Справа № 761/22276/14-а
Суддя: Маліновська В. М.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/526/2014
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді:
Маліновської В.М.,

при секретарі
Лазоришинець К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Києві
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до УДАІ ГУ МВС України в м.Києві,
інспектора ДПС ВДАІ обслуговування
Святошинського району м.Києва
Омельченка Олександра Анатолійовича
про скасування постанови про
адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2014 року через канцелярію суду
до Шевченківського районного суду м.
Києва надійшов адміністративний позов
ОСОБА_1 (Позивач) до УДАІ ГУ МВС України
в м.Києві (Відповідач-1), інспектора ДПС
ВДАІ обслуговування Святошинського
району м.Києва Омельченка Олександра
Анатолійовича (Відповідач-2) про
скасування постанови серії ПС1 № 126280
про адміністративне правопорушення
від 18.07.2014р. в справі про
адміністративне правопорушення від
18.07.2014р.

В обґрунтування своїх позовних вимог,
Позивач зазначає, що 18.0.2014р. він рухався
по проспекту Перемоги у м. Києві,
проїжджаючи повз будинок під номером 119
по проспекту Перемоги у м. Києві, від
відчув, що його автомобіль втратив
можливість рухатися (заглох двигун),
побачив вивільнення невідомих йому
димів з під капоту автомобіля. Позивач
змушений був терміново зупинити
автомобіль, що він і зробив у повній
відповідності до вимог п.9.9 Правил
дорожнього руху, а саме здійснив
вимушену зупинку та увімкнув аварійну
світлову сигналізацію. Для виявлення
та усунення несправностей Позивач
спеціально перевдягнувся у робочий
одяг, який постійно тримає в
автомобілі. Під час огляду автомобіля
на предмет виявлення причини
несправностей повз Позивача проїхав
екіпаж ДАІ із номерним знаком НОМЕР_2,
проїхавши близько 30 метрів повз
Позивача, екіпаж зупинився. До Позивача
підійшов співробітників ДАІ, не
відрекомендувавшись і не надавши своїх
даних, вилучив у ОСОБА_1 оригінал
водійського посвідчення, технічний
паспорт та оригінал полісу страхування
цивільної відповідальності. На
запитання Позивача надати інформацію
про суть та підстави скоєння
правопорушення інспектор відповів
«переодягнись у чистий одяг і лише
потім говори зі мною». Через деякий час
інспектор повернувся вже з оформленим
протоколом про адміністративне
правопорушення та відповідною
постановою, та пояснив, що Позивач
нібито порушив п.15.4 ПДР, а саме здійснив
зупинку в другому ряді, в зоні дії знака
3.34 «Зупинка заборонена». Позивач
зазначив, що постанова в справі про
адміністративне правопорушення
винесена незаконно, з порушенням
положень КУпАП, при відсутності події
та складу правопорушення, при
відсутності доказів вчинення
правопорушення, зокрема, при винесенні
постанови інспектор не врахував
положення пунктів 9.9. «а» та 15.14 ПДР, де
передбачена можливість вимушеної
зупинки, що не є порушенням ПДР, жодних
доказів по справі, крім протоколу,
наприклад свідків, показань технічних
приладів чи технічних засобів, чи інших
доказів по справі, на момент розгляду
адміністративної справи не було, окрім
того, при винесенні оскаржуваної
постанови не брались до уваги
пояснення Позивача щодо причин зупинки
автомобіля тощо.

Зазначену постанову Позивач вважає
такою, що винесена незаконно, з
порушенням застосування норм діючого
законодавства України у зв'язку з чим,
просить: - визнати дії службової особи
ДПС ВДАІ обслуговування
Святошинського району м. Києві
прапорщика міліції Омельяненка
Олександра Анатолійовича з
притягнення Позивача до
адміністративної відповідальності
протиправними; - скасувати постанову в
справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 1262820 від
18.07.2014р. інспектора ДПС ВДАІ
обслуговування Святошинського району
м. Києві прапорщика міліції
Омельяненка Олександра Анатолійовича
про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 350 грн.

Інспектор ДПС групи ДПС відділу ДАІ з
обслуговування Святошинського району
ГУМВС України в м. Києві прапорщик
міліції Омельяненко О.А. надав суду
заперечення на адміністративний позов
(а.с.26-28), в яких зазначив, що Позивач
18.07.2014р., керуючи автомобілем Рено,
номерний знак НОМЕР_1 виконував функції
водія в був учасником дорожнього руху,
разом з тим, рухаючись по прос. Перемоги
119 в м. Києві, здійснив зупинку
транспортного засобу в другому ряду,
чим порушив п.15.4 правил дорожнього руху
України, та в зоні дії дорожнього знаку
3.34 дод1 (зупинка заборонена). За
невиконання вимог ПДР інспектор ДПС
склав протокол на водія про
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена КУпАП, і розглянувши
справу про адміністративне
правопорушення, виніс постанову про
притягнення водія до адміністративної
відповідальності у вигляді накладення
штрафу. Зазначив, що вимогами Правил
дорожнього руху України та
адміністративного законодавства,
згідно п.1.10 ПДР в роз'ясненні терміну
«Вимушена зупинка» вказано, що
навмисна зупинка в місці, де це
заборонено, також і з ввімкненою
аварійною світловою сигналізацією,
являється порушенням правил.
Відповідач-2 зазначив, що Позивач
виконував функції водія, а отже,
відповідно до ст. 14 Закону України «Про
дорожній рух» повинен був знати і
неухильно дотримуватись вимог цього
Закону, Правил дорожнього руху та інших
нормативних актів з питань безпеки
дорожнього руху. Також зазначив, що при
зупинці ТЗ, складанні протоколу,
розгляді справи про адміністративного
правопорушення, винесені постанови про
притягнення водія до адміністративної
відповідальності Інспектор діяв з
неухильним дотриманням законів та
підзаконних актів, таким чином підстав
для задоволення адміністративного
позову не має, а тому просив суд
відмовити в задоволенні
адміністративного позову повністю.

В судове засідання Позивач не з'явився,
подав до суду заяву, в якій просив
розглядати справу без його участі
(а.с.32).

Відповідачі у судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, про
причини неявки суд не повідомили.

На підставі ч.4 ст. 128 КАС України, у разі
не прибуття відповідача - суб'єкта
владних повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причини
неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Зважаючи на строки розгляду
адміністративних справ, суд вважає за
можливе розглянути справу на підставі
наявних доказів, без участі сторін.

Постанова про притягнення фізичних
осіб до адміністративної
відповідальності є правовим актом
індивідуальної дії (п.3 Постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України № 2 від 06.03.2008 року).

За ч.1 ст. 171-2 КАС України
адміністративна справа з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності вирішується
місцевими загальними судами як
адміністративними судами.

Виходячи з положень п.1 ч.1 ст.18, ч.2 ст.19
КАС України справа розглядається
місцевим загальним судам, як
адміністративним судам, зокрема за
місцем проживання позивача.

Вивчивши матеріали справи, встановивши
обставини справи та оцінивши
відповідні їм докази, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з огляду на
таке.

Як вбачається з Протоколу про
адміністративне правопорушення його
складено 18.07.2014р. о 14 год. 13 хв. в м. Києві,
на проспекті Перемоги 119, інспектором
ДПС ВДАІ з обслуговування
Святошинського району прапорщиком
міліції Омельяненко О.А. відносно
Позивача - ОСОБА_1.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1
18.07.2014р. о 14:09 в м. Києві на пр.. Перемоги
119, керував автомобілем Рено н.з. НОМЕР_1,
здійснив зупинку в другому ряді в зоні
дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим
порушив вимоги п.15.4., 8.4. «а» Правил
дорожнього руху, за що передбачена
відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП. (а.с.7).

У протоколі Позивач - ОСОБА_1 пояснив,
що «прапорщик екіпажу авто НОМЕР_2 не
розуміє поняття технічного стану
автомобіля, автомобіль стояв зі знаком
аварійного стану, но мої пояснення дав
відповідь, щоб я переодягнувся, потім
говорив», просив притягти інспектора
до відповідальності, зазначив, що з
правопорушенням не згоден, свідки
відсутні.

За вказаним Протоколом Інспектором ДПС
ВДАІ з обслуговування Святошинського
району м. Києва, прапорщик міліції
Омельяненко О.А. 18.07.2014р. в м. Києві на
проспекті Перемоги 119 винесено
постанову в справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 126280 за
скоєння Позивачем правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с.8).
Постанова отримана Позивачем 18.07.2014
року.

У Постанові Відповідач встановив, що
«ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, Херсонська обл..,
місце проживання: АДРЕСА_1, керуючи
транспортним засобом Рено Канго,
номерний знак НОМЕР_1, 18.07.2014р. о 14:09 в м.
Києві на пр. Перемоги 119, здійснив
зупинку в другому ряді в зоні дії знаку
3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив
вимоги п.15.4., 8.4. «в» Правил дорожнього
руху».

Докази, на підставі яких встановлено
наявність адміністративного
правопорушення з боку Позивача,
будь-яких даних, які б підтверджували
вину Позивача в скоєнні зазначеного
правопорушення, окрім протоколу про
адміністративне правопорушення від
18.07.2014р., з яким Позивач не погодився, що
було ним зазначено безпосередньо в
самому протоколі, на підставі яких було
винесено постанову про притягнення
Позивача до адміністративної
відповідальності, в постанові від
18.07.2014р. не зазначено.

Зазначена постанова перевірялась
судом на предмет дотримання суб'єктом
владних повноважень принципів
правомірної адміністративної
поведінки, а саме: чи прийнято рішення
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо.

Відповідно до вимог статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач по справі не з"явившись у
судові засідання, не надав суду доказів
в обґрунтування правомірності своїх
дій.

Як вбачається із дослідженої судом
постанови, Позивача притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП у зв'язку з
зупинкою останні в другому ряді
проспекта Перемоги в м. Києві в зоні дії
знаку 3.34 «Зупинка заборонена»,
всупереч вимогам п.15.4., 8.4. «в» ПДР
України.

Так, пунктом 15.4. Правил дорожнього руху,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10.10.2011р. № 1306
(далі - ПДР) встановлено, що транспортні
засоби не дозволяється ставити на
проїзній частині в два і більше ряди.
Велосипеди, мопеди і мотоцикли без
бокового причепа дозволяється ставити
на проїзній частині не більше ніж у два
ряди.

Разом з тим, Позивач пояснив, що він був
змушений зробити вимушену зупинку у
зв'язку з технічними несправностями
свого автомобіля, на підтвердження
чого надав довідку СТО «Автомастер»
ФОП ОСОБА_5 від 27.10.2014р., в якій
зазначено, що автомобіль Рено, номерний
знак НОМЕР_1 був прибуксирований на
станцію технічного обслуговування о
17:30, 18.07.2014р., причиною несправності руху
авто була поломка електронної педалі
акселератора (а.с.33).

Згідно п. 1.10. ПДР України вимушена
зупинка - припинення руху
транспортного засобу через його
технічну несправність чи небезпеку,
яка спричинена вантажем, який
перевозиться, станом учасника
дорожнього руху, появою перешкоди для
руху;

Пунктом 15.14. ПДР встановлено, що у разі
вимушеної зупинки в місці, де зупинку
заборонено, водій повинен вжити всіх
заходів, щоб прибрати транспортний
засіб, а за неможливості це зробити -
діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11
цих Правил, тобто повинна бути
ввімкнена світлова сигналізація та
слід установити знак аварійної зупинки
або миготливий червоний ліхтар на
відстані, що забезпечує безпеку
дорожнього руху, але не ближче 20 м до
транспортного засобу в населених
пунктах і 40 м поза ними, у разі: а)
скоєння дорожньо-транспортної пригоди;
б) вимушеної зупинки в місцях з
обмеженою оглядовістю дороги хоча б в
одному напрямку менше 100 м.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Відповідачем до суду не надано доказів
того, що в даному випадку виявлення
адміністративного правопорушення у
сфері забезпечення безпеки дорожнього
руху, було здійснено у відповідності до
вимог КУпАП, Закону України "Про
міліцію", Закону України "Про дорожній
рух", Інструкції з діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС України,
затвердженої наказом МВС 13 листопада
2006 року за № 1111.

До оскаржуваної постанови не було
додано жодних належних та допустимих
доказів, окрім протоколу про
адміністративне правопорушення, які б
підтверджували факт скоєння Позивачем
зазначеного правопорушення.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не
може бути підданий заходу впливу у
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом. При
цьому, провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законів.

В силу принципу презумпції
невинуватості, діючого в
адміністративному праві, всі сумніви у
винності особи, що притягується до
відповідальності, тлумачаться на її
користь. Недоведена вина прирівнюється
до доведеної невинуватості. Всі факти
встановлені судом у сукупності
викликають сумніви щодо факту самого
правопорушення та законності його
фіксації.

Рішення суб'єкта владних повноважень
повинно бути законним та обґрунтованим
і не може базуватися на припущеннях та
неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення
позивачем правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на думку
суду, є недоведеним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган
(посадова особа), що розглядає справу
про адміністративне правопорушення
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю.

В порушення вказаних вимог
Відповідачем не було вжито всіх
заходів до повного, всебічного та
об'єктивного з'ясування обставини, що
мали значення для правильного
вирішення справи належним чином, за
таких підстав оскаржувана постанова
підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005 року
№14 "Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті"
встановлено, що зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим
статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

В порушення вказаних вимог в
оскаржуваній постанові не наведено
достатніх доказів вчинення
правопорушення Позивачем, у зв'язку з
чим вказана постанова підлягає
скасуванню з закриттям справи про
адміністративне правопорушення.

За ч.2 ст. 171-2 КАС України рішення
місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6-12, 18, 69-71, ст.87, 99, 100-106, 159, 171-2 КАС
України, ст.ст. 7, 245, 251, 258, 283, 284, 293 КУпАП,
суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УДАІ
ГУ МВС України в м.Києві, інспектора ДПС
ВДАІ обслуговування Святошинського
району м.Києва Омельченка Олександра
Анатолійовича про скасування
постанови про адміністративне
правопорушення- задовольнити.

Постанову від 18.07.2014р. у справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, щодо ОСОБА_1,
винесену посадовою особою -
інспектором ДПС ВДАІ з обслуговування
Святошинського району м. Києва
прапорщика міліції Омельяненка
Олександра Анатолійовича - скасувати,
справу закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: