Справа № 359/11027/14-а
Суддя: Яковлєва Л. В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6а/359/73/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року суддя Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
Яковлєва Л.В., за участі секретаря
Гомоли О.А., розглянувши заяву
Міністерства внутрішніх справ України
про встановлення способу і порядку
виконання постанови Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 09 грудня 2009 року по
адміністративній справі № 2а-1635/2009 за
позовом ОСОБА_1 до Міністерства
внутрішніх справ України, Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві, Відкритого
акціонерного товариства «НАСК
«Оранта» про стягнення страхової суми,-

встановив:

03 листопада 2014 року до Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
надійшла вище зазначена заява з
проханням встановити спосіб і порядок
виконання постанови Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 09 грудня 2009 року, ухваленої у справі
№ 2а-1635/2009 за позовом ОСОБА_1 до
Міністерства внутрішніх справ України.
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві,
Відкритого акціонерного товариства
«НАСК «Оранта» про стягнення страхової
суми, яким визначити на підставі якого
нормативно-правового акту та у який
спосіб МВС України зобов'язано
нарахувати та виплати страхову суму по
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню у зв'язку з
отриманням працівником міліції
інвалідності у період проходження
служби в ОВС.

Заяву обґрунтовано тим, що 09 грудня 2009
року постановою Бориспільського
міськ-районного суду Київської області
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в
повному обсязі, а саме визнано дії МВС
України щодо відмови ОСОБА_1 у
нарахуванні та виплаті суми по
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню як працівнику
міліції, який отримав інвалідність у
період проходження служби на виконання
постанови Кабінету Міністрів України
від 12.05.2007 року № 707 «Про затвердження
Порядку та умов виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті) або інвалідності працівника
міліції, податкової міліції»
неправомірними; зобов'язано МВС
України нарахувати та виплатити ОСОБА_1
страхову суму по
загальнообов'язко-вому державному
соціальному страхуванню в розмірі
чотирирічного грошового утриман-ня в
сумі 124 065 грн. 22 коп., як працівнику
міліції, який отримав інвалідність у
період проходження служби. Дана
постанова набула законної сили 09.07.2014
року.

14 жовтня 2014 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Борейком М.В. відкрито виконавче
провадження за виконавчим листом №
2а-1635/2009, виданого 15 серпня 2014 року
Бориспільським міськрайонним судом
Київської області. Заявнику МВС
України надано строк до семи днів з
моменту винесення (отримання)
постанови для самостійного виконання
рішення.

Проте, виконання рішення ускладнюється
тим, що по-перше : органом, який здійснює
керівництво та управління
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням та
забезпеченням надання таких виплат є
Фонд соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності.
По-друге, особи, які підлягають
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням
наведені у ст. 6 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
відповідно до цього особи рядового та
начальницького складу, що проходять
службу в органах внутрішніх справ до
кола цих осіб не входять. Тому
працівникам міліції виплата страхових
сум по загальнообов'язко-вому
державному соціальному страхуванню не
здійснюється. По-третє, на сьогоднішній
день жодним нормативно-правовим, що
регулює правовідносини у сфері
проходження служби в органах
внутрішніх справ не передбачена
виплата страхової суми по
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню у зв'язку з
отриманням працівником міліції
інвалідності у період проходження
служби у ОВС, оскільки особи рядового
та начальницького складу органів
внутрішніх справ відповідно до ч. 1 ст. 23
Закону України «Про міліцію» до 01 січня
2007 року підлягали державному
обов'язко-вому особистому страхуванню,
порядок та умови виплати якого були
передбачені постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29 червня 1991 року № 59
«Про порядок та умови державного
обов'язкового особистого страхування
осіб рядового, начальницького та
вільнонайманого складу органів і
підрозділів внутрішніх справ України».
На момент звернення позивача до суду та
ухвалення рішень по суті позовних
вимог ч. 1 ст. 23 Закону України «Про
міліцію» було виключено на підставі
Закону України від 03.11.2006 року № 328-V, а
також постанова Кабінету Міністрів
УРСР від 29 червня 1991 року № 59 втратила
чинність на підставі постанови
Кабінету Міністрів України від 12
травня 2007 року № 707.

У судове засідання представник
заявника МВС України не з'явився, про
день, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, про
причину неявки суд не повідомили.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, проте через канцелярію
суду подав заяву, в якій просив розгляд
заяви проводити у його відсутність.

Представник заінтересованої особи
Головного управління МВС України в
судове засідання не з'явився, про день,
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином. Через
канцелярію суду подав заяву, якою
розгляд справи просив проводити за
його відсутності.

Представник заінтересованої особи ВАТ
«НАСК «Оранта» в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про причину неявки суд не
повідомив.

Державний виконавець ВПВР ДВС України
Борейко М.В. в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про причину неявки суд не
повідомили.

Дослідивши матеріали справи, а також
матеріали адміністративної справи №
2-а-1635/09, суд прийшов до висновку, що
заява задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.08.2009 року ОСОБА_1
звернувся до Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
із позовом до Міністерства внутрішніх
справ України про зобов'язання
нарахувати та виплатити страхову суму
по загальнообов'язко-вому державному
соціальному страхуванню як працівнику
міліції, який отримав інвалідність у
період проходження служби (а.с. 2-4,
адміністративна справа № 2-а-1635/09).

09 грудня 2009 року постановою
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області позов ОСОБА_1
задоволено в повному обсязі та визнано
дії МВС України щодо відмови ОСОБА_1 у
нарахуванні та виплаті суми по
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню як працівнику
міліції, який отримав інвалідність у
період проходження служби на виконання
постанови Кабінету Міністрів України
від 12.05.2007 року № 707 «Про затвердження
Порядку та умов виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті) або інвалідності працівника
міліції, податкової міліції»
неправомірними; зобов'язано МВС
України нарахувати та виплатити ОСОБА_1
страхову суму по загальнообов'язковому
державному соціальному страхуванню в
розмірі чотирирічного грошового
утримання в сумі 124 065 грн. 22 коп., як
працівнику міліції, який отримав
інвалідність у період проходження
служби (а.с. 68-72).

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 09 лютого 2011
року постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 09 грудня 2009 року скасовано та
прийнято нову постанову, якою в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено
(а.с. 91-94).

09 липня 2014 року ухвалою Вищого
адміністративного суду України
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 09 лютого 2011
року скасовано, а постанову
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 09 грудня 2009 року
залишено без змін (а.с. 133-136).

Постанова Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 09 грудня 2009 року набрала законної
сили 09 липня 2014 року.

14 жовтня 2014 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Борейком М.В. відкрито виконавче
провадження за виконавчим листом №
2а-1635/2009, виданого 15 серпня 2014 року
Бориспільським міськрайонним судом
Київської області та надано строк до
семи днів з моменту винесення
(отримання) постанови самостійно
виконати рішення (а.с.165)

Відповідно до ст.263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністратив-ного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення розуміється прийняття судом
нових заходів для реалізації рішення в
разі неможливості його виконання у
порядку і способом, раніше
встановленими. Тобто зі змісту
вказаної норми випливає, що суд за
наявності обґрунтованих підстав та
належних доказів, може змінити спосіб
та порядок виконання рішення суду, або
ж відмовити по даному питанню, не
змінюючи при цьому його змісту.

Суд зазначає, що приписи ст.263 КАС
України передбачають зміну чи
встановлення порядку чи способу
виконання рішення, яке було ухвалено
судом у справі, а саме резолютивної
частини постанови, яка містить
висновки суду по суті позовних вимог.
Отже, суд, здійснюючи зміну порядку чи
способу виконання рішення, не змінює
змісту резолютивної частини та не
змінює спосіб захисту порушеного
права, обраний судом при вирішенні
справи.

Таким чином, заява щодо зміни способу
та порядку виконання постанови
Бориспільського міськрайонного суду
від 09.12.2009 року не підлягає задоволенню,
оскільки в разі задоволення її вимог
фактично буде змінено по суті зміст
резолютивної частини постанови суду,
що в свою чергу є порушенням норм
процесуального права.

Крім того, за приписом ч. 2 ст. 263 КАС
України, суд при розгляді питання про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення може змінити спосіб
та порядок виконання рішення лише у
виняткових випадках.

Дослідивши матеріали справи, а також
надані документи, суд вважає, що
викладені у заяві Міністерства
внутрішніх справ України обставини не
обґрунтовують доцільність і
необхідність зміни способу та порядку
виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 263 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви Міністерства
внутрішніх справ України про
встановлення способу і порядку
виконання постанови Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 09 грудня 2009 року по
адміністративній справі № 2а-1635/2009 за
позовом ОСОБА_1 до Міністерства
внутрішніх справ України. Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві, Відкритого
акціонерного товариства «НАСК
«Оранта» про стягнення страхової суми -
відмовити.

На ухвалу суду може бути подана
апеляційна скарга до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Бориспільський міськрайонний
суд протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
Л.В. Яковлєва