Справа № 265/4400/14-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 р.Справа №
265/4400/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

розглянувши у порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради на
постанову Орджонікідзевського
районного суду м.Маріуполя від
15.08.2014р. по справі № 265/4400/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

09 липня 2014 року ОСОБА_1 (надалі - позивач,
ОСОБА_1) звернулась до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради
(далі - відповідач, УПСЗН
Ордзонікідзевського району
Маріупольської міської ради), в якому
просила:

- визнати дії відповідача щодо
нарахування позивачу державної
допомоги по догляду за дитиною - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним
трирічного віку у розмірі меншому, ніж
визначено ст. 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" -
протиправними;

- зобов'язати відповідача здійснити
донарахування та виплату на користь
позивача недоплаченої допомоги по
догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
з 01 грудня 2013 року по липень 2014 року -
тобто до досягнення дитиною трирічного
віку, але не менше розміру прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років з
врахуванням виплачених сум;

- стягнути з відповідача на користь
позивача суми несплаченої допомоги по
догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
до досягнення ним трирічного віку у
розмірі, встановленому ст. 15 Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми", але не менше прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років за
період з 01 грудня 2013 року по липень 2014
року у сумі 7216 грн.

15 серпня 2014 року постановою
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя позовні вимоги ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради про
визнання дій протиправними, стягнення
недоплаченої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку та зобов'язання перерахувати
державну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку,
задоволено частково.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1 допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для дітей віком до 6 років на
відповідний період, з 01 грудня 2013 року
по червень 2014 року включно, з
урахуванням фактично проведених
виплат.

В решті позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу в якій посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права просив скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні вимог
позивача. Обґрунтовуючи заявлені
вимоги заявник посилався на те, що
виплата допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
фінансується за рахунок Державного
бюджету України, а також керувався
Законом України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми", Порядком призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 27.12.2001
року №1751.

Позивач постанову суду першої
інстанції не оскаржив.

Сторони, належним чином повідомлені
про дату, час та місце судового
розгляду справи, в судове засідання не
з'явились, що відповідно до частини 4
статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України не є перешкодою
для розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України, суд апеляційної
інстанції розглядає справу в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги рішення
суду першої інстанції, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що позивач по справі ОСОБА_1
є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1 (а.с.5).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради як
незастрахована особа та отримує
державну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 19.01.2012 року (а.с.15-18) у розмірі 130,00
грн.

Приймаючи рішення про задоволення
позову в частині зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату спірної допомоги по догляду за
дитиною з 01.12.2013 року по червень 2014 року,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач по справі має право на
перерахунок та виплату недоплаченої
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі не менше прожиткового мінімуму
для дітей до 6 років.

Колегія суддів частково погоджується з
висновком суду першої інстанції на
підставі наступного.

Відповідно до статті 13 Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
№ 2811-ХІІ (далі - Закон № 2811-ХІІ) в
редакції, чинній на час призначення
позивачці спірної допомоги, право на
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за цим
Законом має не застрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
№ 2811-ХІІ, дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" №
2240-ІІІ (далі - Закон № 2240-ІІІ), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб.

Статтею 15 Закону № 2811-ХІІ було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Згідно пунктів 23, 25 розділу II Закону №
107-VI "Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" були
внесені відповідні зміни до Закону №
2811-ХІІ та Закону № 2240-ІІІ. Зокрема,
змінами до статті 13 Закону № 2811-ХІІ
його дію поширено на застрахованих
осіб, а із Закону № 2240-ІІІ було
виключено статті 40-44.

Рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
Конституційний Суд України визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-ІІІ.

Пунктом 2 розділу III Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Тому, колегія судів вважає, що з часу
проголошення вищевказаного рішення
Конституційного суду від 22 травня 2008
року № Ю-рп/2008, відновили свою дію
вищезазначені положення Закону №
2240-ІІІ, а з 01 січня 2009 року у зв'язку із
закінченням дії розділу ІІ Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України " - статті 13,
15 Закону № 2811 -XII у редакції, чинній до
01.01.2008 року.

Законом України "Про державний бюджет
України на 2014 рік" не встановлювалось
на 2014 рік іншого, ніж визначено Законом
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" розміру допомоги.

Аналізуючи вищенаведене, колегія судів
дійшла висновку, що на відносини щодо
виплати позивачу допомоги за спірний
період, як особі не застрахованій у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
поширюються норми Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми",
відповідно до статті 15 якого допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Між тим, судом першої інстанції
допущено порушення норм
процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом
09.07.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Враховуючи дату звернення позивача до
суду, шестимісячний строк на звернення
до суду з позовом та період, за який
позивач просить суд захистити його
права, колегія суддів вважає, що права
позивача підлягають захисту з 09.01.2014
року.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог за період з 01 грудня 2013
року по 08 січня 2014 року ухвалено з
порушенням норм процесуального права
та підлягає скасуванню з прийняттям
ухвали про залишенням цієї частини
позовної заяви без розгляду, оскільки з
позовної заяви та матеріалів справи не
вбачається поважних причин пропуску
строку на звернення до суду.

Відповідно до частини 1 статті 203
Кодексу адміністративного судочинства
України, постанова або ухвала суду
першої інстанції скасовується в
апеляційному порядку і позовна заява
залишається без розгляду з підстав,
встановлених статтею 155 цього Кодексу.

Пунктом 9 частини 1 статті 155 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що суд своєю ухвалою
залишає позовну заяву без розгляду,
якщо позовну заяву подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду і суд не знайшов підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

Керуючись п. 9 ст. 155, ст.ст. 160, 167, 195, 197, п. 4
ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради -
задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського
районного суду м.Маріуполя від
15.08.2014р. по справі № 265/4400/14-а -
скасувати в частині зобов'язання
Управління праці та соціального
захисту населення Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку з 01
грудня 2013 року по 08 січня 2014 року.

В цій частині позов ОСОБА_1 -
залишити без розгляду.

В іншій частині постанову
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя від 15.08.2014 року по справі
№265/4400/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
складання ухвали у повному обсязі
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А.

Помічник судді
Цюпак О.П.