміткою «за закінченням
терміну зберігання».

Відповідно до ч.11 ст.35 КАС України, у
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з неналежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Голова комісії з припинення
Запорізького юридичного інституту
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ
Алфьоров С.М. у судове засідання не
прибув, від його представника надійшло
клопотання про розгляд справи без його
участі. Просить адміністративний позов
задовольнити.

Від Мелітопольського управління
Державної казначейської служби
України Запорізької області на адресу
суду надійшло письмове пояснення з
приводу рахунків, на які необхідно
перерахувати кошти у разі задоволення
позову, просить розглядати справу без
участі представника.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України,
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням
вимог ст. 128 КАС України, суд дійшов
висновку про доцільність розгляду
справи у письмовому провадженні на
підставі наявних матеріалів справи.

Згідно з ч.1 ст.41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, розглянувши матеріали і
з'ясувавши обставини адміністративної
справи, дослідивши інші наявні у справі
докази у їх сукупності, встановив
наступні обставини.

29.10.2008 між ОСОБА_1, Запорізьким
юридичним інститутом та ГУМВС України
в Запорізькій області укладено договір
№8126 про підготовку фахівця у
Запорізькому юридичному інституті
ДДУВС за державним замовленням та його
працевлаштуванням.

Із пояснень представника позивача
з'ясовано, що укладання вказаного
договору передбачено Законом України
«Про освіту», «Про вищу освіту», «Про
міліцію», Указом Президента України
від 23 січня 1996 року №77 «Про заходи, щодо
реформування системи підготовки
спеціалістів та працевлаштування
випускників вищих навчальних
закладів», постановою Кабінету
Міністрів України від 22.08.1996 року №992
«Про Порядок працевлаштування
випускників вищих навчальних закладів,
підготовка яких здійснювалась за
державним замовленням» та наказом МВС
України від 14.05.2007 №150.

Як свідчить зміст розділу другого
вказаного договору, яким передбачені
обов'язки сторін, так зокрема
Запорізький юридичний інститут
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ
(виконавець за договором) зобов'язаний,
зокрема: забезпечити особу
харчуванням, речовим майном та
грошовим утриманням за нормами,
затвердженими нормативно-правовими
актами МВС України; щороку інформувати
відповідача про розмір фактичних
витрат, пов'язаних з її утриманням;
після закінчення навчання й отримання
відповідної кваліфікації видати
відповідачу документ про освіту
встановленого зразка, направлення на
роботу відповідно до рішення державної
комісії з регіонального розподілу
випускників, нагрудний знак та грошові
виплати, передбачені відповідними
нормативно-правовими актами; після
відрахування або закінчення навчання
затвердити розрахунок фактичних
витрат на її підготовку за весь термін
навчання.

До обов'язків ГУМВС України в
Запорізькій області (замовник за
договором) зокрема входило: призначити
випускника, який прибув за
направленням на посаду, визначену
державною комісією з персонального
розвитку фахівців, чи на іншу посаду,
інформувати Запорізький юридичний
інститут Дніпропетровського
державного університету внутрішніх
справ про звільнення відповідача зі
служби в органах внутрішніх справ
протягом трьох років після закінчення
навчання із зазначенням підстав
звільнення.

ОСОБА_1 в свою чергу, за умовами п.2.3.5
договору (а.с. 6), зобов'язався після
закінчення навчання прибути до місця
призначення в термін, визначений в
направленні на роботу, приступити до
виконання службових обов'язків за
посадою, на яку призначено позивачем, і
відпрацювати не менше трьох років. У
разі відрахування з навчального
закладу чи звільнення з органів
внутрішніх справ або закінченні
навчання до встановленого трирічного
терміну перебування на службі за
підставами, передбаченими договором,
відшкодувати фактичні витрати
пов'язані з утриманням у навчальному
закладі, згідно із затвердженим
розрахунком.

Як свідчать матеріали справи, після
закінчення навчання, відповідач,
відповідно до умов договору, наказом
ГУВМС в Запорізькій області від 21.06.2012
№169 о/с з 21.06.2012 був призначений на
посаду оперуповноваженого СКР
Мелітопольського МВ ГУМВС України в
Запорізькій області.

Однак, 13.05.2014 відповідачем поданий
рапорт про звільнення з ОВС за власним
бажанням у зв'язку з тим, що його не
влаштовують складений графік роботи та
низький рівень грошового забезпечення.

В подальшому наказом ГУВМС в
Запорізькій області від 29.05.2014 №215 о/с,
відповідача було звільнено з органів
внутрішніх справ в запас Збройних Сил
України за п. 64 «ж» Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ (за власним бажанням).

У зв'язку з тим, що відповідач не
відпрацював за місцем призначення три
роки, чим порушив умови договору та
норми чинного законодавства України,
позивач звернувся до суду з метою
стягнення з відповідача фактичних
витрат, пов'язаних з утриманням у
навчальному закладі.

Статтею 18 Закону України «Про міліцію»
встановлено, що підготовка фахівців у
вищих навчальних закладах
Міністерства внутрішніх справ України
за державним замовленням здійснюється
на підставі договору про навчання, який
укладається між навчальним закладом,
головним управлінням, управлінням
Міністерства внутрішніх справ України
в Автономній Республіці Крим, області,
місті Києві або Севастополі чи на
транспорті та особою, яка навчається.
Типову форму договору затверджує
Міністерство внутрішніх справ України
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері освіти і
науки.

Цією ж статтею передбачено, що курсанти
вищих навчальних закладів
Міністерства внутрішніх справ України
у разі дострокового розірвання
договору через небажання продовжувати
навчання або через
недисциплінованість чи в разі відмови
від подальшого проходження служби на
посадах начальницького складу органів
внутрішніх справ після закінчення
вищого навчального закладу, а також
особи начальницького складу органів
внутрішніх справ, які звільняються із
служби протягом трьох років після
закінчення вищого навчального закладу
Міністерства внутрішніх справ України
за власним бажанням, через службову
невідповідність або за порушення
дисципліни, відшкодовують
Міністерству внутрішніх справ України
витрати, пов'язані з їх утриманням у
вищому навчальному закладі, в порядку,
установленому Кабінетом Міністрів
України. У разі відмови від
добровільного відшкодування витрат
таке відшкодування здійснюється в
судовому порядку.

Порядком відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 01.03.2007 №313 визначено механізм
відшкодування особами, які навчалися
за державним замовленням у вищих
навчальних закладах МВС, витрат,
пов'язаних з їх утриманням у таких
закладах, у разі: 1) дострокового
розірвання договору про підготовку
фахівця у вищому навчальному закладі
МВС (далі - навчальний заклад) через
небажання продовжувати навчання або
недисциплінованість; 2) відмови від
подальшого проходження служби на
посадах начальницького складу органів
внутрішніх справ після закінчення
навчального закладу; 3) звільнення осіб
начальницького складу органів
внутрішніх справ із служби протягом
трьох років після закінчення
навчального закладу за власним
бажанням, через службову
невідповідність або за порушення
дисципліни.

Відповідно до п. 2 Порядку №313,
відшкодування здійснюється в розмірі
фактичних витрат, пов'язаних з:
грошовим, продовольчим і речовим
забезпеченням; перевезенням до місця
проведення щорічної основної і
канікулярної відпустки та у зворотному
напрямку, за направленням до місця
служби після закінчення навчального
закладу; оплатою комунальних послуг і
вартості спожитих енергоносіїв.

Пуктами 3, 4, 6, 7 вказаного Порядку
передбачено, що витрати
відшкодовуються згідно з договором про
підготовку фахівця в навчальному
закладі, який укладається між
навчальним закладом, головним
управлінням або управлінням МВС та
особою. У разі коли особа є
неповнолітньою, установлення правових
відносин здійснюється відповідно до
вимог Цивільного кодексу України.

Розрахунок фактичних витрат
здійснюється відповідно до норм
утримання у вищому навчальному
закладі.

Витрати відшкодовуються:1) у повному
розмірі: особами чоловічої статі, що
вислужили встановлений законодавством
строк строкової військової служби до
вступу у навчальний заклад, та жіночої
статі - за весь період навчання;
особами, що навчалися понад
встановлений законодавством строк
строкової військової служби, - за
період навчання, що перевищує такий
строк; 2) з урахуванням різниці суми
витрат з утримання осіб у навчальному
закладі та утримання
військовослужбовців строкової служби
за відповідною військово-обліковою
спеціальністю.

У разі відмови від добровільного
відшкодування витрат таке
відшкодування здійснюється в судовому
порядку.

У разі поновлення на навчанні особи, що
була відрахована з навчального
закладу, стягнення суми витрат
припиняється.

Якщо таке поновлення здійснено після
відкриття виконавчого провадження
щодо відшкодування витрат, стягнення
їх суми припиняється на підставі
вимоги стягувача.

Сума відшкодованих витрат
зараховується до державного бюджету і
використовується у порядку,
визначеному законодавством.

Розділом 3 Договору визначено перелік
підстав відшкодування витрат на
підготовку, а саме: дострокове
розірвання договору у зв'язку з
небажанням продовжувати навчання або
порушення дисципліни; відмова від
подальшого продовження служби на
посадах начальницького складу в
органах внутрішніх справ протягом
перших трьох років після закінчення
навчання.

Як було встановлено судом, відповідач
після закінчення навчання, на
виконання умов договору, з 26.06.2012 був
призначений (працевлаштований) до
сектору карного розшуку
Мелітопольського міського відділу та
наказом ГУМВС в Запорізькій області
від 29.05.2014 № 215 о/с звільнений з займаної
посади за власним бажанням.

Отже, відповідач пропрацював в органах
внутрішніх справ після закінчення
вищого навчального закладу менше трьох
років, чим порушив умови розділу 2
Договору.

Таким чином, відповідач, відповідно до
умов договору, а також ст. 18 Закону
України «Про міліцію» має відшкодувати
фактичні витрати пов'язані з його
утриманням у навчальному закладі,
згідно із затвердженим розрахунком.

Відповідно до розділу 4 Договору
відшкодування фактичних витрат на
підготовку здійснюється в розмірі
фактичних витрат, пов'язаних з:
грошовим, продовольчим та речовим
забезпеченням; перевезенням до місця
проведення щорічної основної і
канікулярної відпустки та у зворотному
напрямку, за направленням до місця
служби після закінчення навчального
закладу; оплатою комунальних послуг і
вартості споживчих енергоносіїв.

У разі дострокового розірвання
договору здійснюється розрахунок
фактичних витрат за відповідними
видами забезпечення, згідно з нормами
утримання на день, який зазначено в
наказі про відрахування з навчального
закладу та звільнення з органів
внутрішніх справ.

Сума відшкодованих витрат
зараховується до державного бюджету.

У разі відмови добровільно
відшкодувати витрати, стягнення їх
суми здійснюється в судовому порядку.

Сума витрат, пов'язаних з утриманням
відповідача у Запорізькому юридичному
інституті Дніпропетровського
державного університету внутрішніх
справ за 2010 - 2011 роки, складає 9728,95 грн.,
що підтверджено довідкою виданою
комісією з припинення юридичної особи
Запорізького юридичного інституту
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ.

Відповідачем не надано будь яких
доказів, які б свідчили про наявність
підстав для дострокового розірвання
договору без відшкодування фактичних
витрат, а тому суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача суму фактичних
витрат, пов'язаних з його утриманням у
навчальному закладі у розмірі 9728,95 грн.

За приписами ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 69, 94, 158-163 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 (інд.код НОМЕР_1)
витрати, пов'язані з його утриманням у
Запорізькому юридичному інституті
Дніпропетровського державного
університету у розмірі 9728,95 (дев'ять
тисяч сімсот двадцять вісім гривень 95
коп.) на користь Державного бюджету: р/р
№0013, одержувач - Мелітопольське
УК/Мелітополь/24060300; ;
банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій
області; МФО 813015; код класифікації
доходів бюджету 24060300 «інші
надходження».

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Головного управління МВС
України в Запорізькій області судові
витрати зі сплати судового збору у сумі
182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні 70
коп.)

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Ж.М.Чернова