Справа № 814/4952/13-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа №
814/4952/13-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Зіньковський О. А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка
В.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м Одесі апеляційну
скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Арбузинської районної державної
адміністрації Миколаївської області
на постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2013
року по справі за адміністративним
позовом Управління праці та
соціального захисту населення
Арбузинської районної державної
адміністрації Миколаївської області
до Управління Пенсійного фонду України
в Арбузинському районі Миколаївської
області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

03.12.2013 р. Управління соціального
захисту населення Арбузинської РДА
звернулось до Миколаївського
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до УПФУ в
Арбузинському районі Миколаївської
області та просив скасувати рішення №3
від 26.07.2013р. про застосування
фінансових санкцій за подання до
відповідача недостовірних відомостей,
що використовуються в системі
персоніфікованого обліку в розмірі 340
грн. та акт №10 від 25.07.2013р.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2013
року у задоволенні адміністративного
позову Управління соціального захисту
населення Арбузинської РДА відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду 1-ї інстанції,
представник Управління СЗН
Арбузинської РДА 10.02.2014р. подав
апеляційну скаргу, в якій зазначив, що
судом, при винесенні оскаржуваної
постанови порушено норми
матеріального і процесуального права
та просив скасувати постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 26.12.2013 року
і прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
та/або неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, сповіщених
належним чином про дату, час і місце
судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, та
перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
будь яких законних підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

26.07.2013р. в.о начальника УПФУ в
Арбузинському районі Миколаївської
області Ткаченко Т.ГІ., на підставі п.5
ч.9 ст.106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-ІУ, за результатами
позапланової перевірки прийнято
Рішення №3 від 26.07.2013р. про застосування
до Управління СЗН Арбузинської РДА
фінансових санкцій за подання до
органів ПФУ недостовірних відомостей,
що використовуються в системі
персоніфікованого обліку в розмірі 340
грн. Дане рішення було прийнято за
результатами повторної перевірки
позивача, що відображено у Акті №10 від
25.07.2013 року.

Не погоджуючись з вказаними вище діями
та рішенням пенсійного органу, позивач
спочатку оскаржив їх в
адміністративному порядку, а потім до
суду.

Вирішуючи справу по суті, суд першої
інстанції виходив з того, що
страхувальник зобов'язаний подавати
звітність територіальним органам
Пенсійного фонду у строки, в порядку та
за формою встановленими Пенсійним
фондом.

Судова колегія погоджується з такими
висновками суду першої інстанції і
вважає їх обгрунтованими, виходячи з
наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно до преамбули Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», цей Закон
визначає принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

Відповідно до абз.6 п.7 розділу VIII
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" №2464-ІУ
від 08.07.10р., на період до повного
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та штрафних
санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 01.01.2011р., в тому
числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 01.01.2011р. не настав, та
відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим законом.

Так, у відповідності до п.4 ч.2 ст.17
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», страхувальник
зобов'язаний подавати звітність
територіальним органам Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою
встановленими Пенсійним фондом.

А згідно з п.1 п.1.3 «Порядку формування
та подання органами Пенсійного фонду
України відомостей про застраховану
особу, що використовуються в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування» (затв.
постановою Правління ПФУ від 10.06.04р.
№7-6, зареєстрованого МЮ України 10.08.04р.
за №1000/9599), страхувальник один раз на
рік до 1 квітня поточного року згідно із
затверджена графіком подає до
територіального органу ПФУ за місцем
реєстрації комплект документів
первинної звітності до системи
персоніфікованого обліку відомостей
про застрахованих осіб за попередній
рік.

Відомості про застраховану особу
подаються страхувальником до органу
Пенсійного фонду за місцезнаходженням
страхувальника.

Тому, відповідно до п.5 ч.9 ст.106 Закону за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою або
подання недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбачені законодавством,
до територіальних органів Пенсійного
фонду накладається штраф у розмірі 10%
суми страхових внесків, які були
сплачені або підлягали сплаті за
відповідний звітний період, за кожний
повний або неповний місяць затримки
подання відомостей, звітності, але не
менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доход громадян, а в разі
повторного протягом року такого
порушення - у розмірі 20% зазначених сум
та не менше 20 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Судом апеляційної інстанції з
матеріалів справи встановлено, що
позивачем подано до відповідача
недостовірні відомості, що
використовуються у системі
персоніфікованого обліку за 2004-2005р.р.,
що було зафіксовано в акті
позапланової перевірки №10 від 25.07.2013р.
А в подальшому, саме внаслідок цього
відповідачем, на підставі вимог п.5 ч.9
ст.106 Закону №2464-ІУ, цілком правомірно
було ухвалено рішення №3 від 26.07.13р. про
застосування до позивача фінансових
санкцій, які до цього часу є чинними та
підлягаючими сплаті до бюджету.

Що ж стосується інших позовних вимог
щодо оскарження самого акту №10 від
25.07.2013р., то, на думку судової колегії,
суд 1-ї інстанції, також цілком
правильно відмовив в їх задоволенні,
оскільки відповідно до положень ст.17
КАС України, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема (серед
інших) на спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень, дій чи
бездіяльності. Акти ж перевірок не є
рішенням суб'єкта владних повноважень
і не можуть бути предметом оскарження
(розгляду) в адміністративному суді,
оскільки являються суб'єктивними
судженнями перевіряючих посадових
осіб контролюючого органу.

До того ж, ще слід зазначити, що згідно
із приписами ст.ст.11,71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд, у
відповідності до ст.86 цього ж Кодексу,
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що судом першої інстанції при
розгляді даної справи не було порушено
норми матеріального і процесуального
права, а наведені в апеляційній скарзі
доводи не відповідають обставинам
справи та ґрунтуються на невірному
тлумаченні норм діючого у цій сфері
законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України,
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Отже, оскільки судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, суд апеляційної
інстанції, відповідно до ст.200 КАС
України, залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову окружного
суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Арбузинської районної державної
адміністрації Миколаївської області -
залишити без задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко