Справа № 820/14626/14
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 грудня 2014 р.
№ 820/14626/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Єгупенко В.В.

за участю секретаря - Вождаєвої М.О.

за участю представників сторін:

представника позивача - Таранова О.В.

представника відповідача - Полежаки
О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом

Державного підприємства
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів" до Чугуївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень, -В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державне підприємство
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів", звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом в якому
просить суд скасувати податкове
повідомлення - рішення Чугуївської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській
області від 24.07.2014р. № про
застосування штрафних санкцій в
розмірі 26250,00грн. Скасувати Податкове
повідомлення - рішення Чугуївської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській
області від 24.07.2014р. №1 про
збільшення суми грошового зобов'язання
за платежем "Податок на прибуток
підприємств" в розмірі 176 331,00 грн., в
тому числі за основним платежем 117554,00
грн. та штрафними санкціями - 58 777,00 грн.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що з висновками ДПІ які
викладені в акті перевірки погодитись
не можливо, оскільки вони не
відповідають дійсності та не мають
законних підстав а тому і податкові
повідомлення - рішення прийняті
незаконно та підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, просив
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив суд у задоволенні позову
відмовити у повному обсязі.

Суд, вивчивши доводи позову та
заперечень проти нього, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального і процесуального
права, які врегульовують спірні
правовідносини, вважає що
адміністративний позов підлягає
задоволенню виходячи з таких підстав
та мотивів.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що Державне
підприємство «Новопокровський
комбінат хлібопродуктів»
зареєстровано 20.03.1988р. Чугуївською
районною державною адміністрацією,
реєстраційний номер 3000305.

Фахівцями Чугуївської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Харківській області
проведено планову виїзну перевірку
Державного підприємства
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів" Державного агентства
резерву України код за з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.212 року по
31.12.2013 року валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2012 року по
31.12.2013 року за результатами якої
складено акт №476/20-29-22/00953042 від 08.07.2014
року відповідно до висновків якого
позивачем порушено:

п.57,1 ст. 57 Податкового Кодексу України
№2755 від 21.12.2010р. та наказ Мінфіну
України від 30.12.2013 р. № 872 ( зі змінами та
доповненнями) «Про затвердження форми
податкової декларації з податку на
прибуток підприємства» в результаті
чого встановлено заниження податку
декларації з податку на прибуток
підприємства» в результаті чого
встановлено заниження податку на
прибуток у сумі 10877,0 грн. у т.ч. 1
півріччя 2012р. у сумі 10877,0 грн.

п.57.1 ст.57 Податкового Кодексу України
№2755 від 21.12.2010р. та наказу Мінфіну
України від 30.12.2013 р. № 872 ( зі змінами та
доповненнями) «Про затвердження форми
податкової декларації з податку на
прибуток підприємства» в результаті
чого встановлено заниження авансового
внеску з податку на прибуток на суму 57,0
грн. у т.ч. 2013р. у сумі 57,0 грн.

наказ Мінфіну України від 28.09.2011 р. № 1213
( зі змінами та доповненнями) «Про
затвердження форми податкової
декларації з податку на прибуток
підприємства» в результаті чого
встановлено невірне заповнення
декларації з податку на прибуток за
2013р., що не мало вплив на розрахунок
податку на прибуток , який підлягає
сплаті до бюджет.

Податкового кодексу України від 2
грудня 2010 року № 2755-УІ встановлена
несвоєчасна сплата податку на прибуток
за 2013р. в результаті чого перезьачено
застосування штрафних санкцій.

п.139.1.9 ст.139 Податкового кодексу України
від 2 грудня 2010 року №2755-УІ із змінами
та доповненнями в результаті чого
встановлено заниження податку на
прибуток у сумі 106620,0 грн., (у т.ч. за 4
квартал 2012р. у сумі 106620,0грн.)

п.187.8 ст.187, п.198.2 ст.198, п. 200.1, п. 200.3 ст. 200
Податкового кодексу України від 2
грудня 2010 року №2755-VI із змінами та
доповненнями в результаті чого
завищено від'ємне значення різниці між
сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту за жовтень
2012 року в розмірі 19786 грн.

4.2. п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу від
02.12.2010 р. № 2755-VI із змінами та
доповненнями щодо умов самостійно
внесення змін до податкової звітності,
а саме по уточнюючому розрахунку до
декларації липень 2012 року та
відповідно п. 120.2 ст. 120 Податкового
кодексу від 02.12.2010 року № 2755-VI із
змінами та доповненнями тягне за собою
накладення штрафу у розмірі 5 відсотків
від суми самостійно нарахованого
заниження податкового зобов'язання,
тобто 205,3 грн.

4,3. п. 187.1 ст. 187, п.п. 195.1.1. п .195.1 ст 195
Податкового Кодексу України від
02.12.2010р. № 2755-VI із змінами та
доповненнями, в результаті чого
встановлено заниження експортних
Операцій задекларованих у податковій
декларації з ПДВ за червень 2013 року у
розмірі 70498 грн.

- п.51.1 ст.51, абз. «б» п.176.2 ст.176
Податкового кодексу України від
02.12.2010р. №2755 зі змінами та доповненнями
та п.п.3.2 п.З Порядку заповнення та
подання податковими агентами
податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку, затвердженого наказом ДПА
України від 24.12.2010р. за №1020 - подання
податкової звітності за 2 кв.2013р. з
недостовірними відомостями щодо
відображення сум нарахованого доходу:
необхідно відобразити по гр..ОСОБА_3
(реєстр.номер НОМЕР_1) суму доходу - 124,00
грн., та утриманого податку - 18,60 грн.,
тоді як фактично відображено гр.ОСОБА_4
(реєстр.номер НОМЕР_2).

ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995
№ 436/95 «Про застосування штрафних
санкцій порушення норм з регулювання
обігу готівки» передбачено
застосування фінансових санкцій у
вигляді штрафу за не оприбуткування
(неповне та/або несвоєчасне)
оприбуткування у касах готівки - у
п'ятикратному розмірі не
оприбуткованої суми (а.с.10-145, т.1).

На підставі висновків вказаних у
вищезазначеному акті контролюючим
органом прийняті податкові
повідомлення - рішення форми «С» від
24.07.2014 року № з посиланням на
порушення п. 2.6 розділу 2 Постанови №637
«Про затвердження Положення про
введення касових операцій у
національній валюті в Україні» від
15.12.2004 року в редакції від 29.06.2009 року та
п.п. 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 глави 4
розділу ІІ Податкового кодексу України
та згідно з п. 1 Указу президента №436/95
«Про застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки із змінами та доповненнями, та
форми «Р» від 24.07.2014 року № з
посиланням на порушення п.57.1 ст.57
п.п.139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу
України (а.с.8-9, т.1).

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, вивчивши доводи позову,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального і процесуального
права, які врегульовують спірні
правовідносини, суд вважає, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню виходячи з наступних
підстав та мотивів.

Щодо порушення п.139.1.9 ст.139 Податкового
кодексу України від 2 грудня 2010 року
№2755-VI із змінами та доповненнями в
результаті чого встановлено заниження
податку на прибуток у сумі 106620,0грн. суд
відзначає наступне.

Відповідно наданого ДП
«Новопокровський КХП» аналізу
бухгалтерського рахунку №92
«Адмінстративні витрати»
встановлено, що адміністративні
витрати підприємства за 2012 рік
становлять 17891783,0грн., але в декларації
з податку на прибуток віднесено суму
18399498,0грн».

Вказана розбіжність в сумі 507 715,00 грн.,
виникла в результаті того, що
перевіряючими не було враховано всі
адміністративні витрати, які були
понесені Комбінатом в 2012 році, а для
своїх висновків взято до уваги тільки
аналіз бухгалтерського рахунку №92.

Але, до декларації з податку на
прибуток підприємств вносяться всі
адміністративні витрати передбачені
п.138.10.2. ст. 138 Податкового кодексу
України, а не тільки, ті що
обліковуються на рахунку №92
бухгалтерського обліку.

Відповідно п.138.10.2. ст. 138 Податкового
кодексу України до складу
адміністративних витрат входять:

а) загальні корпоративні витрати, в
тому числі організаційні витрати,
витрати на проведення річних та інших
зборів органів управління,
представницькі витрати;

б) витрати на службові відрядження й
утримання апарату управління
підприємством (у тому числі витрати на
оплату праці адміністративного
апарату) та іншого
загальногосподарського персоналу;

в) витрати на утримання основних
засобів, інших необоротних
матеріальних активів
загальногосподарського використання
(оперативна оренда (у тому числі оренда
легкових автомобілів), придбання
пально-мастильних матеріалів, стоянка,
паркування легкових автомобілів,
страхування майна, амортизація, ремонт,
опалення, освітлення, водопостачання,
водовідведення, охорона);

г) винагороди за консультаційні,
інформаційні, аудиторські та інші
послуги, що отримує платник податку для
забезпечення господарської
діяльності;

ґ) витрати на оплату послуг зв'язку
(пошта, телеграф, телефон, телекс,
телефакс, стільниковий зв'язок та інші
подібні витрати);

д) амортизація нематеріальних активів
загальногосподарського використання;

е) витрати на врегулювання спорів у
судах;

є) плата за розрахунково-касове
обслуговування та інші послуги банків;

ж) інші витрати загальногосподарського
призначення;

Суд відзначає, що адміністративні
витрати підприємства не обмежуються
рахунком №92. Так, відповідно до
Інструкції про застосування Плану
рахунків бухгалтерського обліку
активів, капіталу, зобов'язань і
господарських операцій підприємств і
організацій, затвердженої наказом
Міністерства фінансів України від 30
листопада 1999 р. 291, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 21 грудня
1999 р. за N 893/4186, рахунок №92
кореспондується з багатьма іншими
рахунками бухгалтерського обліку, в
тому числі із рахунком №47.

Рахунок 47 "Забезпечення майбутніх
витрат і платежів" має такі субрахунки:
471 "Забезпечення виплат відпусток", 472
"Додаткове пенсійне забезпечення", 473
"Забезпечення гарантійних зобов'язань",
474 "Забезпечення інших витрат і
платежів", 475 "Забезпечення призового
фонду (резерв виплат)", 476 "Резерв на
виплату джек-поту, не забезпеченого
сплатою участі у лотереї", 477
"Забезпечення матеріального
заохочення".

На субрахунку 477 "Забезпечення
матеріального заохочення" ведеться
облік забезпечення на матеріальне
заохочення працівників, зокрема на
виплату працівникам винагороди,
допомоги, премії, які підлягають сплаті
протягом дванадцяти місяців по
закінченні періоду, у якому працівники
виконали роботу, що надає їм право на
отримання таких виплат у майбутньому.

Проаналізувавши Податковий розрахунок
форма 1ДФ Документи щодо виплати
заробітної плати (графіки, табелі,
відомості та інше), аналізи
бухгалтерських рахунків №№477, 651, 66, 92
та інші документи, які містяться в
матеріалах справи, суд відзначає, що в
2012 році працівникам підприємства
нараховувалась премія, яка обчислена з
прибутку попереднього звітного року, і
обліковувалась на субрахунку №477. Фонд
вказаної премії був сформований за
рахунок невикористаної частини
прибутку попереднього 2011 звітного
року. Податок на прибуток з вказаної
суми доходу був сплачений, виходячи з
результатів діяльності за 2011 звітний
рік. А адміністративні витрати з
виплаченої в 2012 році премії
підприємство понесло в 2012 році, тому
вказані витрати були цілком на
законних підставах віднесені до витрат
2012 року. Щодо формування фонду премій
та заохочень, він був сформований в 2011
році відповідно до бухгалтерської
проводки Дт 92 Кт 477 та Дт 949 Кт 477 на суму 3
605 650,00 грн. та використаний (виплачена
премія працівникам) на суму 2 863 685,00
грн. Сальдо рахунку на початок 2011 року
складало 58526,00грн., тобто залишок не
використаного фонду премій та
заохочень на 01.01.2012 року складав 800
491,00грн., що було використано (виплачена
премія працівникам) в 2012 році.

Відповідно до форми 1ДФ в 2012 році розмір
нарахувань із заробітної плати склав 30
757 259,00грн, та відповідно розмір
нарахувань ЄСВ за 2012 рік склав 12 466
838,00грн, що відображено в декларації за
2012рік

В той час, як відповідно до аналізу
адміністративних витрат, що наведені в
додатку 8 до Акту перевірки витрати на
заробітну плату та ЄСВ в сумі 8 700 169
грн. взагалі не знайшли відображення.
Натомість податкова інспекція в своєму
аналізі включає до складу витрат суму 7
901 000 грн., що була сформована в
бухгалтерському обліку бухгалтерською
проводкою Дт 92 Кт 477 як забезпечення
майбутніх витрат і платежів
(формування фонду виплат премій та
заохочень), що насправді не є витратами
і не мають документального
підтвердження. А цей фонд формувався
підприємством в 2011-2012 роках відповідно
до Положення про порядок
бухгалтерського обліку окремих
активів та операцій підприємств
державного, комунального секторів
економіки і господарських організацій,
які володіють та/або користуються
об'єктами державної, комунальної
власності, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від 19
грудня 2006 р. N 1213, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 26 грудня
2006 р. за N 1363/13237, в редакції, що діяла на
початок 2012 року.

Крім того, слід зазначити, що в своїх
розрахунках ОДПІ визначає відхилення в
4 кварталі 2012 року, при цьому
використовуючи дані по витратам за
весь 2012 рік, що знаходить своє
відображення в додатку №8 до Акту. Але
як, вбачається з помісячного аналізу
рахунку №477, відхилення за витратами
мали б бути в кожному кварталі 2012 року.

Адміністративні витрати понесені
підприємством в 2012 році
підтверджуються подорожніми листами т.
7 а.с. 202-250, т. 8, а.с. 1-250, т. 9, а.с. 1-250, т.10,
а.с. 1-250, т.11 а.с. 1-250, т. 12 а.с. 1-250,
посвідченнями водіїв, посвідченнями
про відрядження, банківськіми
виписками (т.1-т.6 а.с.1-132, т. 12 а.с. 1-250, т. 13.
а.с.1-250, ), накладні на переміщення
товарно - матеріальних цінностей у
просторі (т. 6, а.с.133-250, т. 7, а.с.1-15),
передача матеріалів в експлуатацію
підтверджується актами, доданих до
накладних на переміщення товарно -
матеріальних цінностей у просторі,
акти списання, звіти про використання
коштів з доданими документами, касові
книги, видаткові касові ордери (т.19. а.с.
1-250. т.20, а.с.1-59), документи щодо
отриманих послуг та виконаних робіт,
табелі використання робочого часу (т.22,
а.с.1-250. т. 23 а.с. 1-250, т. 24, а.с.1-250, т. 25, а.с.
1-250, т.26, а.с. 1-132, т. 27, а.с. 1-167, т. 28, а.с.1-250,
т. 29, т. 30, т. 31, т. 32, т. 33),Податковий
розрахунок за формою 1ДФ, документи
щодо виплати заробітної плати (графіки,
табелі, відомості та інше), акти
виконаних робіт по технічному
обслуговуванню обладнання (т. 27, а.с.209)
аналізи бухгалтерських рахунків №№477,
651, 66, 92 та інші документи, долучені до
матеріалів справи, суд відзначає, що в
ході судового розгляду ДП
«Новопокровський КХП» було
документально підтверджено всі
адміністративні витрати понесені
підприємством в 2012 році.

Стосовно застосування до Комбінату
фінансових санкцій у вигляді штрафу у
п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми (5250,00 грн.), яка
виникла, як на думку Чугуївської ОДПІ, в
результаті порушення п.2.6 Положення 637
суд відзначає наступне.

Відповідно до пунктів 4.7. та 4.8. Порядку
реєстрації, опломбування та
застосування реєстраторів
розрахункових операцій за товари
(послуги), затвердженого Наказом
Державної податкової адміністрації
України від 01.12.2000 N 614, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 5 лютого
2001 р. за N 107/5298, реєстрація видачі
коштів у разі повернення товару
(відмови від послуги, прийняття
цінностей під заставу, виплати
виграшів у державні лотереї та в
інших випадках) або скасування
помилково проведеної через РРО суми
розрахунку здійснюється шляхом
реєстрації від'ємної суми тільки в
разі забезпечення алгоритмом роботи
РРО окремого накопичення у фіскальній
пам'яті від'ємних сум розрахунків.
Якщо РРО не забезпечує такого
накопичення, то дозволяється
реєструвати видачу коштів
(скасування помилкової суми) за
допомогою операції "службова видача".
Якщо сума коштів, виданих при
поверненні товару чи рекомпенсації
раніше оплаченої послуги, перевищує 100
гривень, то матеріально відповідальна
особа господарської одиниці або особа,
яка безпосередньо здійснює
розрахунки, повинна скласти акт про
видачу коштів.

Саме такі дії було проведено касиром
підприємства шляхом реєстрації видачі
коштів за допомогою операції «службова
видача», тобто було проведено відміну
помилково проведеної суми розрахунку
про що було складено відповідний акт.
Вказаний акт було передано до
бухгалтерії Комбінату.

Крім того, підпунктом 4.1.4 пункту 4.1.
статті 4 Податкового кодексу
встановлено презумпція правомірності
рішень платника податку в разі, якщо
норма закону чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі закону, або якщо норми різних
законів чи різних нормативно-правових
актів припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу.

Суд, проаналізувавши фактичні
обставини та матеріали справи,
оцінивши докази, надані сторонами, не
знаходить у діях платника податку -
Державного підприємства
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів"порушень тих норм
закону, на які посилається відповідач,
і приходить до висновку, що твердження
податкового органу про наявність таких
порушень ґрунтуються на припущеннях та
належним чином не доведені, доводи
відповідача суперечать вимогам
податкового законодавства та
спростовуються наявними у матеріалах
справи доказами.

Згідно з ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, суд вважає, що
відповідачем не доведена
правомірність винесення оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень, а тому
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі.

З огляду на відсутність порушення
позивачем норм податкового
законодавства, суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими, а податкові
повідомлення-рішення такими, що
підлягають скасуванню.

Оскільки відповідачем, який за
ознаками ст.3 КАС України є суб'єктом
владних повноважень, при розгляді і
вирішенні судом справи в порядку ч.2
ст.71 КАС України не доведено
правомірності винесення спірних
податкових повідомленнь-рішень, суд
доходить висновку, що спірний правовий
акт індивідуальної дії порушує права і
інтереси позивача та не відповідають
вимогам ч.3 ст.2 КАС України, тому
підлягають скасуванню, а позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного, керуючись ст.
8, 19 Конституції України, ст.ст. 2, 7-14, 69-71,
86, 94, 158-163, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державного
підприємства "Новопокровський
комбінат хлібопродуктів" до
Чугуївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення -
рішення Чугуївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області від 24.07.2014 року
№ №.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Державного підприємства
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів" ()
сплачений судовий збір у розмірі 405.16
грн., (чотириста п'ять грн., 16 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
Харківський апеляційний
адміністративний суд через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня її
проголошення, копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 05
грудня 2014 року.

Суддя
Єгупенко В.В.