Справа № 2а-344/11/1505
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року м.
Київ К/800/2969/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Маслія В.І.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула у порядку письмового
розгляду касаційну скаргу ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на постанову
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 11.03.2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 12.12.2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Сергіївської
селищної ради Білгород-Дністровського
району Одеської області, треті особи
ОСОБА_2, ОСОБА_3, про скасування
державного акта на право власності на
земельну ділянку та скасування
рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду
першої інстанції з позовом, в якому
просять скасувати Рішення
Сергіївської селищної ради № 625 від
25.12.2009 року та Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯК
№ 425720, виданий Сергіївською селищною
радою 17.02.2010 року на ім'я ОСОБА_2.

Постановою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 11.03.2011 року, залишеною без змін
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 12.12.2013 року,
позов задоволено. Рішення Сергіївської
селищної ради № 625 від 25.12.2009 року
скасовано. Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯК
№ 425720 виданий Сергіївською селищною
радою 17.02.2010 року на ім'я ОСОБА_2
скасовано.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просять
скасувати вказані судові рішення та
прийняти нове рішення, яким позов
залишити без розгляду.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає залишенню без задоволення з
таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є
власниками 49/100 частин житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішенням Сергіївської селищної ради №
470 від 05.12.2008 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було
надано дозвіл на розробку
містобудівного обґрунтування
відведення в спільну власність
земельної ділянки за вищезазначеною
адресою для будівництва і
обслуговування 49/100 частин жилого
будинку, господарських будівель та
споруд.

Однак, співвласники суміжної земельної
ділянки ОСОБА_2, та ОСОБА_3, які є
власниками 51/100 частин вищевказаного
домоволодіння, на підставі
землевпорядної документації щодо
містобудівного обґрунтування
відведення в спільну власність
земельної ділянки встановили межі,
відповідно до яких порушуються права
позивачів, як співвласників та чинять
перешкоди в обслуговуванні частини
домоволодіння позивачів.

Рішенням Сергіївської селищної ради №
575 від 28.08.2009 року затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 у
спільну сумісну власність, площею 0,0897
га, для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибна ділянка),
розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та
надано дозвіл на замовлення технічної
документації по складанню державного
акта на право приватної власності на
земельну ділянку площею 0,0897 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд.

Рішенням Сергіївської селищної ради №
625 від 25.12.2009 року внесено зміни в
рішення № 575 Сергіївської селищної
ради від 28.08.2009 року, зокрема доповнено
його пунктом 3 наступного змісту:
«Передати гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 у
суспільну сумісну власність земельну
ділянку площею 0,0897 га, для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), розташованої за
адресою: АДРЕСА_1.

На підставі рішення Сергіївської
селищної ради Одеської області від
25.12.2009 року № 625 ОСОБА_2 виготовлений
державний акт на право власності на
земельну ділянку для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) площею 0,0897 га.

Відповідно до частини 4 статті 120
Земельного кодексу України при
переході права власності на будівлю та
споруду до кількох осіб право на
земельну ділянку визначається
пропорційно часткам осіб у вартості
будівлі та споруди, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження
будівлі і споруди.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що площа спірної
земельної ділянки, яка перебуває у
спільному користуванні сторін
становить 1600 м2.

Отже, право ОСОБА_2, та ОСОБА_3, які є
власниками 51/100 частин домоволодіння,
на земельну ділянку визначається
пропорційно їх частці у вартості
будівлі, що становить 0,0816 га.

Колегія суддів вважає, що селищна рада,
приймаючи спірне рішення, не взяла до
уваги положення наведеної норми, та
передала гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 у
суспільну сумісну власність земельну
ділянку площею 0,0897 га, яка є
непропорційною частці зазначених осіб
у вартості будівлі.

За таких обставин, рішення судів першої
та апеляційної інстанцій про
задоволення позову є законними та
обґрунтованими.

Касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків судів не спростовують.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судами допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені як підстави для зміни,
скасування судового рішення, залишення
позовної заяви без розгляду або
закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3
залишити без задоволення, постанову
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 11.03.2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 12.12.2013 року у цій справі залишити
без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: