Справа № 810/4105/14
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/4105/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі
за участю: представника позивача
представника відповідачаБорисюк Л.П.,
Петрика І.Й., Собківа Я.М. Чайка О.С.
ОСОБА_5 Бездолі Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_7 на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 08 серпня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_7 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2014 року ОСОБА_7 звернулася до
Броварського міськрайонного суду
Київської області із позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області в якому просила
визнати протиправними дії відповідача
та зобов'язання провести реєстрацію
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

21 травня 2014 року Броварським
міськрайонним судом Київської області
відкрито провадження у справі.

Ухвалою Броварського міськрайонного
суду Київської області від 16 червня 2014
року адміністративну справу за позовом
ОСОБА_7 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії передано до Київського
окружного адміністративного суду
згідно правил предметної підсудності.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 10 липня 2014
року справу прийнято до свого
провадження цього суду.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 08 серпня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, з наступних
підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_7 01 листопада 2013 року надіслала
рекомендованим листом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області
декларацію про готовність до
експлуатації об'єкта, збудованого без
дозволу на виконання будівельних робіт
(літньої кухні по вул. Київській, 177 у м.
Бровари Київської області), із
документами для проведення реєстрації
(а.с.61-62).

Листом від 25 листопада 2013 року №
7/10-94/2511/03 (а.с.17) відповідач повідомив
позивача, що декларацію оформлено із
порушенням вимог, встановлених
Порядком прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення I
та II категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
затвердженим наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 19 березня 2013 року № 95
(Порядок № 95), а саме: з поданої копії
технічного паспорту БТІ з'ясовано, що
будівництво літньої кухні було
закінчено у 1973 році, а подання згідно
Порядку № 95 декларації для прийняття в
експлуатацію об'єкта (літньої кухні),
збудованого до 5 серпня 1992 року, є
порушенням вимог такого Порядку.

Позивача також повідомлено про
можливість повторного звернення до
відповідача для реєстрації декларації
після усунення недоліків.

В подальшому, після усунення
відповідних недоліків та отримання
технічного паспорта, в якому роки
побудови літньої кухні вказано, як
1973-2010, 24 грудня 2013 року ОСОБА_7 направила
засобами поштового зв'язку до
Інспекції ДАБК у Київській області
документи для прийняття в експлуатацію
об'єкта «Літня кухня за адресою:
Київська область, м. Бровари, вул.
Київська, 177», у тому числі заяву про
прийняття в експлуатацію об'єкта,
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації, завірену копію
технічного паспорта БТІ, засвідчену
копію державного акта на право
власності на земельну ділянку. Це
підтверджується примірниками листа
від 24 грудня 2013 року, опису вкладення до
рекомендованого листа та фіскального
чеку (а.с.18, 58, 59).

Як вбачається із рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с.21), направлені
позивачем документи Інспекцією ДАБК у
Київській області отримано 10 січня 2014
року.

23 січня 2014 року, за результатами
розгляду надісланих ОСОБА_7 документів,
відповідач у листі № 7/10-30/2301/03 (а.с.19)
повідомив позивача, що відповідно до
пункту 9 Прикінцевих положень Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю, за результатами технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж, приймає в
експлуатацію: індивідуальні (садибні)
житлові будинки, садові, дачні будинки,
господарські (присадибні) будівлі і
споруди, прибудови до них, громадські
будинки та будівлі і споруди
сільськогосподарського призначення І
і ІІ категорій складності до 31 грудня
2013 року, а тому у Інспекції відсутні
правові підстави та повноваження для
прийняття в експлуатацію об'єкта на
підставі вказаної норми, у зв'язку з чим
відповідач повернув позивачу подані
ним документи щодо прийняття об'єкта в
експлуатацію.

Зазначене слугувало підставою для
звернення позивача з вищевказаним
позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що на час судового розгляду,
повноваження по прийняттю в
експлуатацію об'єктів будівництва
збудованих без дозволу на виконання
будівельних робіт Інспекції не
продовжено, при цьому жодний інший
суб'єкт владних повноважень не
здійснює таких функцій і, відповідно, з
01 січня 2014 року прийняття в
експлуатацію об'єктів будівництва,
збудованих без дозволу на виконання
будівельних робіт, на всій території
України не проводиться.

З таким висновком суду колегія суддів
не може погодитися, виходячи з
наступного.

Згідно приписів п. 9 Розділу V
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI
(далі - Закон), Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю до
31 грудня 2013 року безоплатно протягом 10
робочих днів з дня подання заяви
власниками (користувачами) земельних
ділянок, на яких розміщені об'єкти
будівництва, збудовані без дозволу на
виконання будівельних робіт, за
результатами технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж приймають в експлуатацію:
індивідуальні (садибні) житлові
будинки, садові, дачні будинки,
господарські (присадибні) будівлі і
споруди, прибудови до них, збудовані у
період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011
року; збудовані до 12 березня 2011 року:
громадські будинки I і II категорій
складності; будівлі і споруди
сільськогосподарського призначення I і
II категорій складності.

Порядок прийняття в експлуатацію таких
об'єктів і проведення технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж визначається
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері будівництва,
містобудування та архітектури.

Порядок прийняття в експлуатацію таких
об'єктів затверджений наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України 19.03.2013 № 95
(Порядок прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення I
та II категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж) (далі -
Порядок).

Пунктом 3.1. розділу 3 Порядку
встановлено, що прийняття в
експлуатацію об'єктів, зазначених у
пункті 1.1 розділу I цього Порядку,
здійснюється безоплатно
територіальними органами
Держархбудінспекції України (далі -
Інспекція) протягом 10 робочих днів з
дня подання заяви власниками
(користувачами) земельних ділянок, на
яких розміщені такі об'єкти, за
результатами технічного обстеження
цих об'єктів шляхом реєстрації
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації (далі - декларація), яка
складається за формою, наведеною у
додатку 2 до цього Порядку.

Згідно п. 3.2 Порядку, замовник або його
уповноважена особа подає особисто або
надсилає рекомендованим листом з
описом вкладення до Інспекції за
місцезнаходженням об'єкта заяву про
прийняття в експлуатацію об'єкта за
формою, наведеною у додатку 3 до цього
Порядку, до якої додаються: два
примірники заповненої декларації; звіт
про проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж об'єкта з висновком про їх
відповідність вимогам надійності і
безпечної експлуатації (крім
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
прибудов до них загальною площею до 300
квадратних метрів включно,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них загальною
площею до 100 квадратних метрів включно);
засвідчені в установленому порядку
копії: документа, що посвідчує право
власності чи користування земельною
ділянкою, на якій розміщено об'єкт;
технічного паспорта.

Інспекція розглядає документи,
зазначені у пункті 3.2 цього розділу, та
приймає рішення про реєстрацію
декларації або її повернення у строк,
передбачений пунктом 3.1 цього розділу
(пункт 3.3. розділу 3 Порядку).

Щодо строку подання заяви позивача до
відповідача, колегія суддів зважає на
наступне.

Як передбачено пунктом 3.2 Порядку
подання відповідної заяви з додатками
здійснюється двома альтернативними
шляхами: подає особисто інспекції або
направляє засобами поштового зв'язку
рекомендованою кореспонденцією.

Вивченням матеріалів справи колегією
суддів встановлено, що позивач
направила рекомендованою
кореспонденцією до відповідача
відповідну заяву з додатками 24.12.2013, яку
було вручено інспекції 10.01.2014 (а.с.21).

Оскільки Порядок не передбачає жодних
особливостей, умов відносно порядку та
строків надіслання відповідній
інспекції документів через поштове
відправлення до 31.12.2013, колегія суддів
вважає обґрунтованим застосування до
цих відносин положень ч. 2 ст. 255
Цивільного кодексу України (№ 435-IV від
16.01.2003), у відповідності до якої
письмові заяви та повідомлення, здані
до установи зв'язку до закінчення
останнього дня строку, вважаються
такими, що здані своєчасно.

З огляду на те, що пунктом 9 розділу 5
Закону встановлено граничну дату, до
якої громадяни можуть реалізувати своє
право на введення в експлуатацію
самовільно збудованого будинку якою є
31 грудня 2013 року, то відправлення 24.12.2013
відповідної заяви є таким, що подано
позивачем вчасно - в строки,
встановлені Законом.

Таким чином, оскільки заява була подана
вчасно (до 31.12.2013), то вона має бути
розглянута по суті згідно положень
Порядку. Іншого пунктом 9 розділу 5
Закону не передбачено.

Вказане, на думку колегії суддів
випливає із змісту положень пункту 9
розділу 5 Закону, оскільки реалізація
повноважень відповідних інспекцій
ставиться в залежність від реалізації
права громадянина, встановленого п. 9
розділу 5 Закону на введення в
експлуатацію об'єкта нерухомості: «…до
31 грудня 2013 протягом 10 робочих днів з
дня подання заяви власниками
(користувачами) земельних ділянок, на
яких розміщені об'єкти будівництв».
Закон обмежує таке право громадянина
лише часовим терміном - 31 грудня 2013
року.

Зазначений зміст аналізу норми Закону
відповідає положенням ст. 8 КАС України,
у відповідності до якої суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого, зокрема, людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики та
рішень Європейського Суду з прав
людини.

Колегія суддів вважає необхідним
керуватися положеннями Закону України
«Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV,
який регулює відносини, що виникають у
зв'язку з обов'язком держави виконати
рішення Європейського суду з прав
людини у справах проти України; з
необхідністю усунення причин
порушення Україною Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод і протоколів до неї; з
впровадженням в українське
судочинство та адміністративну
практику європейських стандартів прав
людини; зі створенням передумов для
зменшення числа заяв до Європейського
суду з прав людини проти України.

Так, статтею 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» встановлено, що суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Суду як джерело
права.

З огляду на це, правовідносини, що
виникають в процесі реалізації права
на прийняття в експлуатацію об'єктів
будівництва, основані на принципі
юридичної визначеності. Зазначений
принцип не дозволяє державі посилатися
на відсутність певного нормативного
акта, який визначає механізм
реалізації прав та свобод громадян,
закріплених у конституційних та інших
актах. Як свідчить позиція Суду ЄС у
справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home
Office) принцип юридичної визначеності
означає, що зацікавлені особи повинні
мати змогу покладатися на зобов'язання,
взяті державою, навіть якщо такі
зобов'язання містяться у законодавчому
акті, який загалом не має автоматичної
прямої дії. Така дія зазначеного
принципу пов'язана з іншим принципом -
відповідальності держави, який полягає
у тому, що держава не може посилатися на
власне порушення зобов'язань для
запобігання відповідальності. При
цьому, якщо держава чи орган публічної
влади схвалили певну концепцію, в
даному випадку це подання заяви до
31.12.2013 щодо прийняття самочинно
збудованого об'єкту нерухомості до
експлуатації, така держава чи орган
вважатимуться такими, що діють
протиправно, якщо вони відступлять від
такої політики чи поведінки, зокрема,
щодо фізичних осіб без завчасного
повідомлення про зміни в такій
політиці чи поведінці, оскільки
схвалення такої політики чи поведінки
дало підстави для виникнення
обґрунтованих сподівань у фізичних
осіб стосовно додержання державою чи
органом публічної влади такої політики
чи поведінки.

Отже, подана до відповідної інспекції
заява в порядку пункту 9 розділу 5
Закону в строк до 31.12.2013 повинна бути
розглянута по суті і за наслідком чого,
прийняте одне з двох рішень,
передбачених пунктом 3.3 розділу 3
Порядку.

Як вбачається зі змісту листа від 23.01.2014
№ 7/10-30/2301/03, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області отримала від
позивача документи, проте згідно норм
Порядку їх не розглядала і рішення по
суті (згідно положень пункту 3.3 розділу
3 Порядку) не приймала.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне визнати
протиправними дії відповідача щодо не
розгляду по суті відповідної заяви
позивача і повернення йому документів,
які було направлено 24.12.2013 відповідачу
поштовим зв'язком.

Крім цього, вимоги про зобов'язання
судом інспекції провести реєстрацію
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації з реконструкції літньої
кухні в м. Бровари Київської області по
вул. Київській, 177 є передчасними і
необґрунтованими, оскільки
відповідачем не були розглянуті
документи позивача та не прийнято
відповідне рішення, що надавало б суду
можливість здійснення його оцінки щодо
правомірності чи не правомірності та
застосування в залежності від обставин
належного способу захисту порушеного
права, в тому числі зобов'язання судом
на вчинення дій щодо прийняття об'єкта
в експлуатацію.

Разом з тим, як випливає зі змісту
Рекомендації Комітету Міністрів Ради
Європи №R(80)2 стосовно здійснення
адміністративними органами влади
дискреційних повноважень, прийнятої
Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й
нараді та ч. 3 ст. 2 КАС України,
перевіряючи рішення, дію чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень адміністративний суд не
втручається у дискрецію (вільний
розсуд) суб'єкта владних повноважень
поза межами перевірки за критеріями,
передбаченими ст. 2 КАС України.

Таким чином, вищевказана позовна
вимога є формою втручання в
дискреційні повноваження відповідача
та виходить за межі завдань
адміністративного судочинства.

Виходячи з вищевикладеного, належним
чином захисту порушеного права
позивача буде зобов'язання відповідача
розглянути по суті його документи, які
були скеровані поштою 24.12.2013 та
прийняти одне з рішень, передбачених
пунктом 3.3 розділу 3 Порядку.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції не відповідає нормам
матеріального права, доводи
апеляційної скарги спростовують
висновки суду першої інстанції,
викладені у зазначеній постанові, у
зв'язку з чим є підстави для її
скасування з ухваленням нової
постанови про часткове задоволення
позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 08 серпня 2014
року - задовольнити частково.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 08 серпня 2014
року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_7 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області щодо не
розгляду по суті і повернення
документів ОСОБА_7, які було направлено
24 грудня 2013 року поштовим зв'язком.

Зобов'язати Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області розглянути
документи ОСОБА_7, які було направлено 24
грудня 2013 року поштовим зв'язком, по
суті та прийняти одне з рішень,
передбачених пунктом 3.3 розділу 3
Порядку прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення I
та II категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж
(затверджено наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України 19.03.2013 № 95).

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя
суддя Л.П. Борисюк І.Й.
Петрик Я.М. Собків

Повний текст постанови складено та
підписано - 12.12.2014

Головуючий суддя

Борисюк Л.П.

Судді:

Петрик І.Й.

Собків Я.М.