Справа № 629/454/14-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 р.Справа №
629/454/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді:
Сіренко О.І.

Суддів:
Любчич Л.В. , Спаскіна
О.А.

за участю секретаря
судового засідання Федоренко І.М.

позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Лозівському районі
Харківської області на постанову
Лозівського міськрайонного суду
Харківської області від 15.10.2014р. по
справі № 629/454/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Лозівському районі
Харківської області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

15 жовтня 2014 року постановою
Лозівського міськрайонного суду
Харківської області позовні вимоги
ОСОБА_1 - задоволено частково.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Лозівському районі
Харківської області зарахувати як
працівнику на посаді терміста,
зайнятому повний робочий день біля
печей на гарячих роботах у
термопресовому цеху період роботи з
02.08.1987 року по 23.11.1992 року, яка дає право
на державну пенсію на пільгових умовах
за Списком №1 виробництв, цехів,
професій і посад на підземних роботах,
на роботах із шкідливими умовами праці
та гарячих цехах, затвердженого
постановою кабінету Міністрів СРСР №10
від 26.01.1991 року.

В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 щодо
постановлення окремої ухвали суду
відносно ОСОБА_3 - відмовлено.

Відповідач, не погодившись із рішенням
суду першої інстанції, та посилаючись
на неправильне застосування судом норм
чинного законодавства, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі. Як на
підставу заявлених вимог посилався на
те, що при розгляді питання щодо
призначення позивачу пенсії на
пільгових умовах керувався Законом
України "Про пенсійне забезпечення" від
05.11.1991 року № 1788, постановою правління
Пенсійного фонду України №22-1 від
25.11.2005р., постановою Кабінету Міністрів
України від 12.08.1993 року №637. Вказав, що з
поданих позивачем документів не
можливо встановити зайнятість ОСОБА_1
повний робочий день біля печей на
гарячих роботах, а отже і підтвердити
період роботи за професією терміста по
списку №1 виробництв, цехів, професій і
посад на підземних роботах, на роботах
із шкідливими умовами праці та в
гарячих цехах, робота на яких дає право
на державну пенсію на пільгових умовах
і в пільгових розмірах. Крім того,
загальний стаж роботи позивача
становить 19 років 4 місяці 3 дні та є
меншим, ніж передбачено статтею 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

ОСОБА_1 письмових заперечень на
апеляційну скаргу не подав.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача
та представника позивача, перевіривши
рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст. 195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
29 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Лозівському районі Харківської
області із заявою про підтвердження
стажу роботи на посадах, що дають право
на призначення пенсії на пільгових
умовах за списком №1 за період з 12.03.1983
року по 17.05.1987 року та з 02.08.1987 року по
21.08.1992 року. До заяви додано довідку з
Єдиного державного реєстру про
ліквідацію підприємства, установи,
організації без визначення
правонаступника, трудову книжку,
довідки про заробітну плату (а.с.82).

29 жовтня 2013 року протоколом №308 ОСОБА_1
було відмовлено у призначенні пенсії
за віком на пільгових умовах за списком
№1 та згідно п.п.1 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та п.п. "а" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" з
тих підстав, що період роботи ОСОБА_1 з
02.08.1987 року по 23.11.1992 року на посаді
терміста зараховано до стажу, що дає
право на призначення пенсії на
пільгових умовах за Списком №2. Тому
позивач набуде право на призначення
спірної пенсії за віком на пільгових
умовах за списком №2 за умови наявності
стажу роботи у 25 років (а.с.9).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині зарахування періоду роботи з
02.08.1987 року по 23.11.1992 року до стажу
роботи, необхідного для призначення
пенсії на пільгових умовах за списком
№1 виробництв, цехів, професій і посад
на підземних роботах, на роботах зі
шкідливими умовами праці та гарячих
цехах, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991
року, суд першої інстанції виходив з
того, що приймаючи рішення щодо відмови
у підтвердженні стажу роботи позивача,
який дає право на призначення
пільгової пенсії, відповідачем
порушено вимоги чинного законодавства
у сфері пенсійного забезпечення.

Колегія суддів вважає висновок суду
першої інстанції правомірним, виходячи
з наступного.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від 9
липня 2003 року N 1058-IV (далі по тексту -
Закон №1058-IV) встановлено, що пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком N 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком N 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення".

Так, пунктом "а" частини 1 статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 5 листопада 1991 року N
1788-XII, на пільгових умовах мають право
на пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи працівники, зайняті
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, - за списком N 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Пункт 3 Порядку застосування Списків №
1 і № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників при обчисленні
стажу роботи, що дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18.11.2005 року № 383 (далі по тексту -
Порядок №383), зазначає, що при
визначенні права на пенсію за віком на
пільгових умовах застосовуються
Списки, що чинні на період роботи особи.
При цьому до пільгового стажу
зараховується весь період роботи на
відповідних посадах або за професіями
незалежно від дати внесення цієї
посади чи професії до Списків,
враховуючи п.4 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженого постановою КМУ
від 01.08.1992 року № 442, який встановлює, що
атестація робочих місць за умовами
праці проводиться в строки,
передбачені колективним договором, але
не рідше одного разу на 5 років
(зазначена постанова набула чинності з
21.08.1992 року).

Згідно розділу ХІ Списку 1 виробництв,
робіт, професій, посад та показників на
підземних роботах, роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, зайнятість на яких надає право
на пенсію за віком (по старості) на
пільгових умовах, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів СРСР від
26.01.1991 року №10, чинного на час
перебування позивача на посаді
терміста в термопресовому цеху
Лозівського ковальсько-механічного
заводу, у підрозділі "11103000 3. Термична
обробка" передбачена посада терміста,
постійно зайнятого біля печей на
гарячих роботах (1110300а-19100).

Із записів у трудовій книжці позивача
вбачається, що ОСОБА_1 працював на
Лозівському ковальсько-механічному
заводі з 22.12.1982 року. З 18.05.1987 року
переведений в термопресовий цех учнем
терміста - наказ №338-п від 14.05.1987; 02.08.1987
року присвоєний другий розряд терміста
у тому ж цеху - записи про зміни від
27.08.1987; 15.06.1988 року присвоєно третій
розряд терміста - запис про зміни від
25.03.1987 (а.с.№10-19). Дані відомості
зафіксовано і в Особовій карті на
позивача (а.с.№20).

Згідно копії Архівної довідки №303/456
від 25.10.2013 року (а.с.21) позивач працював в
Лозівському ковальсько-механічному
заводі на гарячих дільницях робіт в
термопресовому цеху, а саме: із 02.08.1987 по
23.11.1992 року на посаді терміста,
зайнятому повний робочий день біля
печей на гарячих роботах у
термопресовому цеху .

Зазначені обставини також
підтверджується запискою про зміну
професії (посади, розряду) від 14.05.1987
р.338-п, що має силу наказу, згідно якої
позивачу присвоєно 2 розряд терміста з
шкідливими умовами праці на гарячих
цехах робіт (а.с.26); запискою про зміну
професії ( посади, розряду) від 25.06.1988
року, в якій вказано, що позивачу
присвоєно 3 розряд терміста з
шкідливими умовами праці на гарячих
цехах робіт (а.с.27); запискою про зміну
професії (посади, розряду) 25.11.1992 року,
що ОСОБА_1 працював термістом Таб.№18299,
мав 3 розряд, переведений з 24.11.1992 року
учнем газорізника (а.с.28).

Відповідно до ст. 1 "Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній"
затвердженого поставною Кабінету
Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993
року основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. За відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Посилання відповідача на відсутність
доказів щодо здійснення ОСОБА_1 робіт
по професіям, що передбачені Списком №
1, спростовуються копією трудової
книжки позивача, яка наявна у
матеріалах справи та містить
відповідні записи щодо роботи ОСОБА_1
на підприємстві Лозівський
ковальсько-механічний завод та
Архівною довідкою №303/456 від 25.10.2013 року
(а.с.21).

Доказів визнання чи встановлення
недійсними записів в трудовій книжці
ОСОБА_1 або відкликання Архівної
довідки №303/456 від 25.10.2013 року матеріали
справи не містять.

Враховуючи вище зазначене, колегія
суддів вважає обґрунтованими висновки
суду першої інстанції.

Посилання відповідача у апеляційній
скарзі на відсутність у ОСОБА_1 стажу
роботи, необхідного для призначення
пенсії за віком на пільгових умовах, не
відповідають дійсності. Так, за змістом
пункту "а" частини 1 статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" для
призначення чоловіку пенсії за віком
на пільгових умовах за списком N 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, обов'язковою умовою є
наявність в тому числі стажу роботи не
менше 20 років. З копії трудової книжки
ОСОБА_1 вбачається, що стаж його роботи
складає 20 років 8 місяців та 9 днів з
урахуванням в тому числі періодів
служби у Радянській Армії та отримання
допомоги по безробіттю відповідно до
вимог статті 56 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" (а.с.10-19).

Відповідно до вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції ухвалена з дотриманням норм
процесуального права, у відповідності
до вимог норм матеріального права, тому
колегія суддів вважає, що підстав для
її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лозівському
районі Харківської області - залишити
без задоволення.

Постанову Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 15.10.2014р. по
справі № 629/454/14-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А. Повний текст ухвали
виготовлений 24.11.2014 р.

Помічник судді
Цюпак О.П.