Справа № 809/1470/14
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
№ 876/6526/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську
Івано-Франківської області на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 3
червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Заступника
директора по фінансовій діяльності -
головного бухгалтера Державного
підприємства «Карпатське підприємство
геодезії, картографії та кадастру»
Будівської Алли Миколаївни до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську
Івано-Франківської області в особі
головного спеціаліста відділу
контрольно-перевірочної роботи Зень
Н.М. про визнання таким, що не може бути
виконаним, не підлягає виконанню та
скасування припису, -

встановив:

15.05.2014 позивач звернулася в суд із
адміністративним позовом у якому
просить визнати таким, що не може бути
виконаним, не підлягає виконанню та
скасувати припис головного
спеціаліста відділу
контрольно-перевірочної роботи УПФУ в
м. Івано-Франківську Зень Н.М. від 28.04.2014
№ 89 про усунення порушень.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що оскаржуваний припис
є протиправним, оскільки викладені у
ньому порушення, позивачем усунуто на
виконання повідомлення від 11.03.2014 № 1,
шляхом направлення 14.03.2014 на адресу
УПФУ в м. Івано-Франківську
індивідуальних відомостей
застрахованої особи ОСОБА_3 за 2014 рік,
які Пенсійним органом отримані 17.03.2013,
що підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення. Як
вказує позивач, з огляду на те, що
вимоги щодо подання індивідуальних
відомостей позивачем виконано, у
відповідача не було правових підстав
для винесення оскаржуваного припису.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
03.06.2014 позов задоволено повністю.
Скасовано припис головного
спеціаліста відділу
контрольно-перевірочної роботи УПФУ в
м. Івано-Франківську Зень Н.М. від 28.04.2014
№ 89 про усунення зазначених у приписі
порушень в строк до 28.05.2014.

Із цією постановою не погодилось УПФУ в
м. Івано-Франківську та оскаржило її в
апеляційному порядку. Вважає, що така
прийнята з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи
та з порушенням норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, а тому просить її
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт посилається на те, що 17.02.2014
ОСОБА_3 звернулася до УПФУ в м.
Івано-Франківську із заявою про
призначення пенсії. При опрацюванні
цієї заяви проведено позапланову
перевірку ДП «Карпатське підприємство
геодезії, картографії та кадастру» з
приводу правильності формування
відомостей про нарахування заробітної
плати застрахованої особи ОСОБА_3 за
період 01.01.2004 по 31.12.2004, за результатами
чого УПФУ в м. Івано-Франківську
складено Акт від 28.04.2014 за № 104.
Відповідно до висновку перевіркою
встановлено порушення вимог п.п. 4 п. 2
ст. 17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та п. 8 Порядку формування
та подання органам Пенсійного фонду
України відомостей про застраховану
особу, що використовується в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 10.08.2004, а саме неподання
індивідуальних відомостей про
заробіток застрахованої особи ОСОБА_3
за 2004 рік. У зв'язку з викладеним,
апелянт вважає правомірним винесення
відповідачем оскаржуваного припису.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не прибули, хоча
належним чином повідомлені про його
дату, час та місце, що підтверджується
наявними у справі розписками, а тому у
відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України, апеляційний розгляд справи
проведено у порядку письмового
провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційних вимог, вважає, що
апеляційну скаргу належить
задовольнити частково.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позов належить задовольнити,
оскільки оскаржуваний припис є
протиправним, так порушення, які у
ньому наведені, позивачем усунуто
14.03.2014, тобто ще до проведення перевірки
на виконання повідомлення від 11.03.2014 №
1. На підставі викладеного суд першої
інстанції позов задовольнив повністю,
а оскаржуваний припис скасував.

Суд апеляційної інстанції з такими
висновками суду першої інстанції
погоджується частково, з огляду на
таке.

Права Пенсійного фонду та його
територіальних органів, на час
виникнення спірних відносин,
передбачені ст. 13-1 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» згідно якої,
такі у разі виявлення за результатами
перевірки поданих страхувальником
недостовірних відомостей про
застрахованих осіб мають право
видавати приписи щодо усунення цих
порушень, у разі їх невиконання у
місячний строк - вносити відповідні
зміни до реєстру застрахованих осіб
Державного реєстру.

З аналізу наведеної норми можна дійти
висновку, що винесений Пенсійним
органом припис є актом, який
спрямований на усунення виявлених за
результатами перевірки порушень, щодо
поданих страхувальником недостовірних
відомостей про застрахованих. Тому
підставою для винесення припису є
порушення, які не усунуті на час його
винесення.

Однак, як встановлено із матеріалів
справи, на час проведення перевірки та
винесення оскаржуваного припису,
порушення, які у ньому наведені, вже
були усунуті позивачем.

Так, 17.02.2014 ОСОБА_3 звернулася до УПФУ в
м. Івано-Франківську із заявою про
призначення пенсії.

13.03.2014 року на адресу позивача від
відповідача надійшло повідомлення № 1
про подачу до 15.03.2014 індивідуальних
відомостей для призначення
(перерахунку) пенсій на ОСОБА_3 за 2004 рік
(а.с. 10).

На виконання вимог повідомлення,
позивач 14.03.2014 направив рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
поштового відправлення індивідуальні
відомості про застраховану особу
ОСОБА_3 за 2004 рік, які УПФУ в м.
Івано-Франківську отримало 17.03.2014, що
підтверджуються поштовою квитанцією
від 14.03.2014, повідомленням про вручення
поштового відправлення та копією
індивідуальної відомості про
застраховану особу ОСОБА_3 за 2004 рік.

Однак, незважаючи на виконання
зазначених вище вимог, відповідачем на
підставі акта перевірки від 28.04.2014 за №
104, винесено припис № 89 від 28.04.2014 про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування
щодо достовірності відомостей поданих
до реєстру застрахованих осіб
Державного реєстру
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування щодо
достовірності відомостей поданих до
реєстру застрахованих осіб Державного
реєстру загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Вказаним приписом позивача зобов'язано
до 28.05.2014 усунути порушення вимог п. 10
абз. 1 Положення про організацію
персоніфікованого обліку відомостей у
системі загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 04.06.1998 № 794, а саме
подати достовірні відомості
застрахованої особи за 2004 рік.

Враховуючи те, що на час винесення
припису, позивачем подано
індивідуальні відомості про
застраховану особу ОСОБА_3 за 2004 рік,
суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції про відсутність у
відповідача правових підстав для
винесення цього припису.

При цьому, відповідачем не надано
доказів того, що індивідуальні
відомості, які ним подані, є
недостовірними чи неповними.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України у
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Також, суд першої інстанції вірно не
взяв до уваги пояснення представника
відповідача про те, що можливо
витребуваний документ потрапив в інший
відділ, оскільки Головний спеціаліст
відділу контрольно-перевірочної
роботи ПФУ в м. Івано-Франківську Зень
Н.М. є працівником одного з відділів
УПФУ в м. Івано-Франківську та
отримавши відомості та докази про
направлення індивідуальних відомостей
про застраховану особу ОСОБА_3 № 90 від
14.03.2014 на адресу ПФУ в м.
Івано-Франківську, мала б вжити заходи
щодо виявлення надходження
кореспонденції.

Також, суд апеляційної інстанції
зазначає, що відповідачем поряд із
оскаржуваним приписом, 28.04.2014 винесено
постанову № 48 про застосування
фінансових санкцій за неподання
відомостей про застраховану особу, яка
скасовано постановою
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 19.05.2014 у
справі № 809/1373/14. Вказана постанова суду
першої інстанції, залишена без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 30.09.2014, а
тому набрала законної сили.

Частиною 1 статті 72 КАС України
визначено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Оскільки відповідач не довів
правомірність винесення ним
оскаржуваного припису, а у процесі
судового розгляду справи встановлено,
що такий винесено протиправно, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про його скасування.

Однак, суд першої інстанції скасувавши
оскаржуваний припис помилково у
резолютивній частині своєї постанови
вказав, що позов належить задовольнити
повністю, оскільки позивач окрім
скасування припису також просить
визнати його таким, що не може бути
виконаний та не підлягає виконанню.
Тобто, суд першої інстанції не вирішив
позовні вимоги щодо визнання припису
таким, що не може бути виконаний та не
підлягає виконанню.

Суд апеляційної інстанції даючи
правову оцінку вказаним позовним
вимогам вважає, що такі задоволеними
бути не можуть, оскільки такі не
узгоджуються з ч. 4 ст. 105 КАС України,
якою передбачено вимоги, які може
містити адміністративний позов, а
також ч. 2 ст. 162 КАС України, якою
фактично передбачено способи захисту
прав позивачі у разі задоволення
позову. Виходячи з вказаних норм,
належним способом захисту, який би
гарантував дотримання і захист прав
позивача від порушень з боку суб'єкт
владних повноважень, є скасування
оскаржуваного припису, що свідчить про
втрату ним чинності та відсутності
обов'язку його виконання.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції правильно вирішив спір по
суті, однак вирішив не всі позовні
вимог, у відповідності до ч. 1 ст. 195 та
ст. 201 КАС України, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне вийти за
межі доводів апеляційної скарги,
оскаржувану постанову змінити.

Керуючись ст.ст. 11, 195, 197, 198, 201, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
області - задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 3
червня 2014 року у справі № 809/1470/14 -
змінити, виклавши абзац 1 резолютивної
частини цієї постанови в наступній
редакції: «Позов задовольнити
частково.» та доповнивши її абзацом
наступного змісту: «У задоволенні
решти позовних вимог відмовити».

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На постанову протягом двадцяти днів,
після набрання нею законної сили, може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
В.Я. Качмар

В.В. Ніколін