Справа № 825/3791/14
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2014 року
Чернігів Справа №
825/3791/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого-судді
- Д'якова В.І.,

за участю секретаря
- Воєдило Л.П.,

позивача
- ОСОБА_1,

представника відповідача
- Поліської
К.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернігові
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Чернігівській області про визнання
протиправними та скасування наказів,
поновлення на посаді та стягнення
середньомісячної заробітної плати за
час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Чернігівській області (далі - УМВС
України в Чернігівській області,
відповідач) в якому просить суд:
визнати протиправними та скасувати
накази УМВС України в Чернігівській
області № 956 від 22.07.2014 та № 261 о/с від
12.09.2014 в частині, що стосується його
звільнення; зобов'язати УМВС України в
Чернігівській області поновити
позивача на посаді дільничного
інспектора міліції відділу дільничних
інспекторів міліції Чернігівського
міського відділу УМВС України;
зобов'язати УМВС України в
Чернігівській області нарахувати та
виплатити позивачу середньомісячну
заробітну плату за час вимушеного
прогулу.

Позовна заява мотивована тим, що за
підписом в.о. начальника УМВС України в
Чернігівській області був виданий
наказ № 956, відповідно до п. 1 якого
прийнято рішення, яким за грубе
порушення службової дисципліни, вимог
ст. 7 Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України від
22.02.2006, Присяги працівника органів
внутрішніх справ, Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ України, затверджених
наказом МВС України від 22.02.2012 № 155,
керування 09.06.2014 транспортним засобом у
стані алкогольного сп'яніння, позивача
звільнено з ОВС України за п. 64 «є»
Положення про проходження служби
рядовим та начальницьким складом ОВС
України. Відповідно до наказу УМВС
України в Чернігівській області № 261
о/с від 12.09.2014 позивача 15.09.2014 звільнено
у запас за п. 64 «є» (за порушення
дисципліни). ОСОБА_1 вважає, що дані
накази УМВС України в Чернігівській
області є протиправними та підлягають
скасуванню, посилаючись на те, що
дійсно 09.06.2014 відносно нього був
складений протокол про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Однак,
відомості, зазначені в протоколі про
адміністративне правопорушення, не
відповідали дійсності та складений він
був з порушенням вимог КУпАП.
Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 11.09.2014 провадження
по справі про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності
було закрито за закінченням строків,
передбачених ст. 38 КУпАП. ОСОБА_1
посилається на те, що його вина у
вчиненні дій - керування транспортним
засобом у стані алкогольного сп'яніння
у визначений законом спосіб (судом) не
встановлена. Тому, ОСОБА_1 вважає
необґрунтованим висновок відповідача
про грубе порушення ним службової
дисципліни і як наслідок застосування
до позивача крайнього виду
дисциплінарного стягнення - звільнення
з органів внутрішніх справ.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив суд їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представник УМВС України в
Чернігівській області в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог,
посилаючись на те, що накази УМВС
України в Чернігівській області № 956
від 22.07.2014 та № 261 о/с від 12.09.2014, яким
позивача притягнуто до дисциплінарної
відповідальності та звільнено з
органів внутрішніх справ, винесені у
відповідності до норм чинного
законодавства України, оскільки факт
грубого порушення позивачем службової
дисципліни повністю підтверджується
матеріалами службового розслідування.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що в задоволенні
позовних вимог необхідно відмовити з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив
службу в органах внутрішніх справ УМВС
України в Чернігівській області на
посаді дільничного інспектора міліції
відділу дільничних інспекторів
міліції Чернігівського міського
відділу УМВС України в Чернігівській
області, маючи на дату звільнення
звання - лейтенант міліції.

09.06.2014 працівниками ДАІ спільно із
працівниками ВІОС УКЗ УМВС України в
Чернігівській області відносно ОСОБА_1
було складено протокол про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування
транспортного засобу у стані
алкогольного сп'яніння (а.с. 39).

За вказаним фактом, наказом в.о.
начальника УМВС України в
Чернігівській області від 11.06.2014 №537
було призначено службове
розслідування (а.с.27).

Проведеним службовим розслідуванням
встановлено, що 09.06.2014 близько 01.50 год. у
м. Чернігові на перехресті вул.
Магістрацька просп. Миру (Червона
площа), інспекторами ДПС взводу
супроводження роти ДПС ДАІ УМВС
України в Чернігівській області було
зупинено транспортний засіб ЗАЗ-ДЕО,
д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням лейтенанта
міліції ОСОБА_1, який мав явні ознаки
алкогольного сп'яніння (запах алкоголю
з ротової порожнини, почервоніння очей,
нестійка хода, млява мова).

ОСОБА_1 було доставлено до
Чернігівського обласного
наркологічного диспансеру для
встановлення факту перебування його у
стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до висновку щодо
результатів медичного огляду з метою
виявлення стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції № 880 станом на 02.30
09.06.2014 ОСОБА_1 перебував у стані
алкогольного сп'яніння (а.с.38).

Висновок медичної установи позивачем
не оскаржено.

У подальшому, відносно лейтенанта
міліції ОСОБА_1, у присутності двох
свідків: гр.. ОСОБА_3, мешканця АДРЕСА_1,
та гр. ОСОБА_4, мешканця АДРЕСА_2
складено протокол про адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 130
КУпАП, серії АА2 №963939 (а.с.39).

Відповідно до вказаного протоколу, від
дачі письмових пояснень та підпису
протоколу ОСОБА_1 відмовився.

За результатами проведеного
службового розслідування було
запропоновано дільничного інспектора
міліції ВДІМ Чернігівського МВ УМВС
України в Чернігівській області
лейтенанта міліції ОСОБА_1, за грубе
порушення службової дисципліни, вимог
ст.ст. 7 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України від
22.02.2006 №3460-ІV, Присяги працівника
органів внутрішніх справ України,
Правил поведінки та професійної етики
осіб рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ України,
затвердженого наказом МВС України від
22.02.2012 №155, керування транспортним
засобом в стані алкогольного сп'яніння,
що є суспільно небезпечним діянням,
звільнити з ОВС України за п. 64 «є»
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом ОВС
України (а.с.28-30).

Висновок службового розслідування за
фактом грубого порушення дисципліни
дільничним інспектором міліції ВДІМ
Чернігівського МВ УМВС України в
Чернігівській області лейтенанта
міліції ОСОБА_1, було затверджено 26.06.2014
в.о. начальника УМВС України в
Чернігівській області.

Наказом УМВС України в Чернігівській
області від 22.07.2014 №956 за грубе
порушення службової дисципліни, вимог
ст.ст. 7 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України від
22.02.2006 №3460-ІV, Присяги працівника
органів внутрішніх справ України,
Правил поведінки та професійної етики
осіб рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ України,
затвердженого наказом МВС України від
22.02.2012 № 155, керування 09.06.2014
транспортним засобом в стані
алкогольного сп'яніння, дільничного
інспектора міліції ВДІМ
Чернігівського МВ УМВС України в
Чернігівській області лейтенанта
міліції ОСОБА_1 притягнуто до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з ОВС України за п.п.
«є» п. 64 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (а.с. 31).

Наказом УМВС України в Чернігівській
області по особовому складу від 12.09.2014
№261 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в
органах внутрішніх справ на підставі
п.п. «є» п. 64 Положення про
проходження служби рядо вим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ (за порушення
дисципліни) (а.с. 42).

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 11.09.2014 закрито
провадження по справі про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, у
зв'язку із закінченням строків,
передбачених ст. 38 КУпАП (а.с.17).

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на
наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України
від 20 грудня 1990 року №565-XII «Про
міліцію» (далі - Закон №565-XII) міліція -
це державний озброєний орган
виконавчої влади, який захищає життя,
здоров'я, права і свободи громадян,
власність, природне середовище,
інтереси суспільства і держави від
протиправних посягань.

Статтею 2 Закону №565-XII встановлено, що
основними завданнями міліції є:
забезпечення особистої безпеки
громадян, захист їх прав і свобод,
законних інтересів; запобігання
правопорушенням та їх припинення;
охорона і забезпечення громадського
порядку; виявлення і розкриття
злочинів, розшук осіб, які їх вчинили;
забезпечення безпеки дорожнього руху;
захист власності від злочинних
посягань; виконання кримінальних
покарань і адміністративних стягнень;
участь у поданні соціальної та
правової допомоги громадянам, сприяння
у межах своєї компетенції державним
органам, підприємствам, установам і
організаціям у виконанні покладених на
них законом обов'язків.

Відповідно до статті 3 Закону №565-XII
діяльність міліції будується на
принципах законності, гуманізму,
поваги до особи, соціальної
справедливості, взаємодії з трудовими
колективами, громадськими
організаціями й населенням.

Стаття 5 Закону №565-XII передбачає, що
міліція виконує свої завдання
неупереджено, у точній відповідності з
законом. Ніякі виняткові обставини або
вказівки службових осіб не можуть бути
підставою для будь-яких незаконних дій
або бездіяльності міліції.

Міліція поважає гідність особи і
виявляє до неї гуманне ставлення,
захищає права людини незалежно від її
соціального походження, майнового та
іншого стану, расової та національної
належності, громадянства, віку, мови та
освіти, ставлення до релігії, статі,
політичних та інших переконань. У
взаємовідносинах з громадянами
працівник міліції повинен виявляти
високу культуру і такт.

При прийнятті на службу до міліції,
згідно статті 17 Закону №565-XII
працівники міліції складають присягу,
текст якої затверджується Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону
№565-XII порядок та умови проходження
служби в міліції регламентуються
Положенням про проходження служби
особовим складом органів внутрішніх
справ, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України.

Порядок проходження служби особами
рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ, їх права та
обов'язки визначаються Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення
№114).

Зокрема, відповідно до п.п. «є» п. 64
Положення №114 особи середнього,
старшого і вищого начальницького
складу звільняються зі служби в запас
(з постановкою на військовий облік) за
порушення дисципліни.

Згідно статті 1 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» від 22 лютого
2006 року №3460-IV (далі - Закон №3460-IV)
службова дисципліна - це дотримання
особами рядового і начальницького
складу Конституції і законів України,
актів Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Статтею 5 Закону №3460-IV визначено, що за
вчинення дисциплінарних проступків
особи рядового і начальницького складу
несуть дисциплінарну відповідальність
згідно з цим Статутом.

Статтею 7 Закону №3460-IV передбачено, що
службова дисципліна базується на
високій свідомості та зобов'язує кожну
особу рядового і начальницького
складу, зокрема, дотримуватися
законодавства, неухильно виконувати
вимоги Присяги працівника органів
внутрішніх справ України, статутів і
наказів начальників, захищати і
охороняти від протиправних посягань
життя, здоров'я, права та свободи
громадян, власність, довкілля, інтереси
суспільства і держави, поважати
людську гідність, виявляти турботу про
громадян і бути готовим у будь-який час
надати їм допомогу, дотримуватися норм
професійної та службової етики,
берегти державну таємницю, у службовій
діяльності бути чесною, об'єктивною і
незалежною від будь-якого впливу
громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб, стійко переносити всі
труднощі та обмеження, пов'язані зі
службою, постійно підвищувати свій
професійний та культурний рівень, бути
ввічливим, дотримуватися правил
внутрішнього розпорядку, носіння
встановленої форми одягу, вітання та
етикету, з гідністю і честю поводитися
в позаслужбовий час, бути прикладом у
дотриманні громадського порядку,
припиняти протиправні дії осіб, які їх
учиняють. У разі виявлення порушень
законодавства, зловживань чи інших
правопорушень у службовій діяльності
особа рядового або начальницького
складу повинна вжити заходів щодо
припинення цих порушень.

Відповідно до статті 12 Закону №3460-IV на
осіб рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного
стягнення встановлений статтею 14
Закону №3460-IV, який визначає, що з метою
з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування.

Правила поведінки та професійної етики
осіб рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ України,
затверджені наказом Міністерства
внутрішніх справ України 22.02.2012 №155
(далі - Правила №155) та зареєстровані в
Міністерстві юстиції України 25.04.2012 за
№628/20941 встановлюють, що кожен
громадянин України, який вступає на
службу до органів внутрішніх справ,
добровільно покладає на себе обов'язок
служіння Українському народові й
захисту свободи, демократії,
законності та правопорядку. Працівник
органів внутрішніх справ, керуючись
Присягою, відповідно до службового
обов'язку, дотримуючись професійних
честі і гідності, бере на себе моральні
зобов'язання, зокрема, бути прикладом
безумовного дотримання вимог законів
та службової дисципліни в професійній
діяльності та приватному житті,
залишатися за будь-яких обставин
чесним і непідкупним, відданим
інтересам служби (пункти 1.1, 4.1. Правил
№155).

Присяга працівника органів внутрішніх
справ України, затверджена постановою
Кабінету Міністрів України від 28
грудня 1991 року №382 передбачає, що
працівник міліції присягає з високою
відповідальністю виконувати свій
службовий обов'язок, вимоги статутів і
наказів, постійно вдосконалювати
професійну майстерність та
підвищувати рівень культури, всіляко
сприяти зміцненню авторитету органів
внутрішніх справ України, мужньо і
рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя,
боротися із злочинністю, захищати від
протиправних посягань життя, здоров'я,
права й свободи громадян, державний
устрій і громадський порядок.

Суд вважає, що не тільки при виконанні
службових обов'язків, а і у
повсякденному житті працівник міліції
повинен, у тому числі і своїми вчинками
та поведінкою, способом життя
стверджувати високі принципи
безкорисливості, чесності та
скромності у громадському та
особистому житті, нетерпимо ставитись
до будь-яких аморальних проявів,
активно боротися з цими явищами.

Відповідно до п.п. 2.2.5. п.2.2 Інструкції
про порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України, затвердженої наказом
МВС України від 12.03.2013 № 230 службове
розслідування проводиться
уповноваженим на те начальником у разі
скоєння особою рядового та
начальницького складу
адміністративного правопорушення.

Якщо вину особи рядового та
начальницького складу повністю
доведено, начальник приймає рішення
про її притягнення до дисциплінарної
відповідальності та визначає вид
дисциплінарного стягнення. Про
накладення дисциплінарного стягнення
видається наказ, зміст якого
оголошується особовому складу органу
внутрішніх справ (5.4. Інструкції).

Позивач просить визнати протиправними
та скасувати накази УМВС України в
Чернігівській області № 956 від 22.07.2014 та
№ 261 о/с від 12.09.2014 в частині, що
стосується його звільнення, з огляду на
те, що він 09.06.2014 не перебував у стані
алкогольного сп'яніння.

Проте, дані посилання позивача
спростовуються матеріалами службового
розслідування, висновком КЛПЗ
«Обласний наркологічний диспансер
Чернігівської обласної ради» щодо
результатів медичного огляду з метою
виявлення стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції № 880 від 09.06.2014 та
письмовими поясненнями свідків (гр..
ОСОБА_3, мешканця АДРЕСА_1, та гр. ОСОБА_4).

Крім того, суд звертає увагу, що
постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 11.09.2014 не
спростовано факт керування позивачем
транспортного засобу в стані сп'яніння,
а закрито провадження по справі про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.130 КУпАП, у зв'язку із закінченням
строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що оскаржувані позивачем накази УМВС
України в Чернігівській області № 956
від 22.07.2014 та № 261 о/с від 12.09.2014 є такими,
що винесені у межах та у спосіб,
передбачений чинним законодавством
України.

Відповідно до частини першої статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 79
Кодексу адміністративного судочинства
України, письмовими доказами є
документи (у тому числі електронні
документи), акти, листи, телеграми,
будь-які інші письмові записи, що
містять у собі відомості про обставини,
які мають значення для справи.

Судом при вирішенні вищевказаного
адміністративного позову було взято до
уваги положення частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, довів правомірність своїх
дій та прийнятих наказів.

За таких обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Чернігівській області
про визнання протиправними та
скасування наказів, поновлення на
посаді та стягнення середньомісячної
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, необхідно відмовити повністю
за необґрунтованістю.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
підпис В.І. Д'яков

З оригіналом згідно.

Суддя
В.І. Д'яков