Справа № 1570/5779/12
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/35948/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Головуючого судді Малиніна
В.В.,суддів Загороднього А.Ф., Швеця
В.В. розглянувши у попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
представника відповідачів Служби
Безпеки України та Управління Служби
Безпеки України в Миколаївській
області - Олійника Ярослава Юрійовича
на постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13 червня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_6 до
Служби Безпеки України та Управління
Служби Безпеки України в Миколаївській
області, третя особа: ОСОБА_7 про
визнання протиправним подання,
визнання протиправним та скасування
наказу про звільнення, поновлення на
посаді, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернувся до Одеського
окружного адміністративного суду з
позовом до Служби Безпеки України та
Управління Служби Безпеки України в
Миколаївській області, третя особа:
ОСОБА_7, у якому просив: визнати
протиправним та скасувати наказ Голови
Служби безпеки України від 07 вересня 2012
року № 1177-ос про його звільнення з
військової служби за п.п. «и» п. 62
Положення про проходження військової
служби військовослужбовцями Служби
безпеки України; визнати протиправним
подання Управління СБУ України в
Миколаївської області №64/93517 від 15
серпня 2012 року про його звільнення з
військової служби; поновити його на
військової службі на посаді старшого
оперуповноваженого в особливо
важливих справах 4 сектору відділу по
боротьбі з корупцією та організованою
злочинністю Управління СБУ України в
Миколаївської області; стягнути
солідарно з СБУ України та Управління
СБУ України в Миколаївської області на
його користь середній заробіток
(грошове забезпечення) за час
вимушеного прогулу; визнати
протиправною бездіяльність Управління
СБУ України в Миколаївської області, що
виразилася у залишенні без задоволення
його рапорту про надання відпустки по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку; зобов'язати СБУ
України га Управління СБУ України в
Миколаївської області розглянути його
рапорт про надання відпустки по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку по суті та прийняти
рішення відповідно до законодавства
України.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 12 листопада
2012 року у задоволені позову відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13 червня 2013
року визнано нечинною рішення суду
першої інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог (відмова
позивача) про: стягнення солідарно з
СБУ України та Управління СБУ України в
Миколаївської області на його користь
середній заробіток (грошове
забезпечення) за час вимушеного
прогулу; визнання протиправною
бездіяльність Управління СБУ України в
Миколаївської області, що виразилася у
залишенні без задоволення його рапорту
про надання відпустки по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку; зобов'язання СБУ України га
Управління СБУ України в Миколаївської
області розглянути його рапорт про
надання відпустки по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку по суті та прийняти рішення
відповідно до законодавства України.
Провадження в цій частині - закрито.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13 червня 2013
року, рішення суду першої інстанції
скасовано, позов задоволено частково:
визнано протиправним та скасовано
наказ Голови Служби Безпеки України
від 07 вересня 2012 року за №1177-ос про
звільнення ОСОБА_6 з військової служби
за п.п. и п.62 Положення про проходження
військової служби
військовослужбовцями Служби безпеки
України; поновлено ОСОБА_6 на
військовій службі на посаді старшого
оперуповноваженого в особливо
важливих справах, 4 сектору відділу по
боротьбі з корупцією та організованою
злочинністю Управління Служби безпеки
України в Миколаївської області з 07
вересня 2012 року. У задоволенні решти
позовних вимог - відмовлено.

Вважаючи, що рішення апеляційної
інстанцій прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
відповідачі через свого представника
звернулись до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, в якій просять його
скасувати, залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Письмових заперечень до Вищого
адміністративного суду України від
позивача на касаційну скаргу не
надходило.

Відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга заявника підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач
проходив військову службу в органах
Служби безпеки України за контрактом з
12.03.2002 року, з 29.12.2009 року в Управлінні
Служби безпеки України в Миколаївській
області на посаді старшого
оперуповноваженого 4 сектору відділу
по боротьбі з корупцією та
організованою злочинністю. Останній
контракт про проходження військової
служби у Службі безпеки України
строком на п'ять років з 12.03.2012 року по
13.03.2017 року укладений СБУ з позивачем
14.12.2011 року.

29.03.2012 року, та наказами 12.04.2012
року, 17.04.2012 року, 03.08.2012 року на позивача
накладені дисциплінарні стягнення у
виді зауважень та суворої догани, які
доведені до нього у встановленому
Статутом порядку, не оскаржувались ні в
адміністративному ні в судовому
порядку.

На підставі вказаних наказів,
13.08.2012 року Управлінням СБУ підписане
подання до звільнення з військової
служби майора ОСОБА_6 за п.62 п.п. «и» (у
зв'язку з систематичним невиконанням
умов контракту військовослужбовцем) та
п.61 п.п. «б» Положення про проходження
військової служби
військовослужбовцями Служби безпеки
України у запас Збройних Сил України
без права носіння військової форми
одягу, реалізоване Наказом СБУ України
№ 1177-ос від 07.09.2012 року «По особовому
складу» відповідно до Положення про
проходження військової служби
військовослужбовцями Служби безпеки
України за п.п. «б» п.61 та п.п. «и» п. 62 (у
зв'язку з систематичним невиконанням
умов контракту військовослужбовцем) по
Управлінню СБУ в Миколаївський області
звільнено з військової служби майора
ОСОБА_6, старшого оперуповноваженого
(майор) за рахунок посади старшого
оперуповноваженого в особливо
важливих справах (підполковник) 4
сектору відділу по боротьбі з
корупцією та організованою
злочинністю.

З вказаними поданням та наказом
позивач був ознайомлений 16.08.2012 року та
10.09.2012 року, відповідно.

Відмовляючи у задоволені
позовних вимог, суд першої інстанцій,
виходив з того, що під час прийняття
оскаржуваного Наказу відповідач діяв
відповідно до приписів чинного
законодавства, а отже скасуванню не
підлягає.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи частково
позов, суд апеляційної інстанції
визначив, що зауваження та наказ про
накладення суворої догани на позивача,
які стали підставою для прийняття
спірного в даній справі наказу
прийняті без достатньої правової
оцінки відповідачем, в жодному із разів
не було проведено перевірку, яка б
могла встановити дійсність вчинюваних
порушень. Вбачаючи похідний характер
спірного характеру, встановити
порушення вимог контракту позивачем в
рамках даної справи не можливо.

З даним висновком суду
апеляційної інстанції колегія суддів
не погоджується, вважає його
передчасним, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону
України «Про військовий обов'язок і
військову службу» від 25.03.1992р. № 2232-XII
(далі - Закон) порядок проходження
громадянами України військової служби,
їх права та обов'язки визначаються цим
Законом, відповідними положеннями про
проходження військової служби
громадянами України, які
затверджуються Президентом України, та
іншими нормативно-правовими актами.

Сутність військової дисципліни,
обов'язки військовослужбовців щодо її
додержання, види заохочень та
дисциплінарних стягнень, права
командирів щодо їх застосування, а
також порядок подання і розгляду заяв,
пропозицій та скарг визначає
Дисциплінарний статут Збройних Сил
України, затверджений Законом України
від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі -
Дисциплінарний статут).

Усі військовослужбовці Збройних Сил
України незалежно від своїх військових
звань, службового становища та заслуг
повинні неухильно керуватися вимогами
цього Статуту.

Відповідно до частини шостої
статті 26 Закону контракт припиняється
(розривається), а військовослужбовці,
які проходять військову службу за
контрактом, звільняються з військової
служби, зокрема, у зв'язку із
систематичним невиконанням умов
контракту військовослужбовцем.

З системного аналізу зазначених
положень, колегія суддів приходить до
висновку, що позивача було правомірно
звільнено з військової служби, так як
ним систематично не виконувались
покладені на нього задачі, при що
свідчать наявні в матеріалах справи не
оскаржені зауваження та наказ про
накладення на нього суворої догани.

Таким чином, висновки зроблені
судом першої інстанції є вірними та
такими, що зроблені у відповідності до
вимог чинного на момент виникнення
спірних правовідносин положень
законодавства України.

Згідно з частиною 3 статті 211 КАС
України підставами касаційного
оскарження є порушення судами норм
матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст. 226 КАС України,
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

З огляду на невірне застосування
апеляційним судом положень частини
шостої статті 26 Закону України «Про
військовий обов'язок і військову
службу» від 25.03.1992 р. № 2232-XII рішення
суду апеляційної інстанції підлягає
скасуванню з залишенням в силі рішення
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 210, 211, 220, 221, 223, 226,
230, 231 Кодексу про адміністративне
судочинство України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника
відповідачів Служби Безпеки України та
Управління Служби Безпеки України в
Миколаївській області - Олійника
Ярослава Юрійовича задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13 червня 2013
року у справі № 1570/5779/12 скасувати,
залишити в силі постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 12
листопада 2012 року.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.В. Малинін

Судді:
А.Ф. Загородній

В.В. Швець