Справа № 2а-22/11
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
Справа № 62888/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Заверухи О.Б.,

суддів
Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання
Андрушківа І.Я.,

позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Тячівського
районного суду Закарпатської області
від 06 квітня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Тячівської міської ради
Закарпатської області про скасування
рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Тячівської міської
ради Закарпатської області в якому
просив визнати протиправними і
скасувати рішення 4-ої сесії 5-го
скликання Тячівської міської ради від
22.09.2006 року № 232 «Про відмову приватному
підприємцю ОСОБА_1 у продовженні
терміну дії договору оренди земельної
ділянки в АДРЕСА_1» та рішення 12-ої
сесії 5-го скликання Тячівської міської
ради від 24.01.2008 року № 971 «Про оренду
земельної ділянки площею 0, 01 га,
розташованої в АДРЕСА_1 на конкурентних
засадах», та зобов'язати Тячівську
міську раду Закарпатської області
продовжити дію договору оренди
земельної ділянки площею 0, 01 га,
розташованої по АДРЕСА_1, укладеного
14.11.2005 року між приватним підприємцем
ОСОБА_1 та Тячівською міською радою
терміном на 5 років.

Постановою Тячівського районного суду
Закарпатської області від 06 квітня 2011
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено повністю.

Зазначена постанова мотивована тим, що
дії Тячівської міської ради пов'язані з
припиненням договору оренди землі
відповідали вимогам законодавству
України, тому рішення 4-ої сесії 5-го
скликання Тячівської міської ради від
22.09.2006 р. № 232 «Про відмову приватному
підприємцю ОСОБА_1 у продовженні
терміну дії договору оренди земельної
ділянки в АДРЕСА_1 та рішення 12-ої сесії
5-го скликання Тячівської міської ради
від 24.01.2008 р. № 971 «Про оренду земельної
ділянки площею 0,01 га., розташованої в
АДРЕСА_1 на конкурентних засадах», не є
протиправними.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову і
прийняти нову, якою позов задовольнити
повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає про порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
пояснення позивача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно договору оренди землі від 14.11.2005
року, укладеного між ПП ОСОБА_1 та
Тячівською міською радою
Закарпатської області, позивачу було
передано в оренду земельну ділянку
площею 0,01 га, розташовану за адресою
АДРЕСА_1 для здійснення
підприємницької діяльності розміщення
торгової точки по реалізації
продовольчо-промислових товарів
терміном на 1 (один) рік (т. № 1, а.с.7)

Рішенням 4-ої сесії 5-го скликання
Тячівської міської ради Закарпатської
області від 22.09.2006 року № 232, відмовлено
ПП ОСОБА_1 у продовженні терміну дії
договору оренди земельної ділянки,
оскільки така належить до
прибудинкової території
багатоквартирного житлового будинку
розташованого в АДРЕСА_1 (т. № 1, а.с.73).

Рішенням 12-ої сесії 5-го скликання
Тячівської міської ради Закарпатської
області від 24.01.2008 р. № 971, право оренди
земельної ділянки, площею 0,01 га.,
розташованої за адресою АДРЕСА_1
визначено на конкурентних засадах
шляхом аукціону (т. № 1, а.с.76).

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції про
безпідставність позовних вимог у
повному обсязі та вважає, що рішення
Тячівської міської ради Закарпатської
області № 232 від 22.09.2006 року слід
визнати протиправним та скасувати з
наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Прикінцевими положеннями Закону
України «Про оренду землі» визначено,
що до розмежування відповідно до
закону земель державної і комунальної
власності орендодавцями земельних
ділянок у межах населених пунктів, крім
земель, переданих у приватну власність,
є відповідні сільські, селищні, міські
ради, а за межами населених пунктів -
відповідні органи виконавчої влади в
межах повноважень, визначених
Земельним кодексом України.

Згідно з частиною 1 статті 116 Земельного
кодексу України (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до статті 124 Земельного
кодексу України передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Положеннями Закону України «Про оренду
землі» визначено, що укладення
договору оренди земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності здійснюється на підставі
рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування - орендодавця,
прийнятого у порядку, передбаченому
Земельним кодексом України, або за
результатами аукціону.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про
оренду землі» по закінченню строку, на
який було укладено договір оренди
землі, орендар, який належно виконував
обов'язки за умовами договору, має
переважне право перед іншими особами
на укладення договору оренди землі на
новий строк (поновлення договору
оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий строк,
зобов'язаний повідомити про це
орендодавця до спливу строку договору
оренди землі у строк, встановлений цим
договором, але не пізніше ніж за місяць
до спливу строку договору оренди землі.

Матеріалами справи підтверджується ,що
відповідно до договору оренди землі
від 14.11.2005 року, укладеного між
позивачем та відповідачем Тячівською
міською радою Закарпатської області,
було передано ПП ОСОБА_1 в оренду
земельну ділянку площею 0,01 га,
розташовану за адресою АДРЕСА_1 для
здійснення підприємницької діяльності
розміщення торгової точки по
реалізації продовольчих, промислових
товарів терміном на 1 (один) рік.

На виконання вимог договору та у
порядку передбаченому Законом України
«Про оренду землі» ПП ОСОБА_1 звернувся
до орендодавця Тячівської міської ради
Закарпатської області з письмовою
заявою про продовження терміну дії
договору оренди землі від 14.11.2005 року,
однак рішенням Тячівської міської ради
Закарпатської області від 22.09.2006 р. № 232
йому було відмовлено у продовженні
терміну дії договору оренди земельної
ділянки.

Відмова Тячівської міської ради
Закарпатської області у продовженні
терміну дії договору оренди земельної
ділянки від 14.11.2005 р. мотивована тим, що
орендована ним земельна ділянка площею
0,01 га., розташована за адресою АДРЕСА_1
входить до складу прибудинкової
території багатоквартирного житлового
будинку за адресою АДРЕСА_1, порядок
використання якої, згідно ч.3 ст. 42 ЗК
України повинен визначатися
співвласниками багатоквартирного
житлового будинку.

Крім цього, у листопаді 2007 року позивач
звернувся до відповідача Тячівської
міської ради з повторною заявою щодо
продовження дії договору оренди
земельної ділянки площею 0,01 га.,
розташованої за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням 12-ої сесії 5-го скликання
Тячівської міської ради Закарпатської
області від 24.01.2008 р. № 971 право оренди
земельної ділянки площею 0,01 га.,
розташованої за адресою АДРЕСА_1
визначено на конкурентних засадах
шляхом аукціону.

З огляду на встановлені судом першої
інстанції обставини та наявні у
матеріалах справи докази, колегія
суддів вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до Правил утримання жилих
будинків та прибудинкових територій
прибудинкова територія - це територія
навколо багатоквартирного будинку,
визначена актом на право власності чи
користування земельною ділянкою, і
призначена для обслуговування
багатоквартирного будинку.

Згідно з ч.ч.3,4 ст.42 Земельного кодексу
України, порядок використання
земельних ділянок, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території, визначається
співвласниками.

Розміри та конфігурація земельних
ділянок, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території, визначаються
на підставі проектів розподілу
території кварталу, мікрорайону та
відповідної землевпорядної
документації.

Статтею 55 Закону України «Про
землеустрій» передбачено, що
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) проводиться
відповідно до топографо-геодезичних і
картографічних матеріалів.
Встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) здійснюється на
основі технічної документації із
землеустрою, якою визначається
місцеположення поворотних точок меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості).

Також Пленум Верховного суду України у
своїй постанові від 16.04.2004 № 7 «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» роз'яснив, що при
приватизації громадянами одно - або
багатоквартирного будинку державного
житлового фонду порядок користування
закріпленою за ним прибудинковою
територією згідно з пунктом 5 статті 10
Закону від 19 червня 1992 р. N 2482-XII «Про
приватизацію державного житлового
фонду» здійснюється в порядку та на
умовах, передбачених частиною третьою
статті 42 ЗК, якою встановлено, що
порядок використання земельних
ділянок, де розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території, визначається
співвласниками. Якщо в жилому будинку
приватизовано частину квартир, питання
про користування прибудинковою
територією вирішується відповідно до
положень частини третьої статті 88 ЗК,
тобто шляхом отримання в користування
її частини, що відповідає частці
приватизованих квартир та інших
приміщень у вартості будинку і споруд.
При цьому розміри та конфігурація
земельних ділянок, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території, визначаються
на підставі проектів розподілу
території кварталу, мікрорайону та
відповідної землевпорядної
документації.

Однак, згідно наявного в матеріалах
справи листа виконавчого комітету
Тячівської міської ради Закарпатської
області № 02-17/851 від 07.11.2006 року
об'єднання співвласників
багатоквартирного житлового будинку
АДРЕСА_1 не створено, і в порядку,
встановленому Законом України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирних будинків» № 2866-ІІІ
від 29.11.2001 року, та постановою КМУ
України від 11.10.2002 року № 1521 "Про
реалізацію Закону України «Про
об'єднанні співвласників
багатоквартирних будинків» державна
реєстрація такого об'єднання не
проведена.

Виходячи з цього, земельна ділянка
прибудинкової території
багатоквартирного будинку за адресою
АДРЕСА_1, в тому числі і орендована ПП
ОСОБА_1 земельна ділянка площею 0,01 га.,
не передавалася у власність та не
надавалася у користування об'єднанню
співвласників зазначеного
багатоквартирного будинку, а тому
будь-яке погодження з боку об'єднання
співвласників на використання
відповідної земельної ділянки станом
на час прийняття рішення № 232 від 22.09.2006
року не було обов'язковим.

Відтак, колегія суддів приходить до
висновку про те, що така земельна
ділянка залишалася у складі земель
комунальної власності Тячівської
міської ради.

Крім цього, матеріалами справи
підтверджується, що розташування
орендованої ПП ОСОБА_1 земельної
ділянки площею 0,01 га. за адресою
АДРЕСА_1 було повністю погоджено
відповідними контрольними службами, в
тому числі і організацією, що здійснює
управління багатоквартирним будинком
Тячівським виробничим управлінням
житлово-комунального господарства, у
процесі виготовлення проекту
відведення земельної ділянки.

З огляду на викладене, колегія судів
приходить до висновку що у відповідача
були відсутні правові підстави для
прийняття рішення № 232 від 22.09.2006 року
«Про відмову ПП ОСОБА_1 у продовженні
терміну дії договору оренди земельної
ділянки» з підстав належності такої до
прибудинкової території
багатоквартирного житлового будинку
розташованого в АДРЕСА_1.

Стосовно рішення 12-ої сесії 5-го
скликання Тячівської міської ради
Закарпатської області від 24.01.2008 р. № 971
«Про оренду земельної ділянки площею
0,01 га., розташованої за адресою АДРЕСА_1
на конкурентних засадах», яким
визначено право оренди земельної
ділянки площею 0,01 га., розташованої за
адресою АДРЕСА_1 на конкурентних
засадах шляхом аукціону на підставі
ст.ст. 93, 124 Земельного кодексу України,
частин 6, 7 ст. 16 Закону України «Про
оренду землі», колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 124 Земельного Кодексу
України (в редакції від 01.01.2008 року
чинній на момент прийняття рішення)
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.

Набуття права оренди земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється
виключно на аукціонах.

Відповідно до ст. 16 Закону Украни «Про
оренду землі», що визначає порядок
укладення договору оренди землі,
набуття права оренди земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється
виключно на аукціонах, крім земельних
ділянок, на яких розташовані об'єкти
нерухомого майна, які перебувають у
власності громадян i юридичних ociб i в
яких відсутні акції (частки, паї), що
належать державі.

Тому колегія суддів приходить до
висновку про законність оскаржуваного
рішення Тячівської міської ради
Закарпатської області від 24.01.2008 р. № 971.

Відтак прийняття Тячівською міською
радою Закарпатської області рішення
про визначення права оренди земельної
ділянки на конкурентних засадах шляхом
аукціону не суперечило чинному
земельному законодавству.

Також, судова колегія приходить до
висновку про безпідставність позовних
вимог в частині зобов'язання
Тячівської міської ради Закарпатської
області щодо вирішення питання про
продовження дії договору оренди
земельної ділянки, з наступних підстав.

Згідно з ст. 10 Закону України «Про
місцеве самоврядування в України»
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та і в їх інтересах функції
і повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» Калуська міська рада є
виборним органом, який складається з
депутатів і відповідно до закону
наділяється правом представляти
інтереси територіальної громади і
приймати від її імені рішення.

Таким чином, Тячівська міська рада
Закарпатської області є колегіальним
органом, який складається з
відповідних представників
територіальної громади - депутатів
міської ради.

Згідно ч. ч. 2, 6 ст. 49 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні», ч. 1
ст. 19 Закону України «Про статус
депутатів місцевих рад» депутат
представляє інтереси всієї
територіальної громади, має всю
повноту прав, що забезпечують його
активну участь у діяльності ради та
утворюваних нею органів; депутат має
право ухвального голосу з усіх питань,
які розглядаються на сесіях ради, а
також на засіданнях постійної та інших
комісій ради, до складу яких його
обрано.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
статус депутатів місцевих рад» депутат
місцевої ради як представник інтересів
територіальної громади, зобов'язаний
виражати і захищати інтереси
відповідної територіальної громади,
брати активну участь у здійсненні
місцевого самоврядування тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України
«Про статус депутатів місцевих рад» на
сесіях місцевої ради депутати місцевої
ради на основі колективного і вільного
обговорення розглядають і вирішують
питання, віднесені до відання
відповідної ради.

Колегія суддів зазначає, що
законодавством не передбачено
обов'язку депутата голосувати з
певного питання.

Таким чином, Тячівська міська рада
Закарпатської області є колегіальним
органом, що складається з відповідної
кількості депутатів, які, відповідно до
закону, представляють та захищають
інтереси членів територіальної
громади міста Тячів.

Відповідно до п. 12 Перехідних положень
Земельного кодексу України Тячівська
міська рада є органом, що здійснює
повноваження власника земельних
ділянок в межах м. Тячів, за виключенням
земельних ділянок приватної власності
та земельних ділянок державних
підприємств

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу
України власнику, тобто відповідачу,
належить право володіння, користування
та розпорядження своїм майном. А згідно
з ст. 319 цього Кодексу власник володіє,
користується та розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Тобто повноваження з відчуження
земельної ділянки є невід'ємним правом
територіальної громади міста, інтереси
якої представляє міська рада.

Отже підстав для зобов'язання
Тячівської міської ради Закарпатської
області вирішувати питання щодо
надання дозволу на продовження строку
дії договору не має, оскільки рада
повинна самостійно прийняти таке
рішення. У разі, якщо рада не приймає
таке рішення з будь-яких підстав, або
відмовляється його приймати, орендар,
чиї права порушуються має право на
звернення до суду.

Виходячи з наведеного, судова колегія
вважає необхідним відмовити в
задоволенні позовних вимог в цій
частині.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що оскаржуване судове
рішення підлягає скасуванню, оскільки
прийняте з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 207, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного
підприємця ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Тячівського районного суду
Закарпатської області від 06 квітня 2011
року у справі № 2а-22/11 скасувати та
прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними та скасувати
рішення 4-ої сесії 5-го скликання
Тячівської міської ради від 22.09.2006 року
№ 232 «Про відмову приватному
підприємцю ОСОБА_1 у продовженні
терміну дії договору оренди земельної
ділянки в АДРЕСА_1».

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, що беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:
О.Б. Заверуха

Судді:
О.М. Гінда

В.В.Ніколін