Справа № 644/11063/14-а
Суддя: Клименко А. М.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя Клименко А. М.
Провадження № 2-а/644/201/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 грудня 2014 року.

Суддя Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова Клименко А.М.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Харківській області про
визнання рішення незаконним і
зобов'язання провести перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Харківській області про визнання
рішення незаконним і зобов'язання
провести перерахунок пенсії і просив
визнати незаконним рішення № 20 від
28.04.2014 року Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Харкова щодо відмови їй у
перерахунку пенсії, включаючи суми
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
вихідної допомоги в заробітну плату
для призначення пенсії згідно Закону
України «Про державну службу» і
зобов'язати відповідача провести їй
перерахунок пенсії на підставі довідок
№ 3409-04/32 від 28.04.2011 року та №3410-04/32 від
28.04.2011 року, врахувавши при цьому суми
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вихідної допомоги в заробітну плату
для призначення пенсії згідно Закону
України «Про державну службу».

Відповідач надав письмові
заперечення, в яких вказав, що ст. 37
Закону України «Про державну службу»
та Постановою КМУ «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» № 865
від 31 травня 2000 року не передбачають
включення в розрахунок заробітної
плати матеріальної допомоги на
оздоровлення, на вирішення
соціально-побутових проблем,
індексації заробітної плати та
грошової винагороди державним
службовцям згідно Постанови КМУ № 212
від 24 жовтня 2003 року.

Сторони подали заяви про розгляд
справи в їх відсутність в порядку
скороченого провадження.

Дослідивши письмові докази,
оцінив їх окремо і у своїй сукупності,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Позивачка ОСОБА_2 має стаж державної
служби 17 років 3 місяці. Її загальний
стаж роботи 36 років 8 місяців. Останні 9
років позивачка працювала на посаді
заступника начальника управління -
начальника відділу з призначенні
пенсії в Управлінні Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Харкова.

З 28 вересня 2011 року Управлінням
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
позивачу була призначена пенсія як
державному службовцю на підставі
довідки про складові заробітної плати
(посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, або класний чин,
або спеціальні звання, або
дипломатичний ранг, надбавка за
вислугу років), що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»
№10346-04/32 від 27.09.2011 року та довідки про
складові заробітної плати (надбавки та
премії за останні 24 календарні місяці
роботи або за будь-які 60 календарних
місяців роботи підряд перед зверненням
за пенсією), що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»
№10345-04/32 від 27.09.2011 року. При розрахунку
пенсії позивача відповідачем не були
враховані індексація та матеріальна
допомога, які позивачу були нараховані,
виплачені та з яких були сплачені
страхові внески.

28 квітня 2014 року позивачка отримала
оновлені довідки про складові
заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» №3410-04/32 та про
складові заробітної плати (посадовий
оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, або класний чин,
або спеціальні звання, або
дипломатичний ранг, надбавка
(винагорода) за вислугу років), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» №3409-04/32, де в графі
інші виплати були вказані суми
індексації та матеріальної допомоги.

28 квітня 2014 року позивач звернувся до
відповідача з заявою і про перерахунок
її пенсії з урахуванням нових довідок
№3409-04/32 та №3410-04/32 від 28.04.2014 року, але
Комісією Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Харкова в той же день було прийнято
рішення № 20 про відмову в задоволенні
заяви позивача на підставі того, що
включення матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань
та сум індексації заробітної плати
відповідно до статті 37 Закону України
«Про державну службу» та Постанови КМУ
№ 965 в розрахунок заробітної плати, яка
враховується при нарахуванні пенсії,
не передбачено.

Згідно положень ч. 1 ст. 37 Закону України
«Про державну службу» - пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80% суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про оплату праці» заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату
праці» визначено структуру заробітної
плати, до якої входить: основна та
додаткова плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Згідно ч. 6 та ч. 7 зазначеної статті
державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного суд дійшов
висновку, що матеріальна допомога на
оздоровлення та матеріальна допомога
для вирішення соціально-побутових
питань входить до системи оплати праці
державного службовця.

Положеннями ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій. Відповідно до ч. 1
зазначеної статті до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Згідно ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до виплат (доходів), що
враховуються в заробітну плату
застрахованої особи для обчислення
пенсії належать, зокрема: суми виплат,
отримані застрахованою особою після
набрання чинності цим Законом, з яких
згідно з цим самим Законом були
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, наведене свідчить, що
отримані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові та єдиний внесок,
повинні враховуватися в заробіток
застрахованої особи для обчислення
пенсії незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

Згідно змісту п. 2 Інструкції зі
статистики заробітної плати,
затвердженої наказом Держкомстату
України від 13.01.2004 року № 5 (далі
Інструкція № 5) до фонду заробітної
плати відноситься: фонд основної
заробітної плати, фонд додаткової
заробітної плати, інші заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Положеннями п.п. 2.2.7 Інструкції № 5
визначено, що до складу додаткової
заробітної плати відносяться суми
виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників.

Відповідно до п.п. 2.3.3 п.2.3 Інструкції № 5
до складу інших заохочувальних та
компенсаційних виплат відносяться
матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом, крім сум, указаних в п.3.31). Така
матеріальна допомога здійснюється у
розмірах, передбачених
нормативно-правовими актами, або
визначена у колективному договорі
підприємства, що надається працівникам
як за умови подання заяви, так і без неї
та належить до заробітної плати як інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, а отже, є базою для нарахування
та утримання єдиного внеску.

Згідно приписів п.3.31 Інструкції № 5
матеріальна допомога разового
характеру, що надається підприємством
окремим працівникам у зв'язку із
сімейними обставинами, на оплату
лікування, оздоровлення дітей,
поховання відноситься до інших виплат,
що належать до фонду оплати праці, що
кореспондується з положеннями п.14
розділу І Переліку видів виплат, що
здійснюються за рахунок коштів
роботодавців, на які не нараховується
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 22.12.2010 року № 1170,
відповідно до якого єдиний внесок не
нараховується на матеріальну допомогу
разового характеру, що надається
окремим працівникам у зв'язку із
сімейними обставинами, на оплату
лікування, оздоровлення дітей,
поховання, незалежно від того, скільки
разів на рік працівнику виплачується
зазначена допомога.

Належність матеріальної допомоги до
п.14 розділу І Переліку видів виплат, що
здійснюються за рахунок коштів
роботодавців, на які не нараховується
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.12.2010 року № 1170,
підтверджується змістом заяви або
наказу, в яких зазначено підставу для
надання цієї матеріальної допомоги.

Відповідно до копій витягів з наказів
Головного управління Пенсійного фонду
України в Харківській області про
надання позивачу у період з жовтня 2006
року по вересень місяць 2011 року
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань можна
зробити висновок про систематичний
характер здійснюваних виплат, що
свідчить про їх належність до
заробітної плати як інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, а отже, є базою для нарахування
та утримання страхового та єдиного
внеску.

Згідно до ч. 2 ст.99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатись
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

28 квітня 2014 року було прийнято рішення
№ 20 Управлінням Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Харкова, яким позивачу було
відмовлено в перерахунку пенсії, і лише
30.04.2014 року позивач отримав його копію.
Таким чином, про порушення своїх прав
та інтересів позивач дізнався саме 30
квітня 2014 року, а тому встановлений
законом шестимісячний строк для
звернення до суду з адміністративним
позовом позивачем не пропущений.

На підставі наведеного суд дійшов
висновку, що відмова Управління
Пенсійного фонду України у
Орджонікідзевському районі м. Харкова
включити в суму заробітної плати, з
якої розраховується пенсія державного
службовця, суму матеріальної допомоги
на оздоровлення, вирішення
соціально-побутових проблем,
індексації заробітної плати та
грошової винагороди позивача, слід
визнати неправомірною, та з метою
захисту його порушеного права
необхідно зобов'язати відповідача з
дня звернення позивача за перерахунком
пенсії зробити перерахунок пенсії з
врахуванням розміру вказаних виплат.

З метою захисту порушених прав
позивача суд також вважає можливим
вийти за межі позовних вимог і
скасувати рішення УПФУ в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
від 28 квітня 2014 року, яким позивачу було
відмовлено в перерахунку пенсії.

Судові витрати по справі в розмірі
сплаченого позивачем судового збору в
сумі 73 грн. 08 коп. підлягають стягненню
на її користь з Державного бюджету
України.

Керуючись ст. ст. 6-14, 71, 94. 159-163, 167, 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, ст. ст. 33, 37 Закону України «Про
державну службу», ст. 6 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», ст. 41
Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Харківській області про визнання
рішення незаконним і зобов'язання
провести перерахунок пенсії -
задовольнити.

Визнати рішення № 20 від 28 квітня 2014
року Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 в
перерахунку пенсії - незаконним і
скасувати його.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Харкова провести ОСОБА_1
перерахунок пенсії на підставі довідок
№ 3409-04/32 від 28.04.2011 року та № 3410-04/32 від 28
квітня 2011 року, врахувавши суми
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вихідної допомоги в заробітну плату
для призначення пенсії згідно Закону
України «Про державну службу».

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 судові
витрати в розмірі 73 грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-ти денний строк з дня
отримання її копії апеляційної скарги.

Суддя: