Справа № 167/643/14-а, 2а-167/27/14
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 р.
№
876/6436/14 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду в
Рожищенському районі Волинської
області на постанову Рожищенського
районного суду Волинської області від
10 червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду в
Рожищенському районі Волинської
області про визнання протиправною
відмови та зобов'язання призначити
пенсію, -

встановив:

15.05.2014 ОСОБА_1 звернувся в суд із
адміністративним позовом до УПФУ в
Рожищенському районі Волинської
області у якому просив визнати
протиправною відмову у призначенні
пенсії за віком та зобов'язати
призначити таку пенсію з часу подання
заяви.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що згідно записів у
його трудовій книжці, він з 01.06.1977
прийнятий різноробочим колгоспу
«Ленінський шлях», який
реорганізований спочатку в КСП
«Заріччя», потім в СВК «Заріччя»,
звідки звільнений 29.03.2002 та прийнятий
на роботу різноробочим СГПП «Свід».
Досягнувши пенсійного віку та маючи
необхідний страховий стаж, ОСОБА_1
звернувся до відповідача з заявою про
призначення пенсії. Однак, УПФУ в
Рожищенському районі Волинської
області листом від 08.05.2014 № 1985/02-10-16
повідомило про відмову у призначенні
пенсії, так як не враховано період
роботи позивача в колгоспі «Ленінський
шлях», згодом КСП «Заріччя», згодом СВК
«Заріччя», оскільки СГПП «Свід» не є
правонаступником вище зазначених
підприємств. Позивач вважає таку
відмову протиправною, з огляду на те, що
записами у трудовій книжці, повністю
підтверджують періоди його роботи.

Постановою Рожищенського районного
суду Волинської області від 10.06.2014
позов задоволено частково. Визнано
протиправною відмову у призначенні
пенсії та зобов'язано УПФУ в
Рожищенському районі Волинської
області призначити ОСОБА_1 пенсію за
віком з часу звернення за її
призначенням.

Із цією постановою не погодився
відповідач та оскаржив її в
апеляційному порядку. Вважає, що така
прийнята з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, а тому просить її скасувати.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт посилається на те, що згідно
витягу з ЄДРЮОФОП, 10.11.2011 державним
реєстратором внесено запис про
припинення юридичної особи - СВК
«Заріччя» на підставі судового рішення
від 27.02.2008, відомості про
правонаступників відсутні. Таким
чином, вважає, що СГПП «Свід» не
правонаступником СВК «Заріччя», а тому
видані ним довідки та дублікат
трудової книжки не можуть бути взяті до
уваги. Також, апелянт звертає увагу на
допущення судом першої інстанції
порушень ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV
(далі - Закон № 1058-IV), оскільки позивач
із заявою про призначення пенсії
звернувся 29.04.2014, тобто у межах трьох
місяців з дня досягнення пенсійного
віку (ІНФОРМАЦІЯ_1), а тому призначення
пенсії має відбуватись з ІНФОРМАЦІЯ_1, а
не з часу звернення за її призначенням.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не прибули, хоча
належним чином повідомлені про його
дату, час та місце, що підтверджується
наявними у справі розписками, а тому у
відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України, апеляційний розгляд справи
проведено у порядку письмового
провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційних вимог, вважає, що
апеляційна скарга задоволеною бути не
може.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позов належить задовольнити
частково, оскільки періоди роботи
позивача підтверджуються записами у
його трудовій книжці, згідно якої він з
01.06.1977 прийнятий в члени колгоспу
«Ленінський шлях» на посаду
різноробочого, 21.01.1992 колгосп
«Ленінський шлях» перейменовано в КСП
«Заріччя», який 15.03.2000 реформовано в СВК
«Заріччя». 29.03.2002 позивача звільнено з
членів СВК «Заріччя» за власним
бажанням та з 01.04.2002 прийнято в члени
СПП «Свід» на роботу різноробочим,
01.11.2005 року звільнено з членів СПП
«Свід» із роботи різноробочого за
згодою сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 48
КЗпП України трудова книжка є основним
документом про трудову діяльність
працівника. Аналогічне положення
міститься у ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і суд
апеляційної інстанції, з огляду на
таке.

Частиною 1 статті 26 Закону № 1058-IV (тут та
далі у редакції чинній на час
виникнення спірних відносин)
визначено, що особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

Згідно частини 1 ст. 24 вказаного Закону
страховий стаж - період (строк),
протягом якого особа підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню та за який
щомісяця сплачені страхові внески в
сумі не меншій, ніж мінімальний
страховий внесок.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV
періоди трудової діяльності та інші
періоди, що враховувалися до стажу
роботи для призначення пенсії до
набрання чинності цим Законом,
зараховуються до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло раніше, крім
випадків, передбачених цим Законом.

Порядок підтвердження трудового стажу
визначений ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» згідно якої,
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу за відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Відповідно до п. 1 цього Порядку
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Отже, з аналізу наведених вище правових
положень можна дійти висновку, що
трудовий стаж набутий до набрання
чинності Законом № 1058-IV, зараховується
до страхового стажу для обчислення
пенсії за віком, який у свою чергу
підтверджується трудовою книжкою.

Згідно записів дубліката трудової
книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1, заповненої
05.12.2005, позивач з 01.06.1977 прийнятий в
члени колгоспу «Ленінський шлях» на
посаду різноробочого, 21.01.1992 колгосп
«Ленінський шлях» перейменовано в КСП
«Заріччя», який 15.03.2000 реформовано в СВК
«Заріччя». З 29.03.2002 позивача звільнено з
членів СВК «Заріччя» із роботи
різноробочого за власним бажанням та з
01.04.2002 прийнятий в члени СПП «Свід» на
роботу різноробочим, 01.11.2005 звільнено з
членів СПП «Свід» із роботи
різноробочого за згодою сторін.

Отже, із записами дубліката трудової
книжки позивача, повністю
підтверджується його період роботи з
01.06.1977 по 01.04.2002, а тому безпідставним є
неврахування відповідачем цього
періоду до страхового стажу ОСОБА_2 для
призначення пенсії.

Апелянт у своїй апеляційній скарзі
вказує на те, що дублікат трудової
книжки не може бути прийнятий до уваги,
оскільки такий виданий 05.12.2005 СГПП
«Свід», коли КСП «Заріччя» було
ліквідоване.

Однак, суд апеляційної інстанції такі
посилання вважає безпідставними, з
огляду на таке.

Порядок ведення трудових книжок
врегульований Інструкцією про порядок
ведення трудових книжок працівників,
затвердженою наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України від 29.07.1993 №
58, зареєстрованим у Міністерстві
юстиції України 17.08.1993 за № 110, згідно п.
5.1 якої, особа, яка загубила трудову
книжку (вкладиш до неї), зобов'язана
негайно заявити про це власнику або
уповноваженому ним органу за місцем
останньої роботи. Не пізніше 15 днів
після заяви, а у разі ускладнення в інші
строки власник або уповноважений ним
орган видає працівнику іншу трудову
книжку або вкладиш до неї (нових
зразків) з написом «Дублікат» в правому
верхньому кутку першої сторінки.

Підпунктом 5.2 цієї Інструкції
визначено, що дублікат трудової книжки
або вкладиш до неї заповнюється за
загальними правилами. У розділи
«Відомості про роботу», «Відомості про
нагородження» і «Відомості про
заохочення» при заповненні дубліката
вносяться записи про роботу, а також
про нагородження і заохочення за
місцем останньої роботи на підставі
раніше виданих наказів (розпоряджень).

Згідно п. 5.3 Інструкції, якщо працівник
до влаштування на це підприємство вже
працював, то загальний стаж,
підтверджений належно оформленими
документами, записується по окремих
періодах роботи в такому порядку: у
графі 2 зазначається дата прийняття на
роботу; у графі 3 пишеться найменування
підприємства, де працював працівник, а
також цех (відділ) і посада (робота), на
яку було прийнято працівника. Запис у
дублікаті трудової книжки відомостей
про роботу за сумісництвом та за
суміщенням професій провадиться за
бажанням працівника. Якщо з поданих
документів видно, що працівник
переводився на іншу постійну роботу на
тому ж самому підприємстві, то про це
робиться відповідний запис. Після
цього у графі 2 записується дата
звільнення, а у графі 3 - причина
звільнення, якщо у поданому
працівником документі є такі дані. У
тому разі, коли документи не містять
повністю зазначених вище даних про
роботу у минулому, в дублікат трудової
книжки вносяться тільки ті дані, що є у
документах. У графі 4 зазначаються
найменування, дата і номер документа,
на підставі якого проведено відповідні
записи у дублікаті. Документи, що
підтверджують стаж роботи,
повертаються їх власнику. Власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний
сприяти працівникові в одержанні
документів, які підтверджують стаж
його роботи, що передував влаштуванню
на це підприємство.

З огляду на викладене, дублікат
трудової книжки виданий позивачем за
останнім місцем праці, тобто СПП
«Свід». У дублікаті трудової книжки,
відповідно до вказаної інструкції,
відображено відомості про минулі
періоди роботи позивача на попередніх
роботах.

Суд апеляційної інстанції не приймає
до уваги посилання апелянта на
неможливість прийняття до уваги
довідок виданих СГПП «Свід», оскільки
питання щодо подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсії, регулюються
Порядком подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року, № 22-1
(далі - Порядок).

Пунктами 3, 5 вищезазначеного Порядку
передбачено, що у разі, якщо до заяви
про призначення, відновлення пенсії
додані не всі необхідні документи,
орган, що призначає пенсію, письмово
повідомляє заявника про те, які
документи необхідно подати додатково,
про що в заяві про призначення пенсії
робиться відповідний запис. Якщо вони
будуть подані не пізніше трьох місяців
із дня повідомлення про необхідність
подання додаткових документів, то днем
звернення за пенсією вважається день
приймання заяви про призначення
пенсії.

Орган, що призначає пенсію, відповідно
до пунктів 36, 37 Порядку надає:
роз'яснення особам з питань
призначення та виплати пенсій; у разі
необхідності - бланки документів;
допомогу, щодо одержання відсутніх
документів для призначення пенсії.
Відповідний орган, що призначає пенсію,
зокрема, розглядає питання про
переведення з одного виду пенсії на
інший при зверненні особи з
відповідною заявою. Заяви осіб про
призначення, перерахунок, поновлення,
переведення з одного виду пенсії на
інший реєструються в журналі
реєстрації рішень органу, що призначає
пенсію. Особі або посадовій особі
органом, що призначає пенсію, видається
розписка із зазначенням дати приймання
заяви, а також переліку одержаних і
відсутніх документів, які необхідно
подати в трьохмісячний термін з дня
прийняття заяви. Копія розписки
зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що
призначає пенсію, відповідно до пункту
38 Порядку перевіряє правильність
оформлення заяви, відповідність
викладених у ній відомостей про особу
даним паспорта та документам про стаж;
здійснює попередню правову експертизу
змісту і належного оформлення
представлених документів; перевіряє
правильність копій відповідних
документів, фіксує й засвідчує
виявлені розходження; видає пам'ятку
пенсіонеру, копія якої зберігається у
пенсійній справі.

Отже, відповідачем вказаних вище вимог
не дотримано, а безпідставно
відмовлено у призначенні пенсії. Як
зазначає апелянт, на час подання
апеляційної скарги відбувається
передача документів Колгоспу
«Ленінський шлях» від СВК «Заріччя» в
архів сільської ради, а тому йому було
відомо про місце знаходження первинних
документів та мав можливість здійснити
перевірку достовірності поданих
позивачем документів.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанцій про визнання
протиправною відмови відповідача та
зобов'язання призначити пенсію за
віком з часу звернення за призначенням
такої.

Суд апеляційної інстанції не приймає
до уваги посилання апелянта на те, що з
огляду на приписи ст. 45 Закону № 1058-IV,
позивач має право на призначення
пенсії з дня досягнення ним пенсійного
віку (ІНФОРМАЦІЯ_1), а не з дати
звернення за призначенням пенсії
(29.04.2014), оскільки виходячи з положень
частин 2, 4 статті 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Кожна
особа, яка звернулася за судовим
захистом, розпоряджається своїми
вимогами на власний розсуд, крім
випадків встановлених цим Кодексом.
Оскільки позивач у своїх позовних
вимогах сам просить захистити його
порушене право на призначення пенсії з
дня звернення за її призначенням, що не
суперечить законодавству та не порушує
інтересів інших осіб у сфері
публічно-правових відносин, суд першої
інстанції обґрунтовано задовольнив
позов у межах позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції обґрунтовано задовольнив
позовні вимоги, правильно і повно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування оскарженої
постанови, суд апеляційної інстанції
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду в Рожищенському
районі Волинської області - залишити
без задоволення, а постанову
Рожищенського районного суду
Волинської області від 10 червня 2014 року
у справі № 167/643/14-а (2-а/167/27/14) - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів, після
набрання нею законної сили, може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
В.Я. Качмар

В.В. Ніколін