Справа № 826/15764/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2014-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Келеберди В.І. ,
суддів Данилишин В.М. Качура І.А.
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Державної
служби інтелектуальної власності
України проскасування рішення О Б С Т
А В И Н И С П Р А В И:
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Державної служби інтелектуальної
власності України про скасування
рішення від 24.06.2014 №15327/ЗА/14.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що оскаржуване
рішення є безпідставним.

Позивач клопотав про вирішення справи
за його відсутності.

Відповідач - Державна служба
інтелектуальної власності України -
заперечував проти задоволення
позовних вимог з підстав викладених у
письмових запереченнях, які долучено
до матеріалів справи, з яких
вбачається, що оскаржене рішення
прийнято відповідно до норм Закону
України «Про охорону прав на винаходи і
корисні моделі».

В судовому засіданні ухвалено про
вирішення справи в письмовому
провадженні.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

16.11.2010 ОСОБА_1 було подано заявку № а 2010
13612 на видачу патенту на винахід
«Спосіб покращення роботи імунної
системи людини в боротьбі з хворобою
без ліків».

Згідно ст. 3 Закону України «Про охорону
прав на винаходи і корисні моделі»
реалізацію державної політики у сфері
охорони прав на винаходи і корисні
моделі забезпечує Державна служба
інтелектуальної власності України, для
чого, зокрема, організовує приймання
заявок, проведення їх експертизи,
приймає рішення щодо них; видає патенти
на винаходи і корисні моделі,
забезпечує їх державну реєстрацію;
забезпечує опублікування офіційних
відомостей про винаходи і корисні
моделі.

Розгляд заявок на винаходи в Україні
здійснюється закладом експертизи
відповідно до Закону України «Про
охорону прав на винаходи і корисні
моделі» (далі - Закон).

Відповідно до статті 16 Закону
експертиза заявки має статус
науково-технічної експертизи та
складається з попередньої експертизи,
формальної експертизи та
кваліфікаційної експертизи - за
заявками на винаходи. Відповідно
до ч. 17, 18 ст. 16 Закону під час
кваліфікаційної експертизи
перевіряється відповідність
заявленого винаходу умовам
патентоздатності, визначеним статтею 7
цього Закону.

Кваліфікаційна експертиза проводиться
після одержання закладом експертизи
відповідної заяви будь-якої особи та
документа про сплату збору за її
проведення.

Заявник може подати зазначені заяву та
документ протягом трьох років від дати
подання заявки. Інша особа може подати
їх після публікації відомостей про
заявку на винахід, але не пізніше трьох
років від дати подання заявки. При
цьому вона не бере участі у вирішенні
питань щодо заявки. Їй надсилається
лише затверджений Установою висновок
експертизи за заявкою.

Строк подання зазначених заяви та
документа продовжується, але не більше
ніж на шість місяців, якщо до його
спливу буде подано відповідне
клопотання та сплачено збір за його
подання. Цей строк, пропущений з
поважних причин, поновлюється, якщо
протягом дванадцяти місяців від його
спливу буде подано відповідне
клопотання та сплачено збір за його
подання. Якщо заявник не подасть
зазначені заяву та документ у
встановлений строк, то заявка
вважається відкликаною, про що йому
надсилається повідомлення.

Якщо є підстави вважати, що заявлений
винахід не відповідає умовам
патентоздатності, то заклад експертизи
надсилає заявнику про це обґрунтований
попередній висновок з пропозицією
надати мотивовану відповідь з
усуненням, у разі необхідності,
зазначених у висновку недоліків.

Відповідь заявника надається у строк,
встановлений частиною шостою цієї
статті для додаткових матеріалів, та
береться до уваги під час підготовки
висновку експертизи за заявкою. При
цьому питання щодо дотримання вимоги
єдиності винаходу вирішуються
відповідно до частини п'ятнадцятої
цієї статті.

Відповідно до попереднього висновку
(запиту) формальної експертизи від
24.06.2011 №10868/ЗА/11, копія якого міститься в
матеріалах справи, за результатом
формальної експертизи в матеріалах
заявки порушено вимоги ст. 12 Закону
України «Про охорону прав на винаходи
та корисні моделі» та Правил складання
та подання заявки на винахід та заявки
на корисну модель, затвердженнях
наказом Міністерства освіти і науки
України від 22.01.2012 №22 та запропоновано:
усунути недоліки в оформленні
документів заявки щодо заявки в цілому:
відкоригувати назву винаходу таким
чином щоб можна було визначити об'єкт
винаходу відповідно до п. 6.3; виправити
недоліки у формулі: визначитись з
об'єктом винаходу та описати його
відповідними ознаками, а саме: якщо це
«Пристрій» то необхідно спиратись на п.
10.1 ат 10.3 Правил, якщо це спосіб на п. 13.1
та 13.3 Правил (особливо на п. 13.3 Правил),
викласти формулу одним реченням
спираючись на п. 7.3.1 Правил; виправити
недоліки в описі: до опису додати
розділ «Рівень техніки» складений
відповідно до п. 6.5 Правил, до опису
додати розділ «Суть винаходу», який
складено відповідно до п. 6.6.1 та п. 6.6.2 ,
до опису додати «Перелік фігур» п. 6.7
Правил; виправити недоліки у
кресленнях: оформити креслення
відповідно до п. 8.1 Правил, з графічних
матеріалів вилучити пояснення того, що
на них зображено, виклавши цю
інформацію у розділі опису «Перелік
фігур» згідно із п. 6.7 Правил.

З матеріалів справи вбачається, що
12.07.2011 відповідачем прийнято рішення
про припинення розгляду заявки на
винахід (корисну модель) №17858/ЗА/11, у
зв'язку з тим, що заявник не подав
відповідь на попередній висновок
експертизи від 24.06.2011.

Судом встановлено, що 02.09.2011
діловодство по заявці відновлено, про
що повідомлено заявника.

Відповідно до попереднього висновку
(запиту) формальної експертизи від
02.09.2011 за результатом формальної
(попередньої) експертизи встановлено,
що в матеріалах заявки порушено вимоги
ст. 12 Закону України «Про охорону прав
на винаходи і корисні модель» та
Правил складання та подання заявки на
винахід та заявки на корисну модель,
затвердженнях наказом Міністерства
освіти і науки України від 22.01.2012 №22 та
запропоновано: усунути недоліки в
оформленні документів заявки щодо
заявки в цілому: відкоригувати назву
винаходу таким чином щоб можна було
визначити об'єкт винаходу відповідно
до п. 6.3 Правил та внести відповідні
зміни до заяви, опису та формули;
виправити недоліки у формулі:
визначитися з об'єктом винаходу та
описати його відповідними ознаками;
виправити недоліки у описі: до опису
додати розділ «Рівень техніки»
складений відповідно до п. 6.5 Правил, до
опису додати розділ «Суть винаходу»,
який складено відповідно до п. 6.6.1, 6.6.2
Правил, до опису додати розділ «Перелік
фігур» п. 6.7 Правил.

Позивачем подано документи на усунення
недоліків.

Проте, відповідно до попереднього
висновку (запиту) формальної
експертизи від 14.12.2011 за результатом
формальної (попередньої) експертизи
встановлено, що в матеріалах заявки
порушено вимоги ст. 12 Закону України
«Про охорону прав на винаходи і корисні
модель» та Правил складання та подання
заявки на винахід та заявки на корисну
модель, затвердженнях наказом
Міністерства освіти і науки України
від 22.01.2012 №22 та запропоновано: усунути
недоліки в оформленні документів
заявки щодо заявки в цілому: до опису
додати розділ «Суть винаходу», який
складено відповідно до п. 6.6.1, 6.6.2
Правил, до опису додати розділ «Перелік
фігур» п. 6.7 Правил; виправити недоліки
у кресленнях: з креслення вилучити
пояснення того, що на ньому зображено,
відповідно до п. 8.1 Правил, виклавши ці
цю інформацію в розділі «Перелік фігур
креслення».

Позивачем на усунення недоліків
направлено матеріали заявки.

13.03.2012 відповідачем повідомлено
позивача про завершення формальної
експертизи за заявкою на винахід,
оскільки за результатами формальної
експертизи заявка визнана такою, що
відповідає вимогам ст. 12 Закону України
«Про охорону прав на винаходи та
корисні моделі» і прийнято рішення про
можливість проведення кваліфікаційної
експертизи заявки на видачу патенту на
винахід.

Також, за результатами кваліфікаційної
експертизи, проведеної відділом
Державного підприємства "Український
інститут промислової власності" з
урахуванням змін і додаткових
матеріалів, поданих у зв'язку з
одержанням заявником попереднього
висновку кваліфікаційної експертизи
від 14.08.2013, №19720/3А/13, встановлено, що
заявлений винахід не відповідає умовам
патентоздатності, визначеним для нього
ч. 1 ст. 7 Закону України "Про охорону
прав на винаходи і корисні моделі"(далі
- Закон): за пунктом (ами) 1 формули не є
промислово придатним.

З матеріалів справи вбачається, що
перевірка промислової придатності
винаходу здійснювалась згідно з ч. 8 ст.
7 Закону та відповідно до п. 6.5.1 Правил
розгляду.

Відповідно до п. 6.5.1.1 Правил розгляду
для встановлення промислової
придатності перевіряють: А) наявність у
матеріалах заявки посилання на
призначення заявленого об'єкта
винаходу; Б) наявність у первинних
матеріалах заявки описаних засобів і
методів, за допомогою яких можливе
здійснення винаходу в тому вигляді, як
він охарактеризований в будь-якому
пункті формули; якщо такі відомості в
матеріалах заявки відсутні,
допускається, щоб засоби і методи, на
які є посилання в заявці, стали
загальнодоступними до дати пріоритету
винаходу; В) крім цього, в разі
здійснення винаходу за будь-яким
пунктом формули перевіряють, що
реалізація вказаного заявником
призначення дійсно можлива.

Відповідно до п. 6.5.1.3 якщо хоча б одна із
зазначених умов А) - В) не дотримана, то
робиться висновок, що винахід не
відповідає умові промислової
придатності.

До невизнання заявленого винаходу
промислово придатним призвело,
зокрема, наступне.

Згідно з п.6.5.1.1. Правил розгляду, для
встановлення промислової придатності
винаходу у разі здійснення винаходу за
будь-яким пунктом формули, перевіряють,
що реалізація вказаного заявником
призначення дійсно можлива, а
Призначенням заявленого винаходу є
покращення роботи імунної системи
людини.

Суд погоджується з висновком
відповідача, що разом з тим, будь-яких
достовірних відомостей щодо лікування
захворювань людини в описі не наведено.
Зокрема, прикладів, які б доводили
можливість реалізації призначення
заявленого винаходу, а саме можливість
покращення імунної системи людини, в
описі винаходу не наведено. У відповідь
на Попередній висновок Заявник не
навів жодних ґрунтовних доказів та
аргументів на користь того, що
реалізація вказаного заявником
призначення дійсно можлива. З огляду на
викладене, заявлений винахід не можна
визнати таким, що відповідає умові
патентоздатності «промислова
придатність» (згідно з ч. 8 ст. 7 Закону
та п. 6.5.1.1).

Крім того, у попередньому висновку
кваліфікаційної експертизи від 14.08.2013
№19720/ЗА/13 визначено, що у формулі
порушено вимогу ч.8 ст.12 Закону, згідно з
якою вона повинна виражати суть
винаходу, базуватися на описі і
викладатися у визначеному порядку ясно
і стисло. Зокрема, було зазначено, що: 1)
формула винаходу переобтяжена зайвою
інформацією, що утруднює подальший
розгляд та аналіз суттєвих ознак
винаходу для надання правової охорони;
2) у формулі наведені ознаки, які не є
суттєвими ознаками винаходу, оскільки
вони описують не винахід як такий, а
технічний результат, який досягається
із його використанням; 3) наведені у
формулі ознаки описують роботу
іонізатору, але не описують заявлений
винахід - спосіб покращення роботи
імунної системи.

Отже, за результатами кваліфікаційної
експертизи заявки № а 2010 13612 з
урахуванням змін і додаткових
матеріалів, поданих заявником,
встановлено, що заявлений винахід не
відповідає визначеним Законом умовам
патентоздатності, визначеним для нього
ч. 1 ст. 7 Закону - за пп. 1 не є промислово
придатним.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що експертизу заявки а 2010 13612
проведено відповідно до норм Закону
України «Про охорону прав на винаходи
та корисні моделі».

Щодо обґрунтованості оскаржуваного
рішення суд зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного
рішення, відповідач вказує на те, що
заявлений винахід не відповідає умовам
патентоздатності, визначеним для нього
ч. 1ст. 7 України "Про охорону прав на
винаходи і корисні моделі", а саме: за
пунктом 11 формули - не є промислово
здатним.

Відповідно до ч. 1. ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем не надано належних доказів
на спростування висновку відповідача,
що винахід не є промислово здатним.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про обґрунтованість рішення Державна
служба інтелектуальної власності
України №15327/ЗА/14 від 24.06.2014 про відмову
у видачі патенту на винахід за заявкою
№ а 2010 13612.

Відповідність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень передбаченим частиною 3
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України критеріям
перевіряється судом з урахуванням
закріпленого статтею 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
принципу законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, Окружний
адміністративний суд міста Києва,
перевіривши за правилами,
встановленими ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства України
наявні у справі докази, дійшов висновку
про необґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 122, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.І. Келеберда

Судді
В.М. Данилишин

І.А. Качур