Справа № 809/409/13-а
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
Справа №
6474/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Курильця А.Р., Мікули О.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 15 березня
2013 року по справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області Державної
податкової служби про скасування
податкової вимоги №286 від 27.12.2012 року, -

В С Т А Н О В И
Л А:

04.02.2013р. позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить скасувати
податкову вимогу Державної податкової
інспекції у Надвірнянському районі
Івано-Франківської області Державної
податкової інспекції №286 від 27.12.2012
року, якою визначено суму податкового
боргу платника податків за узгодженими
грошовими зобов'язаннями з податку на
додану вартість в сумі 38 226,35 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
вимога прийнята з порушенням ст.59
Податкового кодексу України та Наказу
Міністерства фінансів України №1113 від
24.10.2012р. «Про затвердження Порядку
направлення органами державної
податкової служби податкових вимог
платникам податків». Жодних обов'язків
щодо сплати суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість з граничним строком до 26.12.2012р.
не мав.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 15
березня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

ФОП ОСОБА_1 оскаржив дану постанову, з
підстав порушення норм матеріального
права, а саме: пп.5.2.4 п.5.2 ст.5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов»язань платника податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», ст.59 та п.87.1 ст.87 Податкового
кодексу України.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що не встановлено
обставин, з якими пов'язано виникнення
податкового боргу у позивача саме
27.12.2012р., а не датою подання Уточнюючих
розрахунків податкових зобов'язань з
ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно
виявлених помилок за лютий 2011 року
(подано до ДПІ 10.05.2011р.), серпень 2011 року
(подано до ДПІ 16.12.2011р.) та вересень 2011
року (подано до ДПІ 10.02.2012р.).

ФОП ОСОБА_1 в серпні-вересні 2010 року
здійснив сплату суми ПДВ в розмірі 1173564
грн. згідно податкового
повідомлення-рішення №/0 від
25.06.2010р., яке у відповідності до пп.5.2.4
п.5.2 ст.5 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платника
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» в зв'язку із
зверненням ФОП ОСОБА_1 до
адміністративного суду про його
скасування вважається неузгодженим до
розгляду судом справи по суті та
прийняття відповідного рішення.

Згідно виписки по особовому рахунку
платника ПДВ, наданим відповідачем до
свого заперечення, зазначено суму
попередньої оплати з податку на додану
вартість станом на 01.01.2012р. в розмірі
1173564 грн.

Відповідно до постанови Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 04.09.2012р. у справі №2а-3799/10/0970 за
позовом ФОП ОСОБА_1 до ДПІ у
Надвірнянському районі про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
№/0, №/0 та /0 від 25.06.2010р.,
адміністративний позов ФОП ОСОБА_1
задоволено повністю.

Таким чином, починаючи з серпня-вересня
2010 року по особовому рахунку ФОП ОСОБА_1
повинна обліковуватись сума переплати
з податку на додану вартість в розмірі
не меншому ніж 1135337,65 грн.

Грошові зобов'язання, згідно
Уточнюючих розрахунків податкових
зобов'язань з ПДВ у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за лютий 2011 року,
серпень-вересень 2011 року повинні були б
бути сплачені за рахунок цієї
переплати, а не за рахунок додатково
сплачених грошових коштів, як про це
зазначає суд.

Просить скасувати постанову та
прийняти нову, якою позов задоволити.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 зареєстрований як фізична
особа-підприємець та є платником ПДВ.

Заборгованість з податку на додану
вартість в сумі 38226,35 грн. виникла на
підставі самостійно поданих позивачем
уточнюючих розрахунків податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок, а саме:
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за лютий
2011 року, яким самостійно задекларовано
до сплати в бюджет 14067,00 грн. основного
платежу та 422,00 грн. штрафних санкцій;
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за
вересень 2011 року, в якому задекларовано
до сплати 3350,00 грн. основного платежу та
101,00 грн. штрафних санкцій; уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за серпень 2011 року де
самостійно задекларовано до сплати
20585,00 грн. основного платежу та 618,00 грн.
штрафних санкцій.

Самостійно визначені зобов'язання
позивач не виконав, сплатив до бюджету
тільки 911,65 грн., відповідно податковий
борг з податку на додану вартість
становить 38226,35 грн.

Самостійно визначені позивачем
зобов'язання з податку на додану
вартість та несплачені ним у строки
встановлені Кодексом, являються
узгодженою заборгованістю позивача.

Внаслідок несвоєчасної сплати
узгодженої суми грошового зобов'язання
позивачу направлено податкову вимогу
№286 від 27.12.2012 року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
безпідставність позовних вимог,
оскільки пп.14.1.153 п. 14.1 ст.14 ПК України
визначає поняття податкової вимоги, як
письмової вимоги органу державної
податкової служби до платника податків
щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у
разі, коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Пп.14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового
кодексу України передбачено, що
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

За змістом пункту 56.11 статті 56
Податкового кодексу України не
підлягає оскарженню грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Колегія суддів обумовлює і ту
обставину, що ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 02.12.2014р. у справі №876/9376/14 залишено
без змін постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
09.09.2014р. по справі №809/1648/14 за позовом
ОСОБА_1 до ДПІ у Надвірнянському районі
ГУ Міндоходів в Івано-Франківській
області, якою відмовлено в задоволенні
позову щодо визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення №/0 від
25.06.2010р., на підставі якого винесено
оскаржувану вимогу.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, то воно не може
бути скасоване чи змінене з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200,
205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 15 березня
2013 року по справі № 809/409/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
М.П.Кушнерик

Судді:
А.Р.Курилець

О.І.Мікула