Справа № 2а/0543/405/2012 (543/5115/2012)
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

03 грудня 2014 року м. Київ
К/800/51972/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Смоковича М.І.,Чумаченко
Т.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до управління
Пенсійного фонду України в місті
Селидове Донецької області про
перерахунок пенсії, за касаційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в місті Селидове Донецької
області (далі - УПФ) на постанову
Селидівського міського суду Донецької
області від 7 грудня 2012 року і ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 січня 2013
року, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з позовом, у якому просила
визнати незаконним рішення УПФ щодо
перерахунку її пенсії за нормами
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) та
зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплату її пенсії у
зв'язку з витратою годувальника у
відповідності до вимог Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (далі - Закон №
1058-IV) в розмірі 50% пенсії за віком
померлого годувальника - ОСОБА_5,
починаючи з 01.11.2012.

В обґрунтування позовних вимог
посилалася на те, що у листопаді 2012 року
УПФ, порушуючи вимоги Закону № 1058-ІV,
протиправно здійснило їй перерахунок
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
за нормами Закону № 1788-ХІІ у розмірі 30 %
пенсії за віком померлого
годувальника. Вважає, що вказаними
діями УПФ порушило вимоги чинного
законодавства, її законні права та
інтереси.

Постановою Селидівського міського
суду Донецької області від 7 грудня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 січня 2013
року, позов задоволено. Визнано
незаконними дії УПФ щодо перерахунку
пенсії ОСОБА_4 у зв'язку з втратою
годувальника з 01.11.2012. Зобов'язано УПФ
провести ОСОБА_4 перерахунок пенсії у
зв'язку з втратою годувальника,
починаючи з 01.11.2012 відповідно до вимог
Закону № 1058-IV у розмірі 50% пенсії за
віком з урахуванням раніше проведених
виплат.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від з квітня 2014 року
касаційну скаргу УПФ на рішення судів
попередніх інстанцій задоволено.
Постанову Селидівського міського суду
Донецької області від 7 грудня 2012 року і
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 січня 2013
року скасовано. Ухвалено нову
постанову про відмову у задоволенні
позову.

Постановою Верховного Суду України від
16 вересня 2014 року заяву ОСОБА_4
про перегляд судового рішення з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, задоволено.
Постанову Вищого адміністративного
суду України від 3 квітня 2014 року
скасовано, справу направлено на новий
касаційний розгляд.

У касаційній скарзі УПФ, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить Вищий
адміністративний суд України
скасувати судові рішення та ухвалити
нове судове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи, викладені у
касаційній скарзі, правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і правової оцінки обставин у справі у
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України), колегія суддів приходить
до висновку про відмову в задоволенні
касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 з 14.03.2005
перебуває на обліку в УПФ та отримує
пенсію по втраті годувальника
відповідно до Закону № 1058-IV з
розрахунку 50 % від пенсії її померлого
годувальника.

У жовтні 2012 року на виконання рішення
Селидівського міського суду Донецької
області від 17.10.2011 позивачу проведено
перерахунок пенсії з урахуванням вимог
статті 7 Закону України «Про підвищення
престижності шахтарської праці», а
саме - доплати як члену сім'ї шахтаря,
який помер від професійного
захворювання.

Однак, виконуючи рішення суду УПФ
здійснило перерахунок пенсії за
нормами Закону № 1788-ХІІ з розрахунку 30 %
від середнього заробітку померлого
годувальника, в результаті чого розмір
пенсії позивача було зменшено.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
апеляційний суд, виходив з того, що
призначення і виплата пенсії у зв'язку
з втратою годувальника, який помер
внаслідок професійного захворювання,
його дружині має здійснюватись
відповідно до вимог Закону № 1058.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України також
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, виходячи з
наступного.

Статтею 9 Закону № 1058-IV встановлено
види пенсійних виплат і соціальних
послуг, зокрема в частині першій
зазначено, що відповідно до цього
Закону за рахунок коштів ПФУ в
солідарній системі призначаються такі
пенсійні виплати: пенсія за віком;
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Розділом V вказаного Закону визначено
умови призначення пенсії у зв'язку з
втратою годувальника (стаття 36), розмір
такої пенсії (стаття 37), період, на який
вона призначається, зміна її розміру
(стаття 38), призначення однієї пенсії у
зв'язку з втратою годувальника на всіх
членів сім'ї, виділення частки пенсії
(стаття 39).

Так, зокрема, відповідно до частини
першої статті 37 цього Закону пенсія у
зв'язку з втратою годувальника на
одного непрацездатного члена сім'ї
призначається в розмірі 50 % пенсії за
віком померлого годувальника.

Разом із тим згідно частини восьмою
статті 36 Закону № 1058-IV пенсії у зв'язку
з втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, призначаються
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (в редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин; далі -
Закон № 1105-XIV). Відповідно до частини
четвертої статті 33 Закону № 1105-XIV
пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством. Тобто вказана норма
містить посилання на законодавство про
пенсійне забезпечення, оскільки, як
визначено абзацом сьомим частини
другої статті 5 Закону № 1058-IV, виключно
цим Законом визначаються умови набуття
права та порядок визначення розмірів
пенсійних виплат.

Абзацом першим пункту 16 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV, який прийнятий
пізніше Закону № 1788-XII, встановлено, що
до приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом закони
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

Згідно з абзацом другим пункту 16
Прикінцевих положень Закону № 1058-IV
положення Закону № 1788-XII
застосовуються в частині визначення
права на пенсію за віком на пільгових
умовах і за вислугу років. Цим абзацом
було доповнено вказаний пункт згідно
із Законом № 3108-IV.

Таким чином, враховуючи, що Закон №
1058-IV, який прийнятий останнім у часі та,
як зазначено у його преамбулі,
розроблений відповідно до Конституції
України та Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів ПФУ, що
формуються за рахунок страхових
внесків роботодавців, бюджетних та
інших джерел, передбачених цим Законом,
а також регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом, а
також те, що він чітко визначає, в якій
частині застосовується Закон № 1788-XII,
пріоритетному застосуванню до
відносин, пов'язаних з призначенням і
виплатою пенсій у зв'язку з втратою
годувальника, підлягає Закон № 1058-IV.

Право на призначення пенсії у зв'язку з
втратою годувальника закріплено,
зокрема, абзацом другим частини першої
статті 36 Закону № 1058-IV, відповідно до
якого батьки і чоловік (дружина)
померлого, які не були на його
утриманні, мають право на пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, якщо
втратили джерело засобів до існування.

За таких обставин суди попередніх
інстанцій прийшли до правильного
висновку про визнання незаконними дій
УПФ щодо перерахунку пенсії позивача
за нормами Закону № 1788-ХІІ та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
відповідно до вимог Закону № 1058-IV у
розмірі 50 % пенсії за віком, а відтак про
наявність підстав для задоволення
позову.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд,-

ухвалив:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в місті
Селидове Донецької області залишити
без задоволення, а постанову
Селидівського міського суду Донецької
області від 7 грудня 2012 року і ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 січня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді