Справа № 810/569/14-а
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року м. Київ
К/800/47597/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Кравцова О.В.,

суддів
Єрьоміна А.В.,

Цуркана М.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної інспекції
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 19 березня
2014 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21 липня 2014 року у справі за позовом
Малого приватного підприємства
«Ремонтник» до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про визнання
протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Мале приватне підприємство
«Ремонтник» (надалі - позивач,
Підприємство) звернулось до суду з
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області (далі - відповідач,
Інспекція), в якому просило визнати
протиправними та скасувати постанови
Інспекції про накладення штрафу на
позивача за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності
№З-0901/3-7/10-30/0901/09/01 та №З-0901/4-7/10-31/0901/09/01
від 9 січня 2014 року.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 19 березня
2014 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 липня 2014
року, визнано протиправними та
скасовано постанови Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
№З-0901/3-7/10-30/0901/09/01 та про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності
№З-0901/4-7/10-31/0901/09/01 від 9 січня 2014 року.

Не погоджуючись із рішенням судів
попередніх інстанцій, відповідач
звернувся до суду із касаційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення першої та апеляційної
інстанції, прийняти нове, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Скаржник вважає, що при винесенні
оскаржуваних рішень судами не
досліджено всіх обставин справи та не
правильно застосовано норми Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 року № 553 (надалі - Порядок №
553).

Зазначив, що, на його думку, Порядок №
533, може бути застосований до спірних
правовідносин, оскільки визначає
процедуру здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил
незалежно від категорії складності.

Також вказав, що повідомлення фізичних
чи юридичних осіб про проведення
планової перевірки законодавством не
передбачено.

Позивачем надіслано до суду письмові
заперечення на дану касаційну скаргу, в
яких зазначено, що скарга є
безпідставною, а рішення попередніх
інстанцій є законними та
обгрунтованими. Позивач вказав, що на
час проведення перевірки Підприємство
закінчило вже виконання робіт та
отримало розрахунок відповідно до
актів виконаних робіт, у свою чергу,
позивач не був генпідрядником або
відповідальним за будівництво, ним
лише виконувались бетонні роботи для
двох ємкостей для силосу. А тому, на
думку позивача, притягнення його до
відповідальності є безпідставним.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження відповідно до пункту 1
частини першої статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами встановлено, що Інспекцією була
проведена планова перевірка
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма Дружба»
щодо дотримання вимог містобудівного
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил на об'єкті
будівництва - будівництво комплексу
післязбиральної обробки зерна по вул.
Горова, 20 в с. Капустинці Яготинського
району Київської області (надалі -
Об`єкт). Підрядником по виконанню
будівельних робіт був позивач.

Внаслідок проведення даної перевірки
встановлено, що під час виконання
будівельних робіт Підприємством
виконавча документація велася з
порушенням будівельних норм, а саме: в
журналі зварювальних робіт на 7
сторінці відсутні підписи
зварювальників, що зварювали з'єднання
в наявних актах на закриття прихованих
робіт відсутні підписи представника
авторського та технічного нагляду, чим
порушило п.1.17 ДБН А. 3.1.5-2009 «Організація
будівельного виробництва». Під час
виконання будівельних робіт на
будівництві вищевказаного об'єкту
роботи виконуються з порушенням
державних будівельних норм, а саме:
відсутні дорожні знаки та огорожа на
об'єкті, вказані в проекті виконання
робіт, чим порушено п.6.2, п.6.2.1, 8.1.4 ДБН
3.2-2-2009 «Охорона праці та промислова
безпека в будівництві», та п. 1.9, п. 1.10
ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного
виробництва», вимоги проектної
документації.

20 грудня 2013 року відповідачем складено
акт та видано припис №С- 2012/47 про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил з вимогою усунути
правопорушення до 30 квітня 2014 року.

На підставі протоколу про
адміністративне правопорушення від 25
грудня 2013 року №2-Л-3-2512/3 відповідачем
винесена постанова від 9 січня 2014 р. №
3-0901/4-7/10-31/0901/09/01, якою позивача визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого пунктом 8 частини
третьої статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 54810,00 грн..

Також на підставі протоколу про
адміністративне правопорушення від 25
грудня 2013 року №2-Л-3-2512/4 винесено
постанову від 9 січня 2014 року №
3-0901/3-7/10-30/0901/09/01, якою позивача визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого пунктом 6 частини
третьої статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 21924,00 грн.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодилась і колегія суду
апеляційної інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, вказав, що оскаружвані
постанови є протиправними, оскільки
винесені із порушенням вимог,
встановлених Порядком накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України 6 квітня 1995 року №244.

Також судами зазначено, що відповідно
до декларації про початок будівельних
робіт, будівництво Об`єкту віднесено до
ІІІ категорії складності, а тому
планова перевірка даного об'єкта є
такою, що прямо суперечить Порядку № 553,
який був застосований відповідачем.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується із висновками судів
першої та апеляційної інстанції з
огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач зазначену перевірку
проводив відповідно до Закону України N
3038-VI від 17 лютого 2011 року «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року
№ 553 (надалі - Порядок № 553).

Пунктом 1 Порядку № 553 передбачено, що
цей Порядок визначає процедуру
здійснення заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.

Отже, при проведенні перевірки
Інспекція не могла застосовувати
вищенаведений порядок, оскільки,
відповідно до декларації про початок
будівельних робіт, будівництво Об`єкту,
віднесено до ІІІ категорії складності.

Відповідно до частини першої статті 1
Закону України N 208/94-ВР від 14 жовтня 1994
року «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» (надалі - Закон N 208/94-ВР)
правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами.

Згідно з пунктами 6, 8 частини третьої
статті 2 Закону N 208/94-ВР суб'єкти
містобудування, які виконують
будівельні роботи, несуть
відповідальність у вигляді штрафу,
зокрема, за ведення виконавчої
документації з порушенням будівельних
норм, державних стандартів і правил - у
розмірі вісімнадцяти мінімальних
заробітних плат; виконання будівельних
робіт з порушенням вимог будівельних
норм, державних стандартів і правил або
затверджених проектних рішень - у
розмірі сорока п'яти мінімальних
заробітних плат.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач на час перевірки не виконував
вже жодних робіт на будівництві
Об`єкту.

Пунктом 1 Порядку накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України 6 квітня 1995
року №244 (далі - Порядок № 244)
передбачено, що цей Порядок визначає
процедуру накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності (далі - штрафи), що
передбачені Законом України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності"

Відповідно до частини другої пункту 6
Порядку № 244 днем виявлення
правопорушення є день складення акта
перевірки відповідного суб'єкта
містобудування.

Пункт 10 Порядку № 244 передбачає, що
уповноважена посадова особа інспекції
складає протокол про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності у двох
примірниках, один з яких надається під
підпис суб'єкту містобудування, що
притягається до відповідальності за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, не пізніше трьох робочих
днів з дня складення акта перевірки
такого суб'єкта містобудування.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 244 у
протоколі про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності
зазначається, зокрема, пояснення
суб'єкта містобудування, який
притягається до відповідальності.

Пунктом 13 Порядку № 244 встановлено, що
протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності підписується
особою, яка його склала, суб'єктом
містобудування, який притягається до
відповідальності за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, а
також свідками (у разі наявності).

Частиною другою пункту 17 Порядку № 244
встановлено, що відомості про час і
місце розгляду справи повідомляються
суб'єкту містобудування, який
притягається до відповідальності, та
іншим особам, які беруть участь у
розгляді справи, не пізніше як за три
доби до дня розгляду справи.

Підпункт 3 пункту 20 Порядку № 244
передбачає, що посадова особа
інспекції, до повноважень якої
належить розгляд справ, під час
підготовки справи до розгляду з'ясовує:
чи сповіщено суб'єкта містобудування,
щодо якого складено протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, про час і місце розгляду
справи.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 244
посадова особа інспекції, до
повноважень якої належить розгляд
справ, під час розгляду справи
зобов'язана з'ясувати, чи було вчинено
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, чи винний відповідний
суб'єкт містобудування в його вчиненні,
чи підлягає він притягненню до
відповідальності, а також інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що
винесення оскаржуваних постанов було
здійснено із порушенням вимог Порядку
№ 244, оскільки позивача було позбавлено
права надати пояснення, адже про
складання протоколу Підприємству не
було відомо; акт перевірки саме
Підприємства не складався; для підпису
позивачу протокол не надавався, також
позивача взагалі не було повідомлено
про розгляд справи.

Отже, колегія суддів погоджується із
висновком судів першої та апеляційної
інстанцій про те, що постанови
Інспекції про накладення штрафу на
позивача за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності
№З-0901/3-7/10-30/0901/09/01 та №З-0901/4-7/10-31/0901/09/01
від 9 січня 2014 року є протиправними,
оскільки винесені із порушенням
процедури накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
прийшла до висновку, що доводи
касаційної скарги висновків судів
попередніх інстанцій не спростовують і
суди під час розгляду справи правильно
застосували норми матеріального права
та не порушили норми процесуального
права, а тому підстави для скасування
ухвалених ними рішень відсутні.

Керуючись статтями 222, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної інспекції
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 19
березня 2014 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21 липня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Заява про перегляд судового рішення в
адміністративній справі Верховним
Судом України може бути подана з
підстав, в порядку та у строки, що
встановлені статтями 236-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Кравцов О.В.

Судді
Єрьомін А.В.

Цуркан М.І.