Справа № 754/13024/14-а
Суддя: Таран Н. Г.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/620/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.12.2014 року Деснянський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.

при секретарі судового засідання -
Чернишовій А.М.,

розглянувши адміністративний позов
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва,
про визнання дій та бездіяльності
незаконними та неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

04.08.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
Деснянського районного суду м. Києва з
позовом, в якому просить: визнати
незаконними дії Відповідача щодо
застосування ним під час
нарахування/перерахунку пенсій
Позивача положень Бюджетних законів, а
також підзаконних нормативно-правових
актів, якими у порушення встановлених
Конституцією і Законами України вимог
і норм, визначено розміри додаткової
пенсії для осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
значно менші, ніж передбачені статтями
50, 54 Закону № 796 для відповідної
категорії громадян; визнати
бездіяльність Відповідача щодо
нарахування, перерахунку та виплати
ним Позивачу недоотриманих сум
додаткової пенсій, передбачених
статтями 49, 50, 54 Закону № 796,
протиправною; зобов'язати Відповідача
зробити нарахування, перерахунок та
виплату державної пенсії Позивача
відповідно, на підставі, у порядку та
розмірах, встановлених Законом
України, а саме у розмірі не нижчому 8
(восьми) мінімальних пенсій за віком, за
період, починаючи з 01 січня 2005 року і до
моменту винесення рішення, де розмірі
пенсії за віком визначається у розмірі
прожиткового мінімуму для осі, які
втратили працездатність,
встановленого законом, одночасно
враховуючи вимоги статті 67 Закону № 796,
за якими розміри пенсії збільшуються у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність без урахування
приписів Бюджетних законів, а також
підзаконних нормативно-правових актів
Кабінету Міністрів України, якими
визначено розміри пенсій осіб,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи, відмінні від законодавчо
встановлених, ще й бік зменшення;
зобов'язати Відповідача зробити
нарахування, перерахунок та виплату
додаткової пенсії Позивача відповідно,
на підставі, у порядку та розмірах,
встановлених Законом № 796 у
редакції діючих Законами № 230/96, № 231, та
пов'язаними із ним Законами, а саме у
розмірі 75 процентів мінімальної пенсії
за віком, за період, починаючи з 01 січня
2005 року і до моменту винесення рішення
у цій справі, де розмір пенсії за віком
визначається у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, встановленого законом,
одночасно враховуючи вимоги статті 67
Закону № 796, за якими розміри пенсій
збільшуються у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність без
урахування приписів Бюджетних законів,
а також підзаконних
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, якими визначено
розміри пенсій для осіб, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
відмінні від законодавчо встановлених,
у бік зменшення; зобов'язати
Відповідача перераховувати у
подальшому Позивачу, визначений
статтею 50, 54Закону № 796 розмір
додаткової пенсії, у зв'язку зі
збільшенням розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
відповідної групи осіб, починаючи з дня
встановлення нового розміру, а також
вчасно виплачувати належну йому
додаткову пенсію.

Свої вимоги мотивує тим, що є інвалідом
ІІ групи із числа учасників ліквідації
наслідків на Чорнобильській АЕС.
Причинний зв'язок між захворюванням та
встановленням групи інвалідності і
наслідками Чорнобильської катастрофи
підтверджено рішенням
медико-соціальної експертної комісії.
Також позивача віднесено до 1 категорії
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, а тому він
має право на призначення щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком та право на призначення
державної пенсії у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком.

В судове засідання позивач не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, в
позовній заяві просив розглядати
справу за відсутності позивача та його
представника, зазначив, що позовні
вимоги підтримує в повному обсязі та
просить суд їх задовольнити.

Від Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва
до суду надійшли письмові заперечення
з проханням відмовити у задоволенні
позову в повному обсязі, посилаючись на
їх безпідставність та
необґрунтованість.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 03.12.2014 року адміністративний
позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва, про визнання дій та
бездіяльності незаконними та
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, в частині вимог за період з
01.01.2005 року по 04.02.2014 року залишено без
розгляду.

Дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, оцінивши зібрані по справі
докази виходячи зі свого внутрішнього
переконання, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи. В
зв'язку із захворюванням, пов'язаним
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС,
позивача, відповідно до положень
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
визнано інвалідом II групи з 06.03.2000 року
довічно, що підтверджується довідкою
МСЕК № 505742 (а.с.16).

Положеннями статті 14 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" позивача
віднесено до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи (а.с.15).

На звернення представника позивача до
відповідача - Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва з приводу порушення прав
позивача, було надано відповідь, в якій
зазначено, що нарахування та виплата
пенсій здійснюється відповідно та на
підставі чинного законодавства, а тому
підстав для перерахунку та проведення
доплат відповідач не вбачає.

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва та отримує
пенсію.

Позивач звернувся до відповідача з
заявою про перерахунок пенсії у
розмірах, встановлених ст. 50, ст. 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва,
позивачу було надано інформацію про
розмір основної та додаткової пенсії,
обчисленої відповідно до ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

У відповідності до ст. 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Як визначено ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам,
віднесеним до категорії 2, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 30
процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», розмір
державної пенсії для інвалідів 2 групи,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком.

На виконання вимог пункту 3 Прикінцевих
положень Закону України «Про
державний бюджет України на 2012 рік»
Кабінет Міністрів України прийняв
постанову «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» №1210 від 23 листопада 2011
року, що набрала чинності з 01 січня 2012
року. Даною постановою затверджено
порядок обчислення пенсії особам, які
постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС.

Як викладено в абз. 8 п. 4 мотивувальної
частини Рішення Конституційного Суду
України № 3 - рп/2012 від 25.01.2012,
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до п. 5 ч.1 ст. 4 Бюджетного
кодексу України. Отже, суди загальної
юрисдикції України під час вирішення
справ щодо соціального захисту прав
громадян повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Однак, з 01 січня 2014 року, Закон України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» в редакції від 16 січня 2014 року, не
містив жодної норми, яка б обмежувала у
2014 році пряме застосування Закону
України «Про соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, з 01 січня 2014 року
застосуванню підлягали норми статей 50,
51, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не постанови Кабінету
Міністрів України.

Разом з цим, Законом України №1622-VII від
31.07.2014, що набрав чинності 03.08.2014,
Прикінцеві положення Закону України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» доповнено пунктом 6-7, яким зокрема
установлено, що норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявних фінансових ресурсів бюджетів
усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Як визначено ст. 58 Конституції України,
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва з 17.08.1998
року та отримував пенсію по
інвалідності у розмірах фактичних
збитків відповідно до Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до власноручно написаної
позивачем заяви про
призначення/перерахунок пенсії (а.с. 47)
та листа Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва
(а.с.45) вбачається, що ОСОБА_1 з 18.02.2013
року отримує пенсію за віком
розраховану на підставі Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", в
розмірі 2127,84 грн., з яких розмір
додаткової пенсії як інваліду другої
групи, яка настала внаслідок
чорнобильської катастрофи становить
227,76 грн., у зв'язку з чим в частині
зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплату державної
пенсії у розмірі не нижчому 8 (восьми)
мінімальних пенсій за віком за період з
04.02.2014 року і до моменту винесення
рішення у справі згідно ст. 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи "
слід відмовити.

Як визначено ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам,
віднесеним до категорії 1, інвалідам 2
групи призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком.

З огляду на наведене, права позивача
підлягають захисту шляхом зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 з урахуванням
проведених виплат: додаткову пенсію у
розмірі 75 процентів мінімальної пенсії
за віком за період з 04.02.2014 року по 03.08.2014
року відповідно до ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Як визначено ст. 67 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», розмір пенсій
збільшується у разі збільшення
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Повноваження адміністративного суду
при вирішенні справи встановлені ст. 162
КАС України, відповідно до п. 1 ч. 2 якої у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення.

При цьому не можуть бути задоволені
вимоги позивача щодо зобов'язання
відповідача перераховувати в
подальшому визначені ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
розмір пенсії, у зв'язку зі збільшенням
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом для відповідної
групи осіб, починаючи з дня
встановлення нового розміру, а також
вчасно виплачувати належну йому
додаткову пенсію, оскільки відповідно
до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, а тому суд не може
здійснювати захист прав та законних
інтересів позивача на майбутнє,
оскільки немає можливості встановити,
чи будуть вони порушені в майбутньому.

Керуючись ст. ст. 11, 159-163, 183-2, 244-2 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва, про визнання дій та
бездіяльності незаконними та
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва щодо
нарахування та виплати ОСОБА_1
додаткової пенсій у розмірі меншому,
ніж передбачено Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва здійснити
перерахунок щомісячної додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю
ОСОБА_1 у розмірі не нижче 75 %
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст. 50 Закону України Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
дотриманням правових позицій ч.3 ст. 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» і з урахуванням ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 04.02.2014 року по 03.08.2014 року
за виключенням проведених виплат.

В іншій частині в задоволенні позову
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена протягом
десяти днів з дня отримання її копії до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Деснянський районний суд міста Києва.

Суддя

Н.Г. Таран