Справа № 263/11181/14-а
Суддя: Шатілова Л. Г.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року Жовтневий районний
суд міста Маріуполя Донецької області
у складі судді Шатілової Л.Г., при
секретарі Марчук К.І., за участю
представника відповідача Мороз О.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Маріуполі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Жовтневої об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Маріуполя ГУ Міністерства доходів у
Донецькій області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Жовтневої ОДПІ м. Маріуполя ГУ
Міністерства доходів у Донецькій
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, зазначивши, що вона
працювала у Жовтневій ОДПІ м. Маріуполя
ГУ Міністерства доходів у Донецькій
області, відомості про неї, як про
застраховану особу подавалися до
відділу персоніфікованого обліку ПФ
України. 27.06.2012 року наказом Жовтневій
об'єднаної державної податкової
інспекції Маріуполя за № 41-о вона була
звільнена з державної служби, у зв'язку
з виходом на пенсію за віком. Згідно з
цим же наказом при звільненні їй
необхідно було виплатити компенсацію
за невикористану відпустку за 73
календарних днів. Однак сума
компенсації за невикористані
відпустки в розмірі 12 066,90 гривень була
нарахована і виплачена їй не в день
звільнення, тобто 27.06.2012 року, а після
звільнення в липні 2012 року, при цьому на
зазначені суми єдиний соціальний
внесок не нараховувався і з них не
утримувався і, відповідно, не
перераховувався, що підтверджується
довідкою Жовтневої МДПІ м. Маріуполя №
12877/А/05-81-05-013 від 06.08.2014 року. Неутримання
єдиного соціального внеску з сум
компенсації за невикористану
відпустку вважає грубим порушенням,
оскільки даний факт безпосередньо
впливає на розмір заробітної плати для
розрахунку пенсії в бік її зменшення на
402,23 грн. (12 066,90 грн.: 24 міс. Х 80%).
Звернувшись до відповідача з письмовою
заявою від 24.07.2014 року з проханням
здійснити утримання страхових внесків
з сум компенсації за невикористану
відпустку та надати відповідну довідку
про проведені дії, їй було відмовлено, у
зв'язку з чим вона була змушена
звернутися до суду з даним позовом.

У судовому 04.12.2014 р. ОСОБА_2 надала до
суду заяву про уточнення позовних
вимог, в якій просила визнати
неправомірними дії Жовтневій ОДПІ м.
Маріуполя ГУ Міністерства доходів у
Донецькій області, щодо не нарахування
та неутримання при звільненні з сум
компенсації за невикористану
відпустку в розмірі 12 066,90 гривень за
період роботи з 2010 року по 27.06.2012 року в
кількості 73 календарних днів (згідно
наказу № 41-о від 27.06.2012 року) страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
(єдиного внеску); зобов'язати
відповідача здійснити нарахування та
утримання страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування з сум
компенсації за невикористану
відпустку в розмірі 12 066,90 гривень за
період роботи з 2010 року по 27.06.2012 року в
кількості 73 календарних днів,
виплачених їй при звільненні та внести
відповідні достовірні відомості в дані
персоніфікованого обліку за червень 2012
року; передбачити негайне виконання
постанови суду, а також відшкодувати їй
понесені витрати по сплаті судового
збору.

Позивачка у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала з підстав,
викладених у позові, наполягала на їх
задоволенні у повному обсязі.

Представник відповідача
Жовтневої ОДПІ м. Маріуполя ГУ
Міністерства доходів у Донецькій
області Мороз О.О. у судовому засіданні
позовні вимоги не визнала та просила
відмовити у їх задоволенні з підстав,
викладених у письмових запереченнях.

Вислухавши позивачку та представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка
працювала у Жовтневій ОДПІ м. Маріуполя
ГУ Міністерства доходів у Донецькій
області, відомості про неї, як про
застраховану особу подавалися до
відділу персоніфікованого обліку ПФ
України.

27.06.2012 року наказом Жовтневій
об'єднаної державної податкової
інспекції Маріуполя за № 41-о ОСОБА_2
була звільнена з державної служби, у
зв'язку з досягненням граничного віку
проходження державної служби /а.с. 10/.
Крім того, відповідно до вищевказаного
наказу при звільненні позивачці
необхідно було виплатити компенсацію
за невикористані: щорічну відпустку за
період роботи з 27.01.2011 року по 26.01.2012
року тривалістю 16 календарних днів,
щорічну відпустку за період роботи з
27.01.2012 року по 27.06.2012 року тривалістю 12
календарних днів, додаткову відпустку
за стаж роботи на державній службі за
2010 рік, 2011 рік, 2012 рік кількістю 45
календарних днів, а всього - за 73
календарних дні.

Також судом встановлено, що сума
компенсації за невикористані
відпустки в розмірі 12066,90 гривень була
нарахована і виплачена позивачці не в
день звільнення, тобто 27.06.2012 року, а
після звільнення в липні 2012 року, при
цьому на зазначені суми єдиний
соціальний внесок не нараховувався і з
них не утримувався і, відповідно, не
перераховувався, що підтверджується
довідкою Жовтневої МДПІ м. Маріуполя №
12877/А/05-81-05-013 від 06.08.2014 року /а.с. 11/.

24.07.2014 року позивачка звернулася до
Жовтневої ОДПІ м. Маріуполя ГУ
Міністерства доходів у Донецькій
області з письмовою заявою, в якій
просила здійснити їй утримання
страхових внесків з сум компенсації за
невикористану відпустку та видати їй
відповідну довідку /а.с. 12/.

Листом Жовтневої ОДПІ м. Маріуполя ГУ
Міністерства доходів у Донецькій
області № 12849/А/05-81-05-013 від 05.08.2014 року
ОСОБА_2 було відмовлено у проведенні
утримань єдиного соціального внеску з
сум виплаченої їй компенсації за
невикористану відпустку /а.с. 13/. У своїй
відповіді відповідач посилався на
листи Пенсійного фонду України від
06.08.2013 року № 20685/03-30 та від 03.03.2011 року №
4149/05-10 та виходив з того, що суми
грошової компенсації у разі
невикористання щорічних (основної та
додаткового) відпусток є платою за
невідпрацьований час (п.2.2.12 Інструкції
зі статистики заробітної плати), а тому
на такі суми компенсації за
невикористану відпустку, які
виплачуються звільненим особам, ЄСВ не
нараховується.

Як зазначено відповідачем у своїх
запереченнях, виплата сум компенсації
за невикористані відпустки в розмірі
12066,90 гривень була здійснена позивачці
в першій половині липня (здійснення
оплати авансу), оскільки на час
нарахування заробітної плати
працівників ДПІ за червень ОСОБА_2
знаходилась у відпустці до 27.06.2012 року
включно. Платіжне доручення на виплату
заробітної плати працівникам ДПІ за
червень було надане до державного
казначейства 22.06.2012 року, коли
позивачка була у відпустці та наказу
про її звільнення не існувало, тому
бухгалтер ДПІ не міг виконати наказ,
якого станом на 22.06.2012 року не існувало.
Також, 27.06.2012 року був передсвятковий
день, тому розрахунки з працівниками
були здійснені напередодні святкового
дня.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором або нормативним актом
роботодавця, погодженим з виборним
органом первинної профспілкової
організації чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (а в разі відсутності таких
органів - представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.
У разі коли день виплати заробітної
плати збігається з вихідним, святковим
або неробочим днем, заробітна плата
виплачується напередодні.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

В день звільнення 27.06.2012 року позивачка
не працювала, та вимог про розрахунок
до ДПІ не надавала, тому розрахунок з
позивачкою був здійснений ДПІ в липні
2012 року шляхом виплати компенсації за
невикористану відпустку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" єдиний внесок
нараховується для платників,
зазначених у пунктах 1 (крім абзацу
сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої
статті 4 цього Закону, - на суму
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України "Про оплату праці", та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.

Частиною 2 цієї ж статті врегульовано
питання нарахування внеску особам, які
звільненні з роботи, а саме для осіб,
які працюють у сільському
господарстві, зайняті на сезонних
роботах, виконують роботи (надають
послуги) за цивільно-правовими
договорами, творчих працівників
(архітекторів, художників, артистів,
музикантів, композиторів, критиків,
мистецтвознавців, письменників,
кінематографістів), та інших осіб, які
отримують заробітну плату (дохід) за
виконану роботу (надані послуги), строк
виконання яких перевищує календарний
місяць, єдиний внесок нараховується на
суму, що визначається шляхом ділення
заробітної плати (доходу), виплаченої
за результатами роботи, на кількість
місяців, за які вона нарахована.

Зазначений порядок нарахування внеску
поширюється також на осіб, яким після
звільнення з роботи нарахована
заробітну плату (дохід) за
відпрацьований час.

П.1.3 Інструкції Держкомстату від 13.01.2004
року, № 5 "Про затвердження Інструкції
зі статистики заробітної плати"
передбачено, що для оцінки розміру
заробітної плати найманих працівників
застосовується показник фонду оплати
праці.

До фонду оплати праці включаються
нарахування найманим працівникам у
грошовій та натуральній формі (оцінені
в грошовому вираженні) за
відпрацьований та невідпрацьований
час, який підлягає оплаті, або за
виконану роботу незалежно від джерела
фінансування цих виплат.

Фонд оплати праці складається з: фонду
основної заробітної плати, фонду
додаткової заробітної плати, інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

П.п. 2.2. Інструкції № 5 визначено, що фонд
додаткової заробітної плати включає
доплати, надбавки, гарантійні і
компенсаційні виплати, передбачені
чинним законодавством, премії,
пов'язані з виконанням виробничих
завдань і функцій.

До складу фонду додаткової заробітної
плати входить оплата за
невідпрацьований час. До оплати за
невідпрацьований час відносяться
оплата, а також суми грошових
компенсацій у разі невикористання
щорічних (основної та додаткових)
відпусток та додаткових відпусток
працівникам, які мають дітей, у
розмірах, передбачених законодавством.

З урахуванням вищевказаних положень
Інструкції, відповідачем зроблено
висновок, що страхові внески
нараховуються роботодавцем працівнику
на суми виплаченої заробітної плати за
відпрацьований час, при цьому
компенсація за невикористану
відпустку є оплатою праці за
невідпрацьований час, та вразі виплати
такої компенсацій після звільнення
працівника страхові внески на
виплачену суму компенсації за
невикористану відпустку
(невідпрацьований час) не
нараховуються.

Аналізуючи норми діючого
законодавства, письмові матеріали
справи, суд не може погодитися з
вищевказаними висновками відповідача,
виходячи з наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про оплату праці», заробітна плата - це
винагорода, обрахована, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану роботу.

Згідно ст. 2 ЗУ «Про оплату праці»
структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат.

Згідно п.п. 2.2.12 п.2 .2 ст. 2 «Інструкції зі
статистики заробітної плати» оплата
відпустки, а також суми грошових
компенсацій у разі невикористання
щорічних (основної та додаткових)
відпусток у розмірах, передбачених
законодавством, відносяться до фонду
оплати праці у складі інших
преміальних та компенсаційних виплат.

Базою для обчислення єдиного внеску
для підприємств, установ та
організацій, які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством
відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» є сума
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до вимог п. 7 ст. 7 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» було
затверджено «Перелік видів виплат, що
здійснюються за рахунок коштів
роботодавців, на які не нараховується
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
(постанова КМУ від 22.12.2010 року № 1170),
даний перелік є вичерпним. Компенсація
за невикористані відпустку не входить
в даний перелік виплат, на які не
нараховується єдиний соціальний
внесок.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що проаналізовані норми законодавства
прямо вказують на те, що компенсація за
невикористану відпустку є об'єктом
нарахування та утримання страхових
внесків до ПФ України. Тому, при відмові
відповідачем у проведенні утримань
єдиного соціального внеску з сум
виплаченої позивачці компенсації за
невикористану відпустку, були порушені
права та законні інтереси ОСОБА_2, що в
результаті призвело до не
донарахування належних позивачці сум
пенсії, а тому права позивачки
підлягають захисту у судовому порядку.

Суд приходить до висновку про
необхідність визнати неправомірними
дії Жовтневій ОДПІ м. Маріуполя ГУ
Міністерства доходів у Донецькій
області, щодо не нарахування та
неутримання позивачці при звільненні з
сум компенсації за невикористану
відпустку в розмірі 12 066,90 гривень за
період роботи з 2010 року по 27.06.2012 року в
кількості 73 календарних днів (згідно
наказу № 41-о від 27.06.2012 року) страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
(єдиного внеску), а також зобов'язати
відповідача здійснити нарахування та
утримання позивачці страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування з сум
компенсації за невикористану
відпустку в розмірі 12 066,90 гривень за
період роботи з 2010 року по 27.06.2012 року в
кількості 73 календарних днів,
виплачених їй при звільненні та внести
відповідні достовірні відомості в дані
персоніфікованого обліку за червень 2012
року.

Вимоги позивачки щодо негайного
виконання постанови суду не підлягають
задоволенню, оскільки вимоги за даним
адміністративним позовом не
підлягають негайному виконанню у
відповідності до ст. 256 КАС України, в
якій передбачено вичерпний перелік
постанов суду, які виконуються негайно.

Згідно до ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

На підставі зазначеного з Державного
бюджету України підлягає стягненню
судовий збір на користь позивачки у
розмірі 73,08 грн., сплачений нею при
подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 71, 94, 159, 160-162, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, 115, 116 КЗпП України, Законом
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», Законом
України «Про оплату праці», Законом
України "Про пенсійне забезпечення",
Інструкцією Держкомстату від 13.01.2004
року, № 5 "Про затвердження Інструкції
зі статистики заробітної плати", суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Жовтневої об'єднаної державної
податкової інспекції м. Маріуполя ГУ
Міністерства доходів у Донецькій
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити.

Визнати дії Жовтневої об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Маріуполя ГУ Міністерства доходів у
Донецькій, щодо не нарахування та
неутримання ОСОБА_2 при звільненні з
сум компенсації за невикористану
відпустку в розмірі 12 066,90 гривень за
період роботи з 2010 року по 27.06.2012 року в
кількості 73 календарних днів (згідно
наказу № 41-о від 27.06.2012 року) страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
(єдиного внеску) неправомірними.

Зобов'язати Жовтневу об'єднану
державну податкову інспекцію м.
Маріуполя ГУ Міністерства доходів у
Донецькій здійснити нарахування та
утримання страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування з сум
компенсації за невикористану
відпустку в розмірі 12 066,90 гривень за
період роботи з 2010 року по 27.06.2012 року в
кількості 73 календарних днів,
виплачених ОСОБА_2 при звільненні та
внести відповідні достовірні
відомості в дані персоніфікованого
обліку за червень 2012 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 судовий збір у
розмірі 73,08 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя протягом 10 днів від дня
отримання її копії.

Суддя
Л.Г.
Шатілова