Справа № 2а434/11
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року

Справа № 70548/12/9104 Львівський
апеляційний адміністративний суд в
складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного
районного суду м. Львова від 19 травня 2011
року про залишення без розгляду
позовної заяви ОСОБА_1 до Залізничного
відділу соціального захисту
управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради про
зобов'язання нарахувати і виплатити
щомісячну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 07.12.2010 року звернулася в суд з
адміністративним позовом до
Залізничного відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради, в
якому просила зобов'язати нарахувати і
виплатити щомісячну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 01.01.2007 року
по 10.04.2009 року.

Ухвалою Залізничного районного суду м.
Львова від 19 травня 2011 року позовну
заяву щодо вимог про зобов'язання
нарахувати і виплатити щомісячну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 01.01.2007 року по 08.01.2009 року
включно залишено без розгляду.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила його
в апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просить рішення суду першої
інстанції скасувати. Вимоги за
апеляційною скаргою обґрунтовує тим,
що судом першої інстанції були
недостатньо досліджені докази та
обставини справи, рішення постановлено
з порушенням норм процесуального
права. Зазначає, що оскаржувана ухвала
була постановлена з порушенням ч.1, 2, 4
ст.99 КАС України (в редакції на момент
звернення в суд з першим позовом)
відповідно до яких адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Колегія суддів, у відповідності до ст.197
КАС України, вважає за можливе
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
ухвалу суду першої інстанції - без змін
з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи позивач
звернулася з даним позовом до суду
07.12.2011 року, тобто не в межах
встановленого ст.99 КАС України
шестимісячного строку і просить
відновити пропущений строк звернення
до адміністративного суду за захистом
своїх прав, свобод та інтересів.
Причиною пропуску строку визначила той
факт, що 09.07.2009 року позивач вже
зверталась до суду з аналогічним
позовом та ухвалою Залізничного
районного суду м. Львова від 13.04.2010 року
їй було відмовлено у відкритті
провадження. 15.06.2010 року позивач вдруге
зверталась до суду з аналогічним
позовом та ухвалою Залізничного
районного суду м. Львова від 05.10.2010 року
також було відмовлено у відкритті
провадження.

Залишаючи без розгляду позовну заяву
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем не наведено поважних підстав
пропуску строку звернення до суду за
період з 01.01.2007 року по 08.01.2009 року
включно.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
вважаючи, що він відповідає нормам
процесуального права та фактичним
обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно ч.1, 2 ст.99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Доводи апелянтки на те, що вона
зверталась до суду двічі з аналогічним
позовом -09.07.2009 року та 15.06.2010 року не
заслуговують на увагу так, як ці
обставини були враховані судом і
позивачці поновлено строки звернення
до суду за період з 09.01.2009 року до 10.04.2009
року ( досягнення дитиною 3-ох річного
віку ).

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що підстави для поновлення
строку звернення до суду за період з
01.01.2007 року по 08.01.2009 року включно
позивачем не наведені, а тому такий не
підлягає поновленню, відповідно
позовну заяву в цій частині залишено
без розгляду правомірно.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне і обґрунтоване рішення
з дотриманням норм процесуального
права, а доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і така
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 199 п.1, 200, 205 ч.1
п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу Залізничного
районного суду м. Львова від 19 травня 2011
року у справі №2а-434/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
Д.М. Старунський

Судді
В.М. Багрій

А.І. Рибачук