Справа № 810/5323/14
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/5323/14 Головуючий у
1-й інстанції: Леонтович А.М.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря
- Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в міста Києві апеляційні
скарги Прокуратури Київської області
на постанову Київського окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Васильківської
міжрайонної прокуратури Київської
області, Прокуратури Київської області
про визнання неправомірними дій,
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2014 року адміністративний позов
задоволено частково.

Прокуратура Київської області, не
погоджуючись із зазначеною постановою,
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить суд
скасувати постанову та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимоги у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як свідчать обставини справи, 09 квітня
2014 року позивач звернувся до
Васильківського міжрайонного
прокурора із скаргою про порушення
посадовими особами Васильківської
міської ради Київської області порядку
проведення конкурсу щодо передачі в
оренду нежилого приміщення за адресою:
АДРЕСА_1.

Позивач 16 травня 2014 року отримав
відповідь від 08 травня 2014 року щодо
відсутності підстав для
прокурорського реагування за фактами,
викладеними у скарзі від 04 квітня 2014
року.

ОСОБА_2 28 травня 2014 року повторно
звернувся до Васильківської
міжрайонної прокуратури Київської
області із скаргою у якій просив
повторно та належним чином провести
прокурорську перевірку викладеним у
скаргах від 09 квітня 2014 року та 28 травня
2014 року.

17 червня 2014 року Васильківською
міжрайонною прокуратурою Київської
області за результатами повторної
перевірки листом повідомлено, що
доводи, викладені у скаргах, не знайшли
свого підтвердження, а підстави для
вжиття заходів прокурорського
реагування - відсутні.

Позивач не погоджуючись з висновками,
викладеними у відповідях на скарги, 25
червня 2014 року звернувся із скаргою до
Генеральної прокуратури України в якій
наголосив на тому, що Васильківська
міжрайонна прокуратура Київської
області при розгляді звернень ОСОБА_2
не провела належної перевірки
викладеним у скаргах фактам, надані
формальні і поверхневі відповіді, що
свідчить про можливі порушення Закону
при здійсненні перевірки.

02 липня 2014 року листом від №19-р
Генеральна прокуратура Україна
направила до Прокуратури Київської
області звернення ОСОБА_2 для
організації перевірки та прийняття
рішення відповідно до вимог чинного
законодавства.

В свою чергу, прокуратура Київської
області 09 липня 2014 року надіслала
звернення ОСОБА_2 за належністю до
Васильківської міжрайонної
прокуратури Київської області.

11 серпня 2014 року Васильківська
міжрайонна прокуратура Київської
області втретє розглянула скаргу
позивача щодо можливого порушення
посадовими особами Васильківської
міської ради порядку проведення
конкурсу по передачі в оренду нежилого
приміщення у Військовому містечку
АДРЕСА_1.

Позивач стверджує, що Прокуратура
Київської області неправомірно та
безпідставно перенаправила скаргу
позивача від 25 червня 2014 року до
Васильківської міжрайонної
прокуратури, а останній здійснив
перевірку не з'ясувавши обставини та не
витребувавши усі необхідні документи,
що мають значення для прийняття
обґрунтованого рішення.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції виходив з того, що
у ході розгляду справи встановлено
порушення Прокуратурою Київської
області порядку розгляду звернення
громадянина ОСОБА_2 і позивачем не
доведено не правомірність дій збоку
Васильківської міжрайонної
прокуратури Київської області при
здійсненні перевірки та надання
відповідей на звернення

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Згідно статті 1 Закону України «Про
звернення громадян», передбачено право
громадян України звернутися до органів
державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Згідно приписів статті 15 Закону
України «Про звернення громадян»,
органи державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, до повноважень яких належить
розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду
заяв (клопотань) в обов'язковому
порядку дається тим органом, який
отримав ці заяви і до компетенції якого
входить вирішення порушених у заявах
(клопотаннях) питань, за підписом
керівника або особи, яка виконує його
обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні
вимог, викладених у заяві (клопотанні),
доводиться до відома громадянина в
письмовій формі з посиланням на Закон і
викладенням мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Окрім того, статтею 123 Конституції
України закріплено, що організація і
порядок діяльності органів
прокуратури України визначаються
законом.

Згідно статті 4 Закону України «Про
прокуратуру», діяльність органів
прокуратури спрямована на всемірне
утвердження верховенства закону,
зміцнення правопорядку і має своїм
завданням захист від неправомірних
посягань, у тому числі щодо
гарантованих Конституцією, іншими
законами України та міжнародними
правовими актами
соціально-економічних, політичних,
особистих прав і свобод людини та
громадянина.

За змістом пункту 1 частини першої
статті 6 Закону України «Про
прокуратуру», органи прокуратури
становлять єдину централізовану
систему, яку очолює Генеральний
прокурор України, з підпорядкуванням
нижчестоящих прокурорів вищестоящим.

Перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

Відповідно до статті 12 Закону України
«Про прокуратуру», прокурор розглядає
заяви і скарги про порушення прав
громадян та юридичних осіб, крім скарг,
розгляд яких віднесено до компетенції
суду.

Також, прокурор здійснює нагляд за
додержанням вимог законодавства щодо
порядку розгляду скарг всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями та посадовими особами.

Прийняте прокурором рішення може бути
оскаржено вищестоящому прокурору або
до суду.

Порядок розгляду і вирішення звернень
громадян, а також прийому громадян,
службових та інших осіб у Генеральній
прокуратурі України, прокуратурах
Автономної Республіки Крим, областей,
міст Києва і Севастополя,
спеціалізованих прокуратурах (на
правах обласних), міських, районних,
міжрайонних і прирівняних до них
прокуратурах встановлено Інструкцією
про порядок розгляду і вирішення
звернень та особистого прийому в
органах прокуратури України,
затвердженою Наказом Генерального
прокурора України від 21 червня 2011 року
№ 9гн (Інструкція).

Пунктом 3.2 Інструкції встановлено, що
за кожним зверненням в прокуратурах
усіх рівнів може бути виконана одна з
таких дій: прийнято до розгляду;
передано на вирішення до
підпорядкованої прокуратури;
направлено до іншого відомства;
приєднано до скарги, що раніше
надійшла, або до матеріалів
кримінальної справи.

Відповідно до пункту 3.3 Інструкції,
звернення громадян, службових та інших
осіб у 5-денний строк направляються за
належністю з одночасним повідомленням
про це заявників оперативними
працівниками управління розгляду
звернень та прийому громадян
Генеральної прокуратури України,
галузевих відділів обласних і
прирівняних до них прокуратур,
міськими, районними, міжрайонними
прокурорами та їх заступниками.

Підстави для перенаправлення звернень
громадян до підпорядкованих
прокуратур визначені, зокрема, пунктом
2.4 Інструкції, відповідно до абзацу
першого якої, перевірки за заявами та
скаргами фізичних і юридичних осіб,
зверненнями та запитами депутатів усіх
рівнів, крім заяв та повідомлень про
кримінальні правопорушення,
проводяться лише у разі їх
попереднього розгляду компетентними
органами виконавчої влади, державного
нагляду (контролю), органами місцевого
самоврядування, посадовими чи
службовими особами відповідного рівня
або неприйняття ними рішень з цих
питань у встановлені строки.

У разі неприйняття органами державного
нагляду (контролю) рішень з цих питань у
встановлені строки, організація
розгляду звернень забезпечується
відповідними галузевими підрозділами,
міськими, районними, міжрайонними та
прирівняними до них прокурорами з
обов'язковим наданням оцінки
законності діяльності уповноважених
органів

Пунктом 3.11 Інструкції передбачено, що
звернення громадян та юридичних осіб,
які надійшли до Генеральної
прокуратури України вперше і за ними не
приймалися рішення прокурорами
обласного рівня (первинні звернення),
передаються до управління розгляду
звернень та прийому громадян для
розгляду і надсилання до
підпорядкованих прокуратур
(відповідних відомств) для вирішення.
Оперативними працівниками зазначеного
управління повертаються письмові
звернення, оформлені без додержання
вимог ст. 5 Закону України «Про
звернення громадян», заявникові з
відповідним роз`ясненням.

Водночас, пунктом 4.4 Інструкції
встановлено, що направлення звернень
прокурорам, що не мають повноважень на
їх розгляд або які раніше приймали
рішення з оскаржуваних питань, а також
прокурорам, дії яких оскаржуються,
забороняється.

Не допускається прийняття рішень по
зверненнях за висновками
підпорядкованих прокурорів, чиї дії
оскаржуються.

Відповідно до пункту 4.8 Інструкції,
прокурори при виконанні доручення
прокуратури вищого рівня до інформації
про виконання додають перевірочні
матеріали, копії документів
прокурорського реагування, наглядові
провадження, а за необхідності - справи.

Рішення в таких випадках приймаються
тільки тією прокуратурою, що дала
доручення.

Таким чином, звернення осіб, що
надійшли до прокуратури вперше,
розглядаються прокурорами
міжрайонних, районних в містах
прокуратур та переглядаються за
відповідними скаргами міськими,
районними прокуратурами,
прокуратурами міст Києва та
Севастополя, а також Генеральною
прокуратурою України.

Також, Законом встановлено, що орган,
який прийняв рішення з питань,
викладених у заяві чи скарзі, або дії
якого у процесі розгляду звернень
оскаржуються, не може повторно
розглядати скарги на такі рішення чи
дії.

Дані положення кореспондуються з
приписи Закону України «Про звернення
громадян», зокрема, положення статтей 7
та 8, у силу яких забороняється
направляти скарги громадян для
розгляду тим органам або посадовим
особам, дії чи рішення яких
оскаржуються. Не розглядаються
повторні звернення одним і тим же
органом від одного і того ж громадянина
з одного і того ж питання, якщо перше
вирішено по суті, а також ті звернення,
терміни розгляду яких передбачено
статтею 17 цього Закону, та звернення
осіб, визнаних судом недієздатними.

Відповідно до пункту 3.4 Інструкції,
передбачено, що у разі припинення в
прокуратурі розгляду звернення
відповідно до статті 8 Закону України
«Про звернення громадян» воно за
належністю направляється прокурору
вищого рівня з необхідними для
вирішення матеріалами та
повідомленням про це автора.

Отже, надходження до органу
прокуратури повторного звернення
громадянина на рішення чи дії має
наслідком перенаправлення такого
звернення до прокуратури вищого рівня.

Згідно пункту 4.4 Інструкції
встановлено, що направлення звернень
прокурорам, що не мають повноважень на
їх розгляд або які раніше приймали
рішення з оскаржуваних питань, а також
прокурорам, дії яких оскаржуються,
забороняється.

Пунктом 4.2 Інструкції передбачено, що у
Генеральній прокуратурі України
звернення на рішення прокурорів
областей перевіряються, як правило, із
вивченням цивільних, господарських,
адміністративних справ і справ про
адміністративні правопорушення,
матеріалів прокурорських перевірок.

Відтак, обласні прокуратури, отримавши
звернення, що надійшли з Генеральної
прокуратури України зобов'язані
ретельно перевірити вказані обставини,
у тому числі шляхом витребовування
матеріалів прокурорських перевірок.

Згідно частини першої статті 12 Закону
України «Про прокуратуру», прокурор
розглядає заяви і скарги про порушення
прав громадян та юридичних осіб, а отже
обов'язок з розгляду таких заяв і скарг
покладається на усіх прокурорів,
незалежно від їх місця у системі
органів прокуратури.

Підсумовуючи наведене судова колегія
приходить до переконання, що
прокуратурою Київської області
безпідставно не вчинено дії щодо
організації перевірки за зверненням
ОСОБА_2 та неправомірно направлено
звернення останнього до
Васильківської міжрайонної
прокуратури.

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим. Згідно до
частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права, при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Прокуратури
Київської області - залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 23
вересня 2014 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя
Троян Н.М.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.