Справа № 818/3334/14
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

818/3334/14

Копія

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 р. Справа №818/3334/14

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М.

за участю секретаря судового засідання - Шевченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська фірма "Усе для дому" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" та Сумською міською радою укладено договори:

- договір оренди земельної ділянки № 29 від 05.03.1996 р., яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. 9-го Травня, 13, площею 1700 кв.м. та терміном дії до 05.03.2046 р.

Виконуючи умови договору, ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" систематично сплачує орендну плату, визначену договорами оренди земельних ділянок.

До того ж питання щодо встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності вирішується за згодою сторін договору оренди земельної ділянки із закріпленням розміру орендної плати в такому договорі.

Згідно з умовами зазначених договорів (з урахуванням внесених змін до договору № 29 від 05.03.1996 р.) орендна плата на рік становить 1% та 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно.

ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" було подано декларацію з орендної плати за землю від 17.06.2014 р., згідно з якою орендна плата за земельні ділянки на місяць становила 1516,87 грн та 8696,12 грн відповідно.

Таким чином, позивач сплачує орендну плату за користування земельними ділянками у визначеному договором розмірі.

Крім того, статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Отже, підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України щодо мінімального розміру орендної плати за землю в розмірі не менше трикратного розміру земельного податку не розповсюджується на договори, що були укладені до дати набрання чинності такого закону.

Відповідно, в силу вимог статті 58 Конституції України норма підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового Кодексу України не застосовується до спірних орендних правовідносин.

Відповідач позов не визнав, зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та прийняте відповідно до норм чинного законодавства. Також зазначив, що справляння плати за землю є сферою регулювання податкового законодавства, і сплата обов’язкових платежів, до яких віднесено і плату за землю, не може залежати від умов договору. Просив у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи й оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" та Сумською міською радою укладено договори (а.с.9-10,11-12):

- договір оренди земельної ділянки від 05.03.1996 р., яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. 9-го Травня, 13, площею 1700 кв.м. та терміном дії до 05.03.2046 р.

17.06.2014 р. ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" було подано декларацію з плати за землю, згідно з якою орендна плата за земельні ділянки на місяць становила 1516,87 грн та 8696,12 грн відповідно (а.с.13-16).

Суд вважає, що дане податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим та підлягає скасуванню з огляду на таке.

Суб'єктами права власності на землю відповідно до пункту "б" статті 80 Земельного кодексу України (далі – ЗК) є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, – на землі комунальної власності.

Відповідно до частин першої та другої статті 83 ЗК землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності, а також земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу (пункт "в" статті 12 ЗК).

Згідно зі статтею 2 Закону України від 3 липня 1992 року2535-XII "Про плату за землю" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин, далі – Закон № 2535-XIІ) використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

Граничний розмір орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, встановлено Законом України "Про оренду землі" від 6 жовтня 1998 року161-XIV, та є обов’язковим при укладанні відповідних договорів.

Відповідно до частини першої статті 21 цього ж Закону орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Підставою для нарахування земельного податку відповідно до статті 13 Закону № 2535-XIІ є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, – договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Водночас пунктом 13 Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 р. N 220, передбачено перегляд розміру орендної плати, зокрема, у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, у тому числі внаслідок інфляції.

Відповідно до статті 9 Податкового кодексу України до загальнодержавних податків і зборів належить, зокрема, плата за землю. Згідно з розділом XIII Податкового кодексу України плата за землю сплачується у вигляді земельного податку та орендної плати.

Законом України "Про оренду землі" та Законом України "Про плату за землю" законодавець передбачив внесення змін до умов договору щодо розміру орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

При цьому статтею 654 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Разом з тим слід зауважити, що контролюючий орган відповідно до Податкового кодексу України наділений повноваженнями зі здійснення адміністрування податків, зборів, платежів; контролю своєчасності подання платниками податків передбаченої законом звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів, платежів; забезпечення ведення обліку податків, зборів, платежів, проте ініціативою вносити зміни до договорів оренди землі згідно з приписами статей 12, 80, 83 ЗК, статей 21, 30 Закону України "Про оренду землі" наділена одна зі сторін цих договорів, якою у даному випадку є міська рада – орган місцевого самоврядування, через яку відповідною територіальною громадою реалізовано право власності на передані в оренду земельні ділянки, що знаходяться в комунальній власності.

Договір оренди землі є цивільно-правовим, а отже, йому притаманні такі ознаки, як свобода договору, обов’язковість його виконання сторонами тощо. Суб’єкт владних повноважень, який не є учасником договору, не може здійснювати владні управлінські функції шляхом втручання у відносини сторін договору, але має право контролювати належність виконання договору та відповідність його умов чинному законодавству України, зокрема стежити, щоб такі умови не суперечили інтересам суспільства. Якщо ж договір пов’язаний зі сплатою податків і, на думку суб’єкта владних повноважень, спрямований на ухилення від їх сплати, останній, за допомогою адміністративних заходів, уповноважений відновити публічний порядок.

Таким чином, суд дійшов висновку, що хоча зміна розміру земельного податку є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договору оренди землі його учасниками, зазначене не тягне автоматичну зміну умов договору щодо розміру орендної палати, а відтак і відповідного донарахування податковим органом суми податкового зобов’язання з орендної плати із застосуванням штрафних санкцій за податковими повідомленнями-рішеннями.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що за наведених обставин та правових норм позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумська фірма "Усе для дому" до Державна податкова інспекція у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення – задовольнити.

Стягнути з державного бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська фірма "Усе для дому" 182,70 грн. в рахунок повернення судових витрат.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Л.М. Опімах

З оригіналом згідно

Суддя Л.М. Опімах

Повний текст постанови складено 12 грудня 2014 року.