Справа № 750/8851/13-а (2а/750/1028/13)
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року м. Київ
К/800/17214/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді: Заяць В.С.
(суддя-доповідач),

Галяшкіна О.В.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у місті Чернігові
ради на постанову Деснянського
районного суду м. Чернігова від 11
листопада 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради про визнання неправомірними дій,
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2013 року ОСОБА_3 пред'явила
позов до управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради (далі - УПСЗН Деснянської районної
у м. Чернігові) про визнання
неправомірними дій УПСЗН Деснянської
районної у м. Чернігові ради по
нарахуванню і виплаті допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у меншому розмірі, ніж
передбачено законом та зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
вказаної допомоги відповідно до статті
43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» та виплатити суму
заборгованості з березня 2013 року по час
розгляду справи.

Постановою Деснянського районного
суду міста Чернігова від 11 листопада 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 березня
2014 року, позов задоволено.

Визнано неправомірними дії УПСЗН
Деснянської районної у м.Чернігові
ради по нарахуванню та виплаті ОСОБА_3
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 12 березня 2013 року по 13 вересня
2013 року у меншому розмірі, ніж
передбачено статтею 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Зобов'язано УПСЗН Деснянської районної
у м. Чернігові ради здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_3 допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 12 березня
2013 року по 13 вересня 2013 року з
урахуванням вимог статті 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», за виключенням проведених
виплат.

Не погоджуючись із прийнятими
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій, скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі УПСЗН Деснянської
районної у м. Чернігові, посилаючись на
порушення судами норм матеріального
права, просить скасувати рішення суду
першої та апеляційної інстанції та
ухвалити нове судове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
повністю.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є матір'ю
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
обліку в УПСЗН Деснянської районної у
м. Чернігові ради у зв'язку з отриманням
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення ним трирічного віку.
Позивач є застрахованою в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до довідки відповідача від
08 жовтня 2013 року № 1846 отримує допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Зокрема, за березень
2013 року отримала у розмірі 312, 50 грн., за
квітень 2013 року - у розмірі 312,50 грн., за
травень 2013 року - у розмірі 312, 50 грн., за
червень 2013 року - у розмірі 692, 58 грн., за
липень 2013 року - у розмірі 692, 58 грн., за
серпень 2013 року - у розмірі 692, 58 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що вимоги позивача в частині визнання
неправомірними дій відповідача по не
нарахуванню та невиплаті щомісячної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 12 березня по 13 вересня 2013 року
у розмірі, визначеному статтею 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» підлягають задоволенню з
тих підстав, що допомога по догляду за
дитиною позивачу за вказаний період
виплачувалася у меншому розмірі, ніж
визначений Законом України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
розмір прожиткового мінімуму.

Суд апеляційної інстанції погодився із
висновками суду першої інстанції та
залишив постанову Деснянського
районного суду м. Чернігова від 11
листопада 2013 року без змін.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується із висновками судів
першої та апеляційної інстанцій із
огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

До 01 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною регулювалися
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) та Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
Законами. Зокрема, статтею 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» передбачено,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» внесені
відповідні зміни до Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».
Зокрема, змінами до статті 13 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп визнав
неконституційними низку положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
в тому числі й пункт 25 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо
виключення статей 40-44 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням», а з 01 січня 2009
року - статті 13, 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Статтею 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» та
статтею 45 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога
при народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2010 рік» не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» на
виконання статті 45 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» не змінювались
розмір та порядок виплат грошових
коштів, обумовлених Законами України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням», а
тому розмір такої допомоги
визначається вказаним Законом.

Оскільки спір виник щодо виплати
допомоги з березня 2013 року особі, яка
застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин колегія суддів дійшла
висновку, що на відносини щодо виплати
допомоги такій особі у зазначеному
періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням»), відповідно
до статті 43 якого допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України приходить до висновку про
законність та обґрунтованість рішень
судів першої та апеляційної інстанції
про задоволення позовних вимог.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків судів першої
та апеляційної інстанцій та
встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій, підстав
для задоволення касаційної скарги
немає.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у місті Чернігові
ради залишити без задоволення, а
постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 11 листопада 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 березня
2014 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: