Справа № 2а-3459/11/0970
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року
Справа № 76844/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Судової-Хомюк Н.М.,

суддів
Гуляка В.В. та Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання
Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1, ОСОБА_2, інтереси яких
представляє ОСОБА_3, на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 17.02.2012 року
у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
інтереси яких представляє ОСОБА_3, до
Управління Держкомзему в м.
Івано-Франківську, Івано-Франківської
міської ради, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на стороні
відповідачів ТзОВ «Радіоремсервіс»ЛТД
про визнання неправомірною
бездіяльності, визнання протиправними
та скасування в частині рішення
Івано-Франківської міської ради від
20.10.2011 року,-

В С Т А Н О В И
В :

До суду звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2,
інтереси яких представляє ОСОБА_3, з
адміністративним позовом до
Управління Держкомзему в м.
Івано-Франківську, Івано-Франківської
міської ради, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на стороні
відповідачів ТзОВ «Радіоремсервіс»ЛТД
про визнання неправомірною
бездіяльності, визнання протиправними
та скасування в частині рішення
Івано-Франківської міської ради від
20.10.2011 року.

Позовні вимоги позивачі мотивують тим,
що відповідачами при здійсненні
повноважень щодо складення та
затвердження документів із
землеустрою допущено порушення вимог
чинного земельного законодавства.
Зокрема, зазначають про те, що відсутнє
рішення уповноваженого органу щодо
зміни цільового призначення спірної
земельної ділянки із земель
промисловості на землі житлової та
громадської забудови, а також немає
рішення органу місцевого
самоврядування щодо надання земельної
ділянки в оренду, та відсутній
документ, що посвідчує право на
земельну ділянку.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
17.02.2012 року у задоволенні позовних
вимог було відмовлено.

З висновками суду першої інстанції не
погодились позивачі, інтереси яких
представляє уповноважений представник
ОСОБА_3 , зазначаючи у апеляційній
скарзі про порушення норм
матеріального та процесуального права
у діях суду першої інстанції. Зокрема,
вказують на те, що судом першої
інстанції не було надано належної
оцінки скасуванню рішення
господарського суду
Івано-Франківської області від 25.01.2008
року на виконання якого був укладений
договір оренди земельної ділянки, а
значить відсутності жодних рішень
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про надання
чи передачу земельної ділянки у
власність чи користування ТзОВ
«Радіоремсервіс». За вказаних обставин
просять задовольнити апеляційну
скаргу та скасувати постанову суду
першої інстанції та задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони в судове засідання
апеляційного суду не з'явились, що не
перешкоджає розгляду справи за їх
відсутності. В силу вимог ч.1ст.41 КАС
України у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши думку судді головуючого,
перевіривши зміст апеляційної скарги
обставинам справи, колегія суддів
встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
20.10.2011 року на засіданні
Івано-Франківської міської ради
прийнято рішення №445-15 «Про матеріали
управління земельних відносин
виконавчого комітету міської ради».
Вказаним рішенням було затверджено
технічну документацію із землеустрою,
що посвідчує право користування
земельною ділянкою товариству з
обмеженою відповідальністю
«Радіоремсервіс» ЛТД площею 0,1043 га на
вул. Ленкавського, 4-а, з передачею її в
оренду терміном на три роки, для
будівництва житлового будинку з
вбудованими приміщеннями громадського
призначення, в межах орендованої
земельної ділянки.

Підставою затвердження технічної
документації було розгляд поданої
заяви від ТзОВ «Радіоремсервіс»ЛТД та
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на оренду земельної
ділянки ТзОВ «Радіоремсервіс» ЛТД для
будівництва житлового будинку з
вбудованими приміщеннями громадського
призначення на вул. Ленкавського, 4-а
(а.с. 88-100). Вказана технічна
документація, зокрема, містить
завдання на виконання робіт, висновок
управління Держкомзему у м.
Івано-Франківську від 03.10.2011 року,
висновок Управління архітектури та
містобудування від 13.09.2011 року,
кадастровий план, акт приймання
-передачі межових знаків, витяг з
протоколу №117 засідання
узгоджувальної комісії міськвиконкому
по розгляду спорів з приводу суміжного
землекористування від 08.09.2011 року,
договір оренди земельної ділянки від
25.01.2008 року, рішення Івано-Франківської
міської ради №166 від 11.04.2008 року щодо
надання дозволу ТзОВ
«Радіоремсервіс»ЛТД на будівництво
багатоквартирного житлового будинку
за адресою вул. Ленкавського 4-а, в м.
Івано-Франківську, а також
реєстраційні документи юридичної
особи.

Вказані обставини, на думку суду першої
інстанції, повністю підтверджують те,
що прийняття Івано-Франківською
міською радою спірного рішення №445-15
від 20.10.2011 року відбувалося у спосіб та
у відповідності до вимог
законодавства.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції припустився помилок у сфері
матеріального права, що стало
підставою для помилкового трактування
судом висновків про обставини справи
та їх відповідність земельному
законодавству.

Відповідно до ст. 13 Конституції України
земля, її надра, атмосферне повітря,
водні та інші природні ресурси, які
знаходяться в межах території України,
природні ресурси її континентального
шельфу, виключної (морської)
економічної зони є об'єктами права
власності Українського народу. Від
імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією. У відповідності до
ст. 12 Земельного кодексу України серед
повноважень міських рад визначено,
зокрема, повноваження щодо надання
земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності.

Передача земельних ділянок в оренду
здійснюється в порядку, передбаченому
процесуальними нормами та Земельним
кодексом України. Провадження у
відносинах, що здійснюються при
передачі в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, виникають між
орендарями, тобто особами, які мають
право на одержання земельної ділянки в
оренду, й орендодавцями, тобто
власниками землі: громадянами і
юридичними особами, а також органами
місцевого самоврядування, що
представляють суб'єкти права державної
власності та права комунальної
власності на землю.

Орендарі набувають право на оренду
земельної ділянки на підставах і в
порядку передбачених Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, Законом України «Про оренду
землі». Орендодавець за плату передає
орендареві на підставі договору
оренди земельної ділянки у володіння і
користування для господарського
використання на обумовлений договором
строком.

Підставою для укладання договору
оренди і набуття права на оренду
земельної ділянки, що перебуває у
державній або комунальній власності, є
рішення орендодавця. У разі набуття
права на оренду земельної ділянки на
конкурсних засадах підставою для
укладання договору оренди є результати
конкурси чи аукціони.

Договір оренди земельної ділянки
укладається у письмовій формі.
Невід'ємною частиною договору оренди є:

1) об'єкт оренди (місце розташування та
розмір земельної ділянки). Це означає,
що в оренду може передаватися лише
земельна ділянка, яка відведена
власникові в натурі (на місцевості) і на
яку громадянину чи юридичній особі
видано державний акт на право
власності на земельну ділянку;

2) термін договору оренди;

3) орендна плата (розмір, індексація,
форма платежу, термін та порядок
внесення);

4) цільове призначення земельної
ділянки, умови використання і
зберігання якості землі;

5) умови повернення земельної ділянки
орендодавцеві;

6) існуючі обмеження й обтяження щодо
використання земельної ділянки.

Особа, яка бажає одержати земельну
ділянку в оренду із земель державної та
комунальної власності, подає до
відповідного органу виконавчої влади
чи органу місцевого самоврядування
заяву. Укладений договір оренди
земельної ділянки підлягає державній
реєстрації. Факт державної реєстрації
засвідчується печаткою реєструючого
органу з підписом уповноваженої особи
та зазначенням дати реєстрації на всіх
примірниках договору.

Відсутність у договорі оренди однієї з
істотних умов є підставою для відмови
його державної реєстрації, а також для
визнання договору оренди недійсним
відповідно до законів України. Згідно
зі статтями 17 - 20 Закону України «Про
оренди землі» орендар має право
приступати до використання земельної
ділянки після державної реєстрації
договору оренди та підписання акту
прийомки - передачі ділянки.

Відповідно до статті 124 Земельного
кодексу України (із змінами) набуття
права оренди земельних ділянок
здійснюється виключно на аукціонах,
крім земельних ділянок, на яких
розташовані об'єкти нерухомого майна,
які перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, і в яких відсутні акції
(частки, паї), що належать державі.

Проведення земельних аукціонів та
надання земельних ділянок на умовах
оренди визначено постановою Кабінету
Міністрів України від 27.02.2008 року № 90
«Деякі питання проведення земельних
аукціонів», якою затверджено Порядок
проведення земельних аукціонів.

Відповідно ст. 24 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України.

Згідно ст.12 Земельного кодексу України
від 25.10.2001року № 2768-III, до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить, зокрема,
розпорядження землями територіальних
громад; передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу.

Згідно п.34 ст.26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні», до
виключної компетенції сільських,
селищних, міських рад відноситься
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Відповідно ст.116 Земельного кодексу
України від 25.10.2001року, № 2768-III,
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу
України (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин), при
переході права власності на будівлю і
споруду право власності на земельну
ділянку або її частину може переходити
на підставі цивільно-правових угод, а
право користування - на підставі
договору оренди.

Наведені норми засвідчують, що
Івано-Франківською міською радою було
порушено процедуру передачі земельних
ділянок, що перебувають у власності
громади міста для користування на
правах договору оренди.

Матеріали справи засвідчують, що
підставою винесення спірного рішення
Івано-Франківською міською радою стало
набуття права користування земельною
ділянкою, що знаходиться у м.
Івано-Франківськ вул. Ленкавського,4-а
загальною площею на підставі договору
оренди від 25.01.2008 року (а.с. 49-51). Як
зазначено в самій угоді, підставою
укладення вказаного договору стало
рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 25.12.2007
року у справі 19/266. При цьому, в
подальшому, Вищим господарським судом
України вказане рішення скасовано від
17.12.2008 року , про що засвідчується в
постанові Львівського апеляційного
господарського суду від 12.09.2011 року (
а.с. 45-46). Вказані обставини не були
належно взяті до уваги судом першої
інстанції.

З огляду на зміст вказаного договору
оренди від 25.01.2008 року, спірна земельна
ділянка надавалась для будівництва
житлового будинку з вбудованими
приміщеннями громадського призначення
терміном на три роки, а на момент
завершення дії договору було скасовано
рішення господарського суду
Івано-Франківської області на
виконання якого був укладений договір
оренди землі. Наведене заперечує
правомірність винесення рішення
Івано-Франківської міської ради, на
виконання якого затверджувалась
технічна документація по землеустрою в
порядку статі 123 Земельного кодексу
України та давалася згода на укладення
договору оренди з використанням
спірної земельної ділянки. Скасування
судового рішення не давало підстав для
розгляду Івано-Франківською міською
радою рішення щодо передачі земельної
ділянки в оренду без дотримання
процедури проведення продажу права
оренди чи проведення земельних торгів,
оскільки покликання у спірному рішення
на статтю 123 Земельного кодексу України
не могло мати місце за відсутності
підстав для застосування вказаної
норми у даному випадку.

У відповідності до статті 134 Земельного
кодексу України Земельні ділянки
державної чи комунальної власності або
права на них (оренда, суперфіцій,
емфітевзис), у тому числі з
розташованими на них об'єктами
нерухомого майна державної або
комунальної власності, підлягають
продажу окремими лотами на
конкурентних засадах (земельних
торгах), крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті. Не
підлягають продажу на конкурентних
засадах (земельних торгах) земельні
ділянки державної чи комунальної
власності або права на них у разі:
розташування на земельних ділянках
об'єктів нерухомого майна (будівель,
споруд), що перебувають у власності
фізичних або юридичних осіб,
поновлення договорів оренди землі, та в
інших, встановлених законом випадках.

Вказана норма також не могла
застосовуватись, як підстава для
прийняття спірного рішення, оскільки
відсутність договору оренди заперечує
правомірність здійснення об'єкту
будівництва на землях комунальної
власності з подальшою реєстрацію права
власності на новозбудований об'єкт .

Щодо позовної вимоги про визнання
бездіяльності Управління Держкомзему
в м. Івано-Франківську неправомірною
колегія суддів зазначає наступне. За
умови того, що пунктами 3, 4 Положення
про Державний комітет України із
земельних ресурсів не покладено
обов'язку на Управління Держкомзему в
м. Івано-Франківську надавати
пропозиції не розглядати і не
вирішувати питання, які віднесені до
компетенції органу місцевого
самоврядування з приводу регулювання
земельних відносин, вказана позовна
вимога задоволенню не підлягає.
Стороною позивача не обґрунтовано факт
цієї бездіяльності та її зв'язок з
рішенням, що було винесено на засіданні
міської ради.

З огляду на зазначене, колегія суддів
вважає, що оскаржуване Рішення
Івано-Франківської міської ради від
20.10.2011 року на засіданні
Івано-Франківської міської ради
прийнято рішення №445-15 «Про матеріали
управління земельних відносин
виконавчого комітету міської ради»
прийнято відповідачем-2 всупереч
вимогам Земельного кодексу України та
Закону України «Про місцеве
самоврядування», що є підставою для
визнання рішення суб'єкта владних
повноважень протиправним та таким що
підлягає скасуванню у відповідності до
ч.2 статі 162 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, судом першої
інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, через що постанова суду
підлягає скасуванню з прийняттям
нового рішення про часткове
задоволення заявленого позову з
вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.41, ст.162, ст.ст. 195, 196, п.3 ч.1
ст.198, ст.202, ч.2 ст. 205, ст.ст.207, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
інтереси яких представляє ОСОБА_3
задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
17.02.2012 року у справі № 2а-3459/11/0970-
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати
Рішення Івано- Франківської міської
ради від 20.10.2011 року на засіданні
Івано-Франківської міської ради
прийнято рішення №445-15 «Про матеріали
управління земельних відносин
виконавчого комітету міської ради».

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.М. Судова-Хомюк

Судді
В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль