Справа № 816/3981/14
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року м. Полтава Справа №
816/3981/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубовик
О.І.,

представника позивача - Тищенка В.М.,

представника відповідача - Касумова
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Приватного підприємства "Фірма
"Вольта" до Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2014 року Приватне підприємство
"Фірма "Вольта" (далі - ПП "Фірма "Вольта",
позивач) звернулось до Полтавського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області (далі
- Кременчуцька ОДПІ, відповідач) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№/1756 від 16.092014.

Позовні вимоги ПП "Фірма "Вольта"
обґрунтовано тим, що під час проведення
перевірки та прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення
відповідачем не було взято до уваги
належним чином оформлені первинні
документи бухгалтерської та
податкової звітності, складені за
результатом здійснення господарських
операцій з придбання
товарно-матеріальних цінностей у ТОВ
"Аграрно-переробний комбінат", ТОВ
"Кременчук-Автодизель-Сервіс" та
транспортно-експедиторських послуг у
ФО-П ОСОБА_3, що мали реальний характер.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував
проти позову та просив відмовити у
задоволенні позовних вимог з підстав,
викладених у письмових запереченнях
№3258 від 22.10.2014 (том 1 а.с. 25-27).

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає за необхідне зазначити
наступне.

Судом встановлено, що ПП "Фірма "Вольта"
(ідентифікаційний код 23809365)
зареєстроване в якості юридичної особи
22.12.1995, дата та номер запису в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців про
включення до ЄДР 15.06.2006 №0003196 (том 1
а.с. 17). Позивач як платник податків
взятий на податковий облік в
Кременчуцькій ОДПІ 03.01.1996 за №2055 та є
платником ПДВ.

У період з 18.08.2014 по 22.08.2014 Кременчуцькою
ОДПІ проведено позапланову виїзну
перевірку ПП "Фірма "Вольта" (код 23809365) з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ "Аграрно-переробний комбінат" (код
24267647) за період жовтень 2011 року, ТОВ
"Кременчук-Автодизель-Сервіс" (код 24393027)
за період листопад 2011 року, березень 2012
року, ФО-П ОСОБА_3 (рнок НОМЕР_1) за період
червень 2012 року.

За результатами перевірки
контролюючим органом 01.09.2014 складено
акт №2109/16-03-22-03-08/23809365, в якому
зафіксовано порушення позивачем вимог
п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
підприємством завищено податковий
кредит на загальну суму ПДВ 37832,73 грн, в
тому числі за жовтень 2011 року на суму
ПДВ 25388,00 грн, за листопад 2011 року на
суму ПДВ 435,33 грн, за березень 2012 року на
суму ПДВ 441,07 грн, за червень 2012 року на
суму ПДВ 11568,33 грн (том 1 а.с. 7-14).

На підставі акту перевірки від 01.09.2014
№2109/16-03-22-03-08/23809365, Кременчуцькою ОДПІ
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 16.09.2014
№/1756, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем: податок на додану вартість в
загальному розмірі 56749,09 грн, в тому
числі 37832,73 грн - за основним платежем та
18916,36 грн - за штрафними (фінансовими)
санкціями (том 1 а.с. 15-16).

Як слідує зі змісту акта перевірки та
письмових заперечень Кременчуцької
ОДПІ на позов, висновок про завищення
ПП "Фірма "Вольта" податкового кредиту
на загальну суму ПДВ 37832,73 грн
відповідач обґрунтовує висновками:

- акту ДПІ у Шевченківському районі м.
Києва від 11.04.2013 №1058/2240/24267647 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ
"Аграрно-переробний комбінат" (код 24267647)
з питань взаємовідносин з платниками
податків за період серпень, жовтень 2011
року", згідно яких в ході перевірки
встановлено неможливість фактичного
здійснення ТОВ "Аграрно-переробний
комбінат" господарських операцій через
відсутність майна та інших
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для здійснення операцій з
купівлі-продажу, а також не встановлено
факту передачі товарів від продавця до
покупця, в зв'язку з відсутністю (не
наданням для перевірки) актів
приймання-передачі товару,
довіреностей, документів, що
засвідчують транспортування,
зберігання товарів (том 1 а.с. 31-35);

- акту Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів
у Полтавській області від 24.01.2013
№541/22.5-09/24393027 "Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ
"Кременчук-Автодизель-Сервіс" (код 24393027)
з питань дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ "Пульсар-Плюс" (код 36615599), ТОВ
"Реальтранс групн" (код 37903438) за період з
01.01.2012 по 30.09.2012 у зв'язку з наданням
неповного пояснення та
документального підтвердження на
запити Кременчуцької ОДПІ від 20.09.2012
№28006/10/22-112, від 21.08.2012 №24017/10/22-112", згідно
яких перевіркою не підтверджено
взаємовідносини ТОВ
"Кременчук-Автодизель-Сервіс" з ПП
"Фірма "Вольта" за листопад 2011 року та
березень 2012 року (том 1 а.с. 36-41);

- акту ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська від 12.11.2013
№982/173/НОМЕР_1 "Про результати
позапланової невиїзної документальної
перевірки ФО-П ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1)
щодо документального не підтвердження
реальності господарських відносин із
ТОВ "Альянс-ІСТ" (код 38113730) та повноти
відображення в обліку питання податку
на додану вартість за період з 01.06.2012 по
31.08.2012", згідно яких за результатами
перевірки ФО-П ОСОБА_3 не підтверджено
реальність здійснення господарських
відносин з ТОВ "Альянс-ІСТ" та
покупцями, їх вид, обсяг, якість та
розрахунки, а саме, встановлено
відсутність об'єктів оподаткування та
неможливість реального здійснення ФО-П
ОСОБА_3 операцій по ланцюгу придбання
та по ланцюгу реалізації (а.с. 42-62).

Крім того, відповідно до інформації АІС
"Податковий блок" наявна розбіжність
між сумами податкових зобов'язань з ПДВ
ТОВ "Аграрно-переробний комбінат", ТОВ
"Кременчук-Автодизель-Сервіс", ФО-П
ОСОБА_3 та податкового кредиту з ПДВ ПП
"Фірма "Вольта".

Також, в наданих ПП "Фірма "Вольта", на
підтвердження транспортування
придбаних у ТОВ "Аграрно-переробний
комбінат", ФО-П ОСОБА_3
товарно-матеріальних цінностей та
робіт (послуг), ТТН відсутні чіткі дані
щодо пункту навантаження та пункту
розвантаження продукції, у зв'язку з
чим не можливо конкретно встановити
куди і звідки транспортувалися ТМЦ.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
податковим повідомленням-рішенням,
звернувся до суду з вимогою про
визнання вказаного рішення
протиправним та його скасування.

Оцінюючи обґрунтованість
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, суд виходить з
наступного.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

З аналізу положень статті 198
Податкового кодексу України слідує, що
для отримання права на формування
податкового кредиту із сум ПДВ,
сплачених в ціні придбаного товару
(робіт, послуг) платник ПДВ повинен мати
податкові накладні, видані на реально
отриманий товар (роботи, послуги),
призначений для використання у власній
господарській діяльності.

Судом встановлено, що між ПП "Фірма
"Вольта" (покупець) та ТОВ
"Кременчук-Автодизель-Сервіс"
(постачальник) укладено договори
поставки товару №55 від 01.11.2011 та №3 від
27.02.2012 (том 1 а.с. 135-136, 140-141). Відповідно до
пункту 1.1 вказаних договорів, які
аналогічні за змістом, постачальник
передає у власність покупця товар в
асортименті, кількості та по ціні в
українській гривні згідно заявки
покупця, узгодженій сторонами засобами
факсимільного зв'язку, електронної
пошти або в усній формі, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
його на умовах даного договору.

В межах виконання вказаних договорів
ПП "Фірма "Вольта" у листопаді 2011 року та
березні 2012 року придбано у ТОВ
"Кременчук-Автодизель-Сервіс"
товарно-матеріальні цінності
(автозапчастини) на загальну суму 5258,40
грн, в тому числі ПДВ - 876,40 грн.

На виконання умов договорів поставки
товару №55 від 01.11.2011 та №3 від 27.02.2012 ТОВ
"Кременчук-Автодизель-Сервіс" було
виписано: податкові та видаткові
накладні (том 1 а.с. 137-138, 142-143).

Дослідивши податкові накладні,
виписані ТОВ
"Кременчук-Автодизель-Сервіс" для
документального оформлення
господарських операцій з придбання ПП
"Фірма "Вольта" автозапчастин, суд не
має підстав для визнання їх такими, що
не відповідають вимогам оформлення
первинних документів бухгалтерської
та податкової звітності. Будь-яких
порушень щодо оформлення податкових
накладних судом не встановлено,
зауваження до змісту та форми
зазначених документів у контролюючого
органу відсутні.

Сума податку на додану вартість по
вказаним податковим накладним
включена позивачем до складу
податкового кредиту за листопад 2011
року, березень 2012 року та відображена у
додатку №5 "Розшифровка податкових
зобов'язань та податкового кредиту у
розрізі контрагентів" за вказані
періоди (том 1 а.с. 164-167, 173-176).

На підставі наданого позивачем витягу
з журналу реєстрації довіреностей
встановлено, що придбаний позивачем
товар отримувався уповноваженим
представником ПП "Фірма "Вольта" на
підставі довіреностей №324 від 28.11.2011 та
№46 від 27.02.2012 (том 1 а.с. 208-211).

Транспортування придбаного позивачем
у ТОВ "Кременчук-Автодизель-Сервіс"
товару здійснювалося силами та за
рахунок ПП "Фірма "Вольта", що
підтверджується долученими до
матеріалів справи договором позички
автомобіля №3 від 07.11.2011 та подорожніми
листами службового легкового
автомобіля (том 2 а.с. 66-68).

Судом встановлено, що розрахунки між
позивачем та його контрагентом ТОВ
"Кременчук-Автодизель-Сервіс" за
придбані товари проведено в повному
обсязі у безготівковій формі, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи банківськими виписками (том 1
а.с. 139, 144).

Необхідною умовою для включення до
податкового кредиту сум ПДВ, є
наявність ділової мети у діях платника
податку, а саме, продажу придбаного
товару не нижче ціни придбання, тобто
здійснення господарської діяльності,
яка направлена на реальне отримання
платником податків економічної вигоди
від здійснених ним господарських
операцій.

Як свідчать наявні у матеріалах справи
видаткові, податкові накладні та
довіреності на отримання ТМЦ,
автозапчастини придбавалися позивачем
у ТОВ "Кременчук-Автодизель-Сервіс" з
метою використання у своїй
господарській діяльності шляхом їх
подальшої реалізації на користь
суб'єкта господарської діяльності - ТОВ
"Науково-виробниче підприємство
"Глобинський свинокомплекс" (том 1 а.с.
202-207).

Судовим розглядом встановлено, що у
червні 2012 року позивач мав
взаємовідносини з ФО-П ОСОБА_3 щодо
придбання у останньої
транспортно-експедиторських послуг.

Так, в рамках виконання умов укладеного
між ПП "Фірма "Вольта" (клієнт) та ФО-П
ОСОБА_3 (експедитор) договору
транспортного експедирування №ЕТ 01-12
від 20.06.2012 (том 1 а.с. 82-83), позивачем у
червні 2012 року здійснено придбання у
ФО-П ОСОБА_3
транспортно-експедиторських послуг на
загальну суму 69410,00 грн, в тому числі ПДВ
- 11568,32 грн.

В результаті здійснення придбання
вказаних транспортно-експедиторських
послуг ПП "Фірма "Вольта" віднесено до
складу податкового кредиту червня 2012
року суму ПДВ у загальному розмірі 11568,32
грн (том 1 а.с. 183-185).

На підтвердження реальності
здійснення вказаних господарських
операцій до матеріалів справи долучено
належним чином завірені копії: заявки
на транспортування, рахунків-фактур,
податкових накладних, актів
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
та товарно-транспортних накладних (том
1 а.с. 84-102, том 2 а.с. 2).

Розрахунок з ФО-П ОСОБА_3 за надані на
користь позивача
транспортно-експедиторські послуги
проведено останнім в повному обсязі у
безготівковій формі, що
підтверджується банківськими
виписками (том 1 а.с. 104-107, 109).

Стосовно обґрунтування вартості
наданих транспортно-експедиторських
послуг, суд вважає за необхідне
зазначити слідуюче.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
передбачено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (стаття 628
Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень статті 632
Цивільного кодексу України ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін. У випадках,
встановлених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування. Зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом. Зміна ціни в
договорі після його виконання не
допускається.

Судом встановлено, що додатковою
угодою №1 від 21.06.2012 до договору
транспортного експедирування №ЕТ- 01-12
від 20.06.2012 внесено зміни до пункту 4.2
договору та зазначено, що вартість
послуг складає 17,00 грн, в тому числі ПДВ,
за 1 км пробігу (том 2 а.с. 74). Додатковою
угодою №2 від 28.06.2012 внесено зміни до
пункту 4.2 договору: "Договірна ціна
послуги згідно маршруту: Біла
Церква-Чернігів-Біла Церква складає
5610,00 грн, в т.ч. ПДВ; Кременчук
-Павлоград-Дніпропетровськ складає -
6000,00 грн, в т.ч. ПДВ (том 2 а.с. 75).

Жодних доказів того, що вказана у
додатковій угоді вартість
транспортно-експедиторських послуг є
завищеною, не відповідає рівню
ринкових чи звичайних цін,
Кременчуцькою ОДПІ в ході розгляду
справи суду не надано.

В ході розгляду справи судом
з'ясовувалося питання щодо мети
укладення ПП "Фірма "Вольта" договору
транспортного експедирування №ЕТ 01-12
від 20.06.2012 з ФО-П ОСОБА_3

Як пояснив представник позивача, в
червні 2012 року ПП "Фірма "Вольта"
придбавалося борошно пшеничне 2
ґатунку у ТОВ "Красноградська
мельниця", ТОВ "ВТФ Млинок" та КП
"Білоцерківхлібпродукт", яке у
подальшому на виконання умов договору
№19/08 від 19.08.2009 реалізовувалося
позивачем на користь суб'єкта
господарської діяльності ТОВ "Еквітас".
У зв'язку з відсутністю у ПП "Фірма
"Вольта" достатньої кількості власного
автотранспорту та у зв'язку із
закупівлею у ТОВ "Красноградська
мельниця" ТОВ "ВТФ Млинок" та КП
"Білоцерківхлібпродукт" значного
обсягу ТМЦ, ПП "Фірма "Вольта" було
укладено договір транспортного
експедирування №ЕТ 01-12 від 20.06.2012 з ФО-П
ОСОБА_3

На підтвердження своїх пояснень
представником ПП "Фірма "Вольта" до
матеріалів справи долучені договори
поставки від 04.01.2012 №5 та №6, укладені
позивачем з ТОВ "Красноградська
мельниця", договір купівлі-продажу №282
від 03.05.2012, з урахуванням додаткової
угоди до нього, укладений з КП
"Білоцерківхлібпродукт", договір №19/08
від 19.08.2009, укладений між ПП "Фірма
"Вольта" та ТОВ "Еквітас",
рахунки-фактури, товарно-транспортні
накладні, податкові та видаткові
накладні (том 2 а.с. 3-63).

В обґрунтування висновку про
нереальність спірних господарських
операцій з придбання у ТОВ
"Кременчук-Автодизель-Сервіс"
автозапчастин у листопаді 2011 року,
березні 2012 року та у ФО-П ОСОБА_3
транспортно-експедиторських послуг у
червні 2012 року відповідач посилається
на висновки акту Кременчуцької ОДПІ ГУ
Міндоходів у Полтавській області від
24.01.2013 №541/22.5-09/24393027 "Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ
"Кременчук-Автодизель-Сервіс" (код 24393027)
з питань дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ "Пульсар-Плюс" (код 36615599), ТОВ
"Реальтранс групн" (код 37903438) за період з
01.01.2012 по 30.09.2012", згідно яких перевіркою
не підтверджено взаємовідносини ТОВ
"Кременчук-Автодизель-Сервіс" з ПП
"Фірма "Вольта" за листопад 2011 року та
березень 2012 року (том 1 а.с. 36-41), та акту
ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська від 12.11.2013
№982/173/НОМЕР_1 "Про результати
позапланової невиїзної документальної
перевірки ФО-П ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1)
щодо документального не підтвердження
реальності господарських відносин із
ТОВ "Альянс-ІСТ" (код 38113730) та повноти
відображення в обліку питання податку
на додану вартість за період з 01.06.2012 по
31.08.2012", згідно яких за результатами
перевірки ФО-П ОСОБА_3 не підтверджено
реальність здійснення господарських
відносин з ТОВ "Альянс-ІСТ" та
покупцями, їх вид, обсяг, якість та
розрахунки, а саме, встановлено
відсутність об'єктів оподаткування та
неможливість реального здійснення ФО-П
ОСОБА_3 операцій по ланцюгу придбання
та по ланцюгу реалізації (а.с. 42-62).

Суд зазначає, що сам по собі акт
перевірки, в тому числі його висновки, є
суб'єктивним судженням перевіряючих. В
ході розгляду справи відповідачем не
надано суду доказів прийняття за
висновками актів Кременчуцької ОДПІ ГУ
Міндоходів у Полтавській області від
24.01.2013 №541/22.5-09/24393027 та ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська від 12.11.2013
№982/173/НОМЕР_1 податкових
повідомлень-рішень, в тому числі щодо
нарахування ТОВ
"Кременчук-Автодизель-Сервіс", ФО-П
ОСОБА_3 сум податків за наслідками
здійснення господарських операцій з
позивачем у справі.

Відповідно до частини 2 статті 61
Конституції України юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер, а тому
позивач не повинен нести
відповідальність за господарську
діяльність своїх контрагентів - ТОВ
"Кременчук-Автодизель-Сервіс" та ФО-П
ОСОБА_3

Окрім цього, зі змісту ухвали
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 31.07.2014 у
справі №804/15574/13-а (том 1 а.с. 80-81) судом
встановлено, що ФО-П ОСОБА_3 зверталась
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними дій
податкового органу щодо коригування
показників податкової звітності з ПДВ
за період з 01.06.2012 по 31.08.2012 в
електронній базі даних "Деталізована
інформація по платнику ПДВ щодо
результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України" та
зобов'язання відновити в електронній
базі показники за вказаний період.
Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
10.12.2013 у справі №804/15574/13-а, залишеною без
змін ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 31.07.2014, позовні вимоги ФО-П ОСОБА_3
задоволені повністю.

Посилання перевіряючих у акті від
01.09.2014 №2109/16-03-22-03-08/23809365 на неправомірне
включення позивачем суми ПДВ у
загальному розмірі 12444,72 грн до складу
податкового кредиту відповідних
періодів по взаємовідносинах з ТОВ
"Кременчук-Автодизель-Сервіс", ФО-П
ОСОБА_3 у зв'язку з проведенням
співставлення та виявленням відхилень
між сумою податкового кредиту ПП "Фірма
"Вольта" та сумами податкових
зобов'язань ТОВ
"Кременчук-Автодизель-Сервіс", ФО-П
ОСОБА_3, судом відхиляються, оскільки
ставлячи право сумлінного платника
податків у залежність від того, яким
чином його контрагент звітується перед
відповідним органом державної
податкової служби по своїм
зобов'язанням з бюджетом, контролюючий
орган перекладає на платника податків
власні повноваження (взагалі
повноваження органу доходів і зборів)
щодо контролю за повнотою та
своєчасністю виконання обов'язку по
сплаті податків та зборів, що є
виключно компетенцією Міністерства
доходів і зборів України.

Податковий кодекс України не ставить в
залежність право платника податку
(покупця) на формування податкового
кредиту від податкового обліку (стану)
інших осіб і фактичної сплати
контрагентом податку до бюджету.
Питання податкового кредиту
поширюється тільки на окремо взятого
платника податків і не ставить цей факт
у залежність від розрахунку з бюджетом
третіх осіб. Отже, якщо контрагент не
виконав свого зобов'язання по
декларуванню та сплаті податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо цієї
особи.

Таким чином, дослідження наявних у
справі доказів в їх сукупності, дає
підстави для висновку про реальність
господарських взаємовідносин між ПП
"Фірма "Вольта" та його контрагентами -
ТОВ "Кременчук-Автодизель-Сервіс", ФО-П
ОСОБА_3 з придбання у останніх
автозапчастин та
транспортно-експедиторських послуг у
спірних періодах.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що ПП "Фірма "Вольта"
правомірно включено суму податку на
додану вартість в загальному розмірі
12444,72 грн до складу податкового кредиту
відповідних податкових періодів.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач в ході судового розгляду
справи правомірності прийнятого
податкового повідомлення-рішення від
16.09.2014 №/1756 в частині збільшення
грошового зобов'язання за платежем:
податок на додану вартість у
загальному розмірі 18667,08 грн, в тому
числі 12444,72 грн - основний платіж та 6222,36
грн - штрафна (фінансова) санкція не
довів, а відтак позовні вимоги ПП "Фірма
"Вольта" в цій частині є обґрунтованими
та підлягають задоволенню.

Досліджуючи взаємовідносини між ТОВ
"Аграрно-переробний комбінат" та ПП
"Фірма "Вольта" судом встановлено, що
останнім у жовтні 2011 року віднесено до
складу податкового кредиту суму ПДВ в
загальному розмірі 25388,00 грн за
наслідками оформлення господарської
операції з придбання у ТОВ
"Аграрно-переробний комбінат"
товарно-матеріальних цінностей -
борошна 1 ґатунку на загальну суму 152328,00
грн згідно договору купівлі-продажу
продукції №7 від 31.03.2010 (том 1 а.с. 110).

Відповідно до умов вказаного договору,
ТОВ "Аграрно-переробний комбінат"
(продавець) згідно заявок покупця та
існуючої номенклатури продукції
зобов'язується здійснити поставку
борошна пшеничного вищого, першого,
другого ґатунків, манки та висівок
(товар) і передати його у власність ПП
"Фірма "Вольта" (покупця), який
зобов'язується прийняти товар та
здійснити його оплату.

З метою доведення реальності
здійснення вказаної господарської
операції позивачем надано суду:
податкові накладні, видаткові
накладні, товарно-транспортні
накладні, журнали проводок, банківські
виписки, свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, наказ про прийом
на роботу водія, а також документи на
підтвердження подальшої реалізації
придбаного товару на користь ПАТ
"Новоград-Волинський хлібозавод", а
саме - видаткові, податкові та
товарно-транспортні накладні (том 1 а.с.
111-134, 193-201, том 2 а.с. 64-65).

Дослідивши надані позивачем документи,
суд дійшов до висновку, що вони не
підтверджують фактичне придбання ПП
"Фірма "Вольта" у жовтні 2011 року ТМЦ у
ТОВ "Аграрно-переробний комбінат" з
огляду на наступне.

Так, досліджуючи питання руху активів у
спірних правовідносинах, суд виходить
з того, що за змістом норм Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні",
Податкового кодексу України наявність
первинних документів є обов'язковою,
але не достатньою умовою для
формування податкового кредиту,
оскільки факт виконання зобов'язання
за правочином зумовлює складання й
інших документів, а тому, формальне
складення лише первинного документа не
є беззаперечним доказом реальності
конкретної господарської операції.

Податковий кредит з ПДВ може бути
сформований платником податків лише за
реально проведеною господарською
операцією, тобто за господарською
операцією, яка спричинила зміни у
структурі та стані активів і
зобов'язань суб'єкта господарювання, за
умови, що проведення господарської
операції підтверджується також і
іншими документами, складання яких
передбачено законодавством та є
загальноприйнятим за звичаями
ділового обороту.

З огляду на викладене, реальність
господарської операції з придбання
товарів має підтверджуватись також
документами про фізичне переміщення
придбаних товарів у просторі.

Відповідно до абзацу 27 пункту 1 Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні (затверджено
наказом Міністерства транспорту
України №363 від 14.10.1997, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за
№128/2568; далі за текстом - Правила №363)
товарно-транспортна накладна - єдиний
для всіх учасників транспортного
процесу юридичний документ, що
призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Підпунктом 11.1 пункту 11 Правил №363
визначено, що товарно-транспортні
накладні та дорожні листи вантажного
автомобіля є основними документами на
перевезення вантажів.

Згідно з підпунктами 11.5, 11.7 пункту 11
Правил №363 товарно-транспортну
накладну на перевезення вантажів
автомобільним транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Замовник
(вантажовідправник) засвідчує всі
екземпляри товарно-транспортної
накладної підписом і при необхідності
печаткою (штампом); перший екземпляр
товарно-транспортної накладної
залишається у замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
перевізнику.

Таким чином, у позивача, як отримувача
товарів, обов'язково має залишатись
один примірник товарно-транспортної
накладної.

Відповідно до абзацу 2 підпункту 11.1
пункту 11 Правил №363, залежно від виду
вантажу та його специфічних
властивостей до основних документів
додаються інші (ветеринарні, санітарні
та якісні - сертифікати, свідоцтва,
довідки, паспорти тощо), що
визначається правилами перевезень
зазначених вантажів.

За приписами підпункту 11.4 пункту 11
Правил №363 оформлення перевезень
вантажів товарно-транспортними
накладними здійснюється незалежно від
умов оплати за роботу автомобіля.

Відповідно до підпункту 11.5. вказаного
нормативного акту товарно-транспортну
накладну на перевезення вантажів
автомобільним транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Замовник
(вантажовідправник) засвідчує всі
екземпляри товарно-транспортної
накладної підписом і при необхідності
печаткою (штампом).

Відповідно до підпункту 11.7. перший
екземпляр товарно-транспортної
накладної залишається у Замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
Перевізнику.

В товарно-транспортних накладних
вказується дата, марка та номер
автомобіля, номер подорожнього листа,
назва автопідприємства, ПІБ водія, вид
перевезень, назва "Замовника",
"Вантажовідправника",
"Вантажоодержувача", адреси пункту
навантаження та пункту розвантаження.

Як пояснив представник позивача в ході
судового розгляду справи,
транспортування придбаних у ТОВ
"Аграрно-переробний комбінат" товарів
здійснювалося силами та за рахунок ПП
"Фірма "Вольта". При цьому, у зв'язку з
відсутністю у позивача складських
приміщень для відвантаження та
зберігання товарно-матеріальних
цінностей, останні транспортувалися
від продавця позивача відразу на
користь його покупця - ПАТ
"Новоград-Волинський хлібозавод".

На підтвердження фізичного
переміщення товарів позивачем до
матеріалів справи надано
товарно-транспортні накладні,
оформлені між ТОВ "Аграрно-переробний
комбінат" та ПП "Фірма "Вольта", а також
ТТН, оформлені в свою чергу між ПП
"Фірма "Вольта" та ПАТ
"Новоград-Волинський хлібозавод" (том 1
а.с. 112, 121, 129, 194, 197, 200).

Судом встановлено, що в складених між
ТОВ "Аграрно-переробний комбінат" та ПП
"Фірма "Вольта" товарно-транспортних
накладних №612 від 14.10.2011, №619 від 19.10.2011
та №630 від 27.10.2011 (том 1 а.с. 112, 121, 129)
відсутні чіткі дані, щодо пунктів
навантаження та розвантаження
товарно-матеріальних цінностей, а саме,
в пункті навантаження вказано "с.
Шевченкове, Броварський район", а у
пункті розвантаження - "м. Кременчук".

Посилання представника позивача на те,
що вказана в товарно-транспортних
накладних адреса пункту навантаження
являється юридичною адресою продавця
товарів судом відхиляється, оскільки
зі змісту договору купівлі-продажу №7
від 31.03.2010, укладеного між ПП "Фірма
"Вольта" та ТОВ "Аграрно-переробний
комбінат", видаткових накладних від
14.10.2011, 19.10.2011, 27.20.2011 слідує, що адресою
місцезнаходження останнього є: вул.
Пестеля, 15, м. Київ, а не с. Шевченкове
Броварського району.

Крім того, представник позивача
пояснив, що придбані ПП "Фірма "Вольта"
ТМЦ транспортувалися від його продавця
відразу на користь покупця
підприємства - ПАТ "Новоград-Волинський
хлібозавод", тобто без доставки та
розвантаження за адресою ПП "Фірма
"Вольта". Водночас, у
товарно-транспортних накладних у
пункті розвантаження вказано "м.
Кременчук", що суперечить поясненням
представника ПП "Фірма "Вольта".

Надані до матеріалів справи
товарно-транспортні накладні БЗС№522/24
від 14.10.2011, БЗС№522/26 від 18.10.2011 та
БЗС№522/28 від 27.10.2011 (том 1 а.с. 194, 197, 200),
оформлені між позивачем та ПАТ
"Новоград-Волинський хлібозавод", також
не містять чітких даних, щодо пунктів
навантаження та розвантаження
товарно-матеріальних цінностей.

При цьому, в товарно-транспортній
накладній БЗС№522/24 від 14.10.2011 пунктами
навантаження та розвантаження ТМЦ
вказані відповідно "с. Бобринець" - "м.
Новоград-Волинський", а у ТТН БЗС№522/26
від 18.10.2011 та БЗС№522/28 від 27.10.2011 у пункті
навантаження вказано "с. Бобрик", а у
пункті розвантаження - "м.
Новоград-Волинський".

З огляду на викладене, з долучених
представником ПП "Фірма "Вольта"
товарно-транспортних накладних суд
позбавлений можливості встановити
пункти навантаження та розвантаження
товарів з метою підтвердження
фізичного переміщення товару від
продавця до покупця.

Суд також вважає за доцільне звернути
увагу на суперечності у датах
первинних документів. Так, відповідно
до видаткової накладної №РН-0000619 від
19.10.2011 та товарно-транспортної
накладної №619, придбання та
транспортування ТМЦ від продавця ТОВ
"Аграрно-переробний комбінат" до ПП
"Фірма "Вольта" здійснювалося 19.10.2011, в
свою чергу транспортування товарів від
позивача до його покупця ПАТ
"Новоград-Волинський хлібозавод"
згідно видаткової накладної №ВО-00934
від 18.10.2014 та ТТН БЗС№522/26 відбувалося
раніше - 18.10.2011, тобто товар реалізовано
ще до його придбання (том 1 а.с.120-121, 196-197).

З огляду на наведене, суд, керуючись
внутрішнім переконанням, яке
ґрунтується на оцінці в сукупності
всіх доказів у справі, на встановлених
судом обставинах, доходить висновку, що
позивачем не доведена реальність
здійснення господарської операції з
придбання у ТОВ "Аграрно-переробний
комбінат" товарно-матеріальних
цінностей, а відтак неправомірність
включення ПП "Фірма "Вольта" у спірному
періоді (жовтень 2011 року) до складу
податкового кредиту суми ПДВ у
загальному розмірі 25388,00 грн.

За висновком суду, Кременчуцькою ОДПІ
на підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3
статті 54, пункту 123.1 статті 123
Податкового кодексу України
правомірно застосовано до позивача
податковим повідомленням-рішенням від
16.09.2014 №/1756 штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 50 відсотків суми
нарахованого податкового зобов'язання
з ПДВ в частині зобов'язання в сумі 25388,00
грн, а саме, на суму 12694,00 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що податкове
повідомлення-рішення від 16.09.2014
№/1756 в частині збільшення
позивачу грошового зобов'язання з ПДВ в
розмірі 38082,00 грн (25388,00 грн - основний
платіж, 12694,00 грн - штрафна санкція)
прийняте Кременчуцькою ОДПІ на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що встановлені законами
України, з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано
та обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення, а відтак позовні
вимоги ПП "Фірма "Вольта" про визнання
його протиправним та скасування в цій
частині задоволенню не підлягають.

Згідно з положеннями статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені витрати з Державного
бюджету України; якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону
України "Про судовий збір" визначено, що
за подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру встановлюється ставка
судового збору в розмірі 2 відсотка
розміру майнових вимог, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної плати
станом на 01.01.2014 року становить 1218,00 грн.

Отже ставка судового збору за подання
позовної заяви майнового характеру в
даному випадку складає 1827,00 грн.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про
судовий збір" передбачено, що під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Згідно платіжного доручення від 02.10.2014
№301 позивачем при зверненні до суду
сплачено 10% розміру ставки судового
збору, а саме - 182,70 грн.

З огляду на часткове задоволення
позовних вимог, з ПП "Фірма "Вольта" до
Державного бюджету України підлягає
стягненню судовий збір в розмірі 418,38
грн.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області від 16 вересня 2014 року №/1756
в частині визначення Приватному
підприємству "Фірма "Вольта" грошового
зобов'язання за платежем - податок на
додану вартість в розмірі 18667,08 грн, в
тому числі 12444,72 грн - основний платіж та
6222,36 грн - штрафна (фінансова) санкція.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства
"Фірма "Вольта" (ідентифікаційний код
23809365) до Державного бюджету України
(реквізити для сплати судового збору:
отримувач коштів - УДКСУ у м. Полтаві
Полтавської області, 22030001; код за
ЄДРПОУ - 38019510; банк отримувача - ГУДКСУ у
Полтавській області; код банку - 831019;
розрахунковий рахунок - 4002;
призначення платежу - судовий збір, за
позовом ______/ПІБ чи назва установи,
організації позивача/, Полтавський
окружний адміністративний суд, ) судовий збір в сумі 418
(чотириста вісімнадцять) гривень 38
(тридцять вісім) копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 17
листопада 2014 року.

Суддя
О.В. Гіглава