Справа № 823/3319/14
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року
справа № 823/3319/14

м. Черкаси

12 год. 30 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого - судді Паламара П.Г.,

при секретарі - Овсієнко О.І.,

за участю представників позивача Нор
А.Г., Сидоріної Ю.А. - за довіреністю,
представника відповідача Власенко В.В.
- за довіреністю, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Золотоніський
лікеро-горілчаний завод «Златогор» до
Золотоніської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів Черкаської
області про визнання протиправними та
скасування податкового повідомлення -
рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Золотоніський
лікеро-горілчаний завод "Златогор"
звернулося до Черкаського окружного
адміністративного суду з позовом до
Золотоніської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області, в якому просить визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 01.08.2014 №
548/ про збільшення грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 2 519 379 грн.

В судовому засіданні представники
позивача позов підтримали та просили
суд його задовольнити. В обґрунтування
позовних вимог зазначили, що
відповідачем проведена позапланова
виїзна документальна перевірка
товариства з обмеженою
відповідальністю "Золотоніський
лікеро-горілчаний завод "Златогор" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при проведенні
взаємовідносин у жовтні 2013 року з ТОВ
«Росс-Сталь», ТОВ «Петрус - Алко», ТОВ
«Дісплейс» та у лютому 2014 року ТОВ
"Аленгрос", ТОВ «Петрус - Медіа». За
наслідками даної перевірки
відповідачем 01.08.2014 винесене податкове
повідомлення-рішення № 548/ про
збільшення сум грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в сумі 167586
грн. та нарахування штрафних санкцій в
сумі 839793грн. Однак, позивач не
погоджується з висновками податкового
органу, оскільки здійснення
господарських операцій з вказаними
контрагентами підтверджується
первинними бухгалтерськими
документами: договорами, податковими
та видатковими накладними,
товарно-транспортними накладними. Крім
того, представник позивача зазначив, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення, прийняте на
підставі вищевказаного акту перевірки,
винесене без врахування норм
Податкового кодексу України, норм
Цивільного кодексу України, ЗУ "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців" і ЗУ "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

В запереченнях на адміністративний
позов відповідач просив в його
задоволенні відмовити повністю,
зазначивши при цьому, що реальність
здійснення господарських операцій
позивача з його контрагентами, не
підтверджено. Під час перевірки
встановлено порушення позивачем п.п.
198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 201.1, 201.2, 201.10 ст.201
Податкового кодексу України в
результаті чого ТОВ "Золотоніський ЛГЗ
"Златогор" занижено податок на додану
вартість, що підлягає до сплати до
бюджету на загальну суму 1679286 грн. в
тому числі за жовтень 2013 року на 676676
грн. та за лютий 2014 року на 1002910 грн.
Висновок обґрунтований тим, що
договори, податкові, видаткові,
товаро-транспртні накладні щодо
господарських взаємовідносин між
позивачем та його контрагентами не
відповідають вимогам ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" та
складені з порушенням приписів п. 2. 4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку. З врахуванням
вказаних обставин податкове
повідомлення-рішення від 01.08.2014 №
548/ є правомірним та винесеним у
відповідності до положень чинного
законодавства.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно, всебічно, об'єктивно
дослідивши наявні у справі докази,
надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов
до наступного.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Золотоніський
лікеро-горілчаний завод "Златогор"
зареєстроване як юридична особа
виконавчим комітетом Золотоніської
міської ради 23.01.2001 (ідентифікаційний
код 31082518), що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичної особи серія А00 № 158256.

Згідно свідоцтва ДПА України від 31.05.2001
№ 83 позивач зареєстрований
платником податку на додану вартість.

На підставі наказів Золотоніської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Черкаській області від
18.06.2014 № 325, від 18.07.2014 № 413 і направлень
від 27.06.2014 № 187-188 працівниками
відповідача згідно з пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78,
п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України
проведено позапланову виїздну
документальну перевірку товариства з
обмеженою відповідальністю
"Золотоніський лікеро-горілчаний завод
"Златогор" з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
проведенні взаємовідносин за жовтні 2013
року з ТОВ «Петрус - Алко», ТОВ
«Росс-Сталь», ТОВ «Дісплейс» та у
лютому 2014 року з ТОВ «Аленгрос» та ТОВ
«Петрус - Медіа».

За результатами проведеної перевірки
складений акт № 268/23-13-2200/31082518 від 01.08.2014,
в якому зроблено висновок про
порушення товариством з обмеженою
відповідальністю "Золотоніський
лікеро-горілчаний завод "Златогор ":

- п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.2, п.
201.10 ст. 201 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 № 2755-VI, в результаті чого ТОВ
"Золотоніський лікеро-горілчаний завод
"Златогор" занижено до сплати до
бюджету податку на додану вартість у
розмірі 1679286 грн. в тому числі за
жовтень 2013 року на 676676 грн. та за лютий
2014 року на 1002910 грн.

На підставі акту перевірки
Золотоніською ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області винесене податкове
повідомлення-рішення від 01.08.2014
№548/ про збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість в розмірі 2519379 грн, в
тому числі за основним платежем - 1679586
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) - 839793 грн.

Відносини що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, права та обов'язки
платників податків та зборів,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства
врегульовані Податковим кодексом
України (далі - ПКУ).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПКУ право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 ПКУ передбачено, що
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше; дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПКУ
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподаткованих операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного періоду, а
також від того, чи здійснював платник
податку оподатковувані операції
протягом такого звітного податкового
періоду.

Абзацом 1 п. 198.6. ст. 198 ПКУ передбачено,
що не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 ПКУ податкова
накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця.

Пункт 201.8 ст. 201 ПКУ передбачає, що право
на нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до абз. п. 201.10 ст. 201 ст. 201 ПКУ
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Стаття 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначає, що
первинний документ - це будь-який
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення. Законодавством не
визначений вичерпний перелік
документів, які можуть вважатися
первинними, відтак таким, що
підтверджують проведення
господарської операції і на підставі
яких формується звітність. Відсутність
деяких реквізитів в одному з первинних
документів не робить автоматично
господарську операцію такою, що не
відбулася.

Частинами 1, 2 ст. 9 вказаного Закону
встановлені вимоги до первинного
документу та визначена сфера
застосування первинного документу.

Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції. а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

На підтвердження господарських
операцій з контрагентами позивачем
надано первинні бухгалтерські та
податкові документи, які досліджені
судом.

Зокрема, з виписок та довідок з ЄДРПОУ
станом на час здійснення господарських
відносин, вбачається, що ТОВ
"Росс-Сталь", ТОВ "Аленгрос", ТОВ
"Дісплейс", ТОВ "Петрус - Медіа"
зареєстровані у відповідності до
законодавства. Основним видом
господарської діяльності товариства з
обмеженою відповідальністю
"Росс-Сталь", ТОВ "Аленгрос", ТОВ
"Дісплейс" є неспеціалізована оптова
торгівля а ТОВ "Петрус - Медіа" рекламні
агенства.

Крім того, згідно зі свідоцтвом ДПА
України вказані
товариства-контрагенти є платниками
ПДВ.

У договорах купівлі-продажу № 25/10 від
25.10.2013, № 27/12 від 27.12.2013, № 10713 від 01.07.2014
укладених між ТОВ "Росс-Сталь", ТОВ
"Аленгрос", ТОВ "Дісплейс" (продавець) та
ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний
завод "Златогор" (покупець) зазначено що
продавець зобов'язується продати товар
в асортименті визначеному в додатках
до договору, а покупець - прийняти та
оплатити товари. п. 1.3 договорів
визначено, що з момента винекнення
права власності на товар, покупець несе
всі ризики. У відповідності до п. 3.2
договорів, товар вивозиться покупцем
на умовах EXW, самовивозом. Кількість,
ціна, асортимент товару зазначено у
додатках до договорів. Реальність
здійснення господарських операцій
підтверджується: видатковими
накладними, податковими накладними,
платіжними дорученнями,
товарно-транспортними накладними.

Відповідно до договору доручення № 1
від 12.01.2012 укладеного між ТОВ "Петрус -
Медіа" (повірений) та ТОВ "Золотоніський
лікеро-горілчаний завод "Златогор"
(довіритель), повірений зобов'язується
за винагороду від імені та за рахунок
довірителя вчинити дії: розміщення
матеріалів довірителя у друкованих
засобах масової інформації, на
телебаченні, радіо та мережі Інтернет,
права і обов'язки за якими набуває
безпосередньо довіритель. Також, 12.01.2013
між позивачем та ТОВ "Петрус - Медіа"
укладено додаткову угоду № 1
відповідно до якої сторони прийшли до
взаємної згоди викласти п. 5.1 Договору
доручення № 1 від 12.01.2012 у наступній
редакції, а саме: «Цей договір вступає в
дію з моменту його підписання і є
чинним до 31 грудня 2014 року». Реальність
здійснення господарських операцій
підтверджується: актами про надання
послуг, податковими накладними ТОВ
"Петрус - Медіа", платіжними
дорученнями, а також графіками
спонсорських заставок на телевізійних
каналах «М1», «М2», «ICTV» у грудні 2013 року.

Проаналізувавши надані документи суд
з'ясував, що до початку господарської
діяльності зі спірними (на думку
відповідача) контрагентами позивача,
останнім було в повній мірі з'ясовано
правосубєктність своїх контрагентів
на підставі офіційних даних через
ЄДРПОУ.

Крім того, суд зазначає, що
транспортування придбаних позивачем
товарів згідно договорів
здійснювалося ТОВ "Золотоніський
лікеро-горілчаний завод "Златогор"
самовивозом та у зв'язку з відсутністю
достатньої кількості власних
автомобілів, позивачем 01 квітня та 01-02
червня 2010 року було укладено договори
оренди автомобілів .

Отже, транспортування
товарно-матеріальних цінностей,
отриманих від вищевказаних
контрагентів, здійснювалося позивачем
власним та орендованим транспортом
("МАЗ-54329", д.н. АА2356СР", "МАЗ-54329",
д.н.АА8496СО, "Volvo F12", д.н. ВІ4657АК).

Окрім того, необхідно зазначити, що
товарно-транспортні накладні форми
№1-ТН, на підставі яких здійснювалося
транспортування відповідних
товарно-матеріальних цінностей, дають
можливість повно і об'єктивно
встановити обставини руху
товарно-матеріальних цінностей по
ланцюгу від постачальників до Позивача
за його місцезнаходженням, а долучені
до матеріалів справи виписки щодо руху
товарно-матеріальних цінностей по
матеріальному складу підтверджують
факти використання Позивачем
отриманих від зазначених контрагентів
товарно-матеріальних цінностей у
власній господарській діяльності
шляхом використання їх як у
виробництві алкогольних напоїв, так і
їх реалізації на користь інших
суб'єктів господарювання, що обумовлює
наявність причинно-наслідкового
зв'язку між потребою у замовленні
вказаних товарів для цілей здійснення
власної господарської діяльності.

Також, матеріалами справи
підтверджуються та не заперечуються
відповідачем факти, щодо проведення
позивачем розрахунків із своїми
контрагентами за отримані товари та
надані послуги.

Наявні в матеріалах справи податкові
накладні оформлені контрагентами
позивача за наслідками здійснених з
ним господарських операцій у
відповідності з вимогами Порядку
заповнення податкової накладної,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 01.11.2011 року №1379 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22.11.2011 року за №1333/20071,
та містять всі обов'язкові реквізити
податкової накладної, передбачені ст.
201 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 47 ПКУ
відповідальність за неподання,
порушення порядку заповнення
документів податкової звітності,
порушення строків їх подання
контролюючим органом, недостовірність
інформації, наведеної у зазначених
документах несуть юридичні особи,
постійні представництва нерезидентів,
які відповідно до Кодексу визначені
платниками податків, а також їх
посадові особи. Отже, платник податку
несе самостійну відповідальність за
порушення правил ведення податкового
обліку. Зазначена відповідальність
стосується кожного окремого платника
податків і не може автоматично
поширюватись на третіх осіб, у тому
числі на його контрагентів. А тому ТОВ
"Золотоніський лікеро-горілчаний завод
"Златогор" не може нести
відповідальності за можливі
протиправні дії його контрагента.

Відповідачем належними засобами
доказування не доведено, які саме
податкові накладні оформлені з
порушенням вимог статті 201 Податкового
кодексу України та в чому полягають
такі порушення.

Доказами, якими відповідач обґрунтовує
правомірність прийнятого ним спірного
повідомлення-рішення, є залучені ним
разом із запереченнями на
адміністративний позов складені ДПІ у
м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській
області акти позапланових перевірок
контрагентів Позивача ТОВ "Росс-Сталь",
ТОВ "Аленгрос", акт ДПІ у
Красногвардійському районі м.
Дніпрпоперровська про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Дісплейс", довідка ДПІ У
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
результати проведення зустрічної
звірки ТОВ "Петрус - Медіа" висновки
яких, в порушення приписів п.п.75.1.2 п.75.1
ст.75, п.79.1. ст.79 Податкового кодексу
України, зроблені без дослідження
первинних бухгалтерських і податкових
документів вищезгаданих суб'єктів
господарювання, які використовувалися
ними в бухгалтерському та податковому
обліках з метою нарахування і сплати
податків та зборів.

В матеріалах справи містяться докази
того, що на час здійснення
господарських операцій позивача із
своїми контрагентами відомості про їх
місцезнаходження та їх керівників, які
зазначені в первинних бухгалтерських
та податкових документах, відповідали
даним Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців.

Стаття 61 Конституції України
передбачає, що юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер, а тому
податковий орган безпідставно
покладає відповідальність на особу,
яка жодних порушень не вчинила.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення; в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує
приписи ст. 2 КАС України, відповідно до
якої у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано,
добросовісно, розсудливо та
безсторонньо, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи
позивача є обґрунтованими, а
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення слід визнати
протиправними та скасувати повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст. ст. 9, 69-71, 86, 94, 97, 122, ст. ст.
158-163 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Золотоніської об'єднаної державної
податкової інспекції Черкаської
області від 01.08.2014 №548/.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Золотоніський
лікеро-горілчаний завод «Златогор»
сплачений судовий збір в сумі 487
(чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185 -
187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
П.Г. Паламар

Повний текст постанови виготовлений 09
грудня 2014 року.