Справа № 2а-2589/12/1370
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
Справа №
876/10336/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Шавеля Р.М.,

суддів
Костіва М.В. та Савицької Н.В.,

з участю секретаря судового засідання -
Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від прокуратури -
Ольшанська Н.М.;

від позивача -
Пирч Р.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «МЖК-Стрий» на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 21.06.2013р. в
адміністративній справі за позовом
Стрийського міжрайонного прокурора
Львівської обл. в інтересах держави в
особі Стрийської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
обл. до Товариства з обмеженою
відповідальністю «МЖК-Стрий» про
примусове стягнення податкового боргу
з банківських рахунків та за рахунок
готівки,-

В С Т А Н О В И Л А:

22.03.2013р. прокурор м.Стрия звернувся в
інтересах держави в особі Державної
податкової інспекції у Стрийському
районі Львівської обл. до суду з
позовом, в якому, із врахуванням
поданої під час розгляду справи заяви
про зменшення позовних вимог, просив
стягнути з відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю /ТзОВ/
«МЖК-Стрий» податковий боргу у розмірі
71026 грн. 24 коп. (а.с.6-7, 105).

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 21.06.2013р.
заявлений позов задоволено; стягнуто з
ТзОВ «МЖК-Стрий» в дохід місцевого
бюджету м.Стрий кошти в сумі 71026 грн. 24
коп. (орендна плата за земельні ділянки)
(а.с.163-164).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, постанову суду оскаржив
відповідач ТзОВ «МЖК-Стрий», який
покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову суду та
залишити позовну заяву без розгляду
(а.с.166-168).

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим,
що розглядуваний позов поданий без
дотримання строків звернення до суду,
передбачених ст.99 КАС України; також
прокурор повторно не забезпечив явку
представника в судові засідання, а тому
в суду були наявні правові підстави для
залишення позовної заяви без розгляду
з цих мотивів.

У зв'язку із ліквідацією прокуратури
м.Стрия Львівської обл. та утворенням
Стрийської міжрайонної прокуратури
Львівської обл., а також реорганізацією
ДПІ у Стрийському районі Львівської
обл. в Стрийську об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у Львівській
обл., судом апеляційної інстанції в
порядку ст.55 КАС України допущено
заміну прокуратури та позивача їхніми
правонаступниками - відповідно
Стрийською міжрайонною прокуратурою
Львівської обл. (яку очолює Стрийський
міжрайонний прокурор) та Стрийською
об'єднаною державною податковою
інспекцією /ОДПІ/ Головного управління
Міндоходів у Львівській обл. (а.с.197-199).

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
заперечення представників прокуратури
та позивача, перевіривши матеріали
справи та апеляційну скаргу в межах
наведених у ній доводів, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Статтею 67 Конституції України
передбачено обов'язок сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Розглядувані відносини по
стягненню податкового боргу на час
виникнення спірних правовідносин
регулювалися приписами Податкового
кодексу /ПК/ України, відповідно до
пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 якого податковим
боргом є сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Органами стягнення є виключно органи
державної податкової служби, які
уповноважені здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу в межах їх повноважень, а також
державні виконавці в межах своїх
повноважень. Стягнення податкового
боргу за виконавчими написами
нотаріусів не дозволяється (п.41.5 ст.41 ПК
України).

Право податкових органів на звернення
до суду з позовом щодо стягнення коштів
платника податків, який має податковий
борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини
передбачене пп.20.1.18 п.20.1 ст.20 ПК України.

Відповідно до п.95.3 ст.95 ПК України
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Згідно з п.38.1 ст.38 ПК України виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Також відповідно до пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК
України плата за землю - це
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

Як встановлено судом першої
інстанції, за відповідачем ТзОВ
«МЖК-Стрий» значиться за березень 2009
року - березень 2012 року податковий борг
з орендної плати за землю з юридичних
осіб у розмірі 71026 грн. 24 коп.

Вказана заборгованість
стверджується Розрахунками
податкового боргу (а.с.9-10, 104),
податковими деклараціями орендної
плати за земельні ділянки державної і
комунальної власності за березень 2009
року - березень 2012 року (а.с.28-45), даними
облікової картки платника податків
(а.с.102, 128), а також договорами оренди
землі від 10.04.2008р. (земельна ділянка в
м.Стрий по вул.Б.Хмельницького, 64 площею
0,0764 га) та від 06.05.2009р. (земельна ділянка
в м.Стрий по вул.Добрівлянській, 75в
площею 0,6005 га) (а.с.110-112).

У зв'язку з несплатою суми
податкового боргу та на виконання ст.6
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (діючого на цей час) позивачем
були скеровані перша податкова вимога
№ 1/166/345 від 06.10.2008р. на суму 8608 грн. 93 коп.
та друга податкова вимога № 2/248/469 від
10.11.2008р. на суму 29710 грн. 45 коп. (а.с.200-203).

Докази оскарження вищезазначених
податкових вимог суду апеляційної
інстанції не представлено, також
сторонами не надано документів про
сплату спірного податкового боргу.

З урахуванням наведеного, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про наявність у відповідача
податкового боргу, доказів погашення
якого останнім не представлено, не було
здобуто таких судом під час розгляду
справи по суті, через що заявлений
позов підлягає задоволенню.

В частині доводів апеляційної
скарги колегія суддів враховує, що
жодних доказів розірвання у
встановленому порядку договорів
оренди земельних ділянок, укладених
між відповідачем та Стрийською міської
радою, апелянтом не представлено.

Разом з тим, відповідачем подані
до позивача податкові декларації з
плати за землю, в яких останнім
здійснено нарахування орендної плати
за землю за спірні періоди.

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України
податкова декларація, розрахунок -
документ, що подається платником
податків контролюючому органу у
строки, встановлені законом на
підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків-фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п.57.1 ст.57 ПК України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Не підлягає оскарженню податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків (п.56.11 ст.56 ПК
України).

Оцінюючи в сукупності
вищевказані обставини, приймаючи до
уваги самостійне декларування
позивачем грошових зобов'язань по
орендній платі за землю, колегія суддів
не вбачає правових підстав для
звільнення позивача від обов'язку
сплати орендної плати за землю.

За таких умов доводи відповідача
про неправомірність нарахування
орендної плати слід вважати
безпідставними та необґрунтованими.

Також враховуючи пріоритетність
застосування ПК України перед нормами
інших галузей права у регулюванні
податкових правовідносин,
недотримання норм земельного
законодавства щодо укладення,
розірвання чи продовження договору
оренди землі не може бути перешкодою
для вирішення питання про стягнення
плати за землю за умови фактичного
користування земельною ділянкою.

Податкові органи наділені
повноваженнями контролювати
дотримання платниками податків норм
податкового та окремих норм
господарського законодавства у
випадках, прямо передбачених законом.
Функції контролю за дотриманням норм
земельного законодавства до
повноважень податкових органів не
належать.

Стосовно строків звернення до
суду з вимогами про стягнення
податкового боргу колегія суддів
враховує, що загальний строк звернення
до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
визначено ч.2 ст.99 КАС України (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), такий становив
один рік.

Відповідно до вимог пп.15.2.1. п.15.2 ст.15
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин) у
разі коли податкове зобов'язання було
нараховане податковим органом до
закінчення строку давності,
визначеного у пункті 15.1 цієї статті,
податковий борг, що виник у зв'язку з
відмовою у самостійному погашенні
податкового зобов'язання, може бути
стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів від дня узгодження
податкового зобов'язання. Якщо платіж
стягується за рішенням суду, строки
стягнення встановлюються до повного
погашення такого платежу або до
визнання боргу безнадійним.

При вирішенні конкуренції між
положеннями ч.2 ст.99 КАС України і
нормами ст.15 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» слід
враховувати приписи ч.3 ст.99 КАС України
(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин).

Остання передбачає, що для захисту
прав, свобод та інтересів особи цим
Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Виходячи з наведеної норми КАС України,
строки звернення з адміністративним
позовом та порядок їх обчислення
можуть встановлюватися також іншими
законами, в тому числі Законом України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

Таким чином, у розглядуваному випадку
строк звернення податкового органу із
позовом про стягнення з платника
податків суми податкового боргу
визначається на підставі норм ст.15
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» і становить 1095 днів.

Приписами п.3.7 Прикінцевих
положень Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» було
внесено зміни до ст.99 КАС України, які
набули чинності з 30.07.2010р. Згідно із
зазначеними змінами загальний строк
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи, визначений ч.2 ст.99 КАС України,
зменшено з одного року до шести
місяців.

Таким чином, із моменту набрання
чинності змінами до КАС України,
внесеними Законом України «Про
судоустрій і статус суддів», до 01.01.2011р.
строки для звернення податкового
органу з вимогами про стягнення
податкового боргу з платників податків
складали шість місяців з дня
виникнення права на стягнення
податкового боргу.

01.01.2011р. набрав чинності ПК
України (пункт 1 розділу XIX «Прикінцеві
положення» зазначеного Кодексу).

Відповідно до п.102.1 ст.102 ПК України
контролюючий орган, крім випадків,
визначених п.102.2 цієї статті, має право
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань платника податків у
випадках, визначених цим Кодексом, не
пізніше закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

Згідно з п.102.4 ст.102 ПК України у разі,
якщо грошове зобов'язання нараховане
контролюючим органом до закінчення
строку давності, визначеного у п.102.1
цієї статті, податковий борг, що виник у
зв'язку з відмовою у самостійному
погашенні такого грошового
зобов'язання, може бути стягнутий
протягом наступних 1095 календарних днів
з дня виникнення податкового боргу.
Якщо платіж стягується за рішенням
суду, строки стягнення встановлюються
до повного погашення такого платежу
або визначення боргу безнадійним.

Отже, наведена законодавча норма
встановлює строк примусового
стягнення податкового боргу - це 1095
днів з дня виникнення податкового
боргу.

Окрім цього, строк тривалістю 1095 днів
для звернення контролюючого органу з
вимогою, пов'язаною зі стягненням
податкового боргу, поширюється лише на
податковий борг, який виник починаючи з
01.01.2011р.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене,
колегія суддів приходить до
переконливого висновку про те, що
позивач в межах установлених строків
звернувся до суду із позовом про
стягнення податкового боргу.

Окрім цього, повторна неявка
представника прокуратури, яка
здійснювала представництво інтересів
держави та в силу приписів ст.ст.60, 61 КАС
України мала статус органу, яким
законом надано право захищати інтереси
держави, не може слугувати підставою
для залишення позовної заяви без
розгляду, оскільки п.4 ч.1 ст.155 КАС
України вказує на повторну неявку до
суду лише позивача (останнім по справі
є податковий орган).

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає
заявлений позов підставним та
обгрунтованим, а тому такий підлягає до
задоволення з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«МЖК-Стрий» на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
21.06.2013р. в адміністративній справі №
2а-2589/12/1370 залишити без задоволення, а
вказану постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька