Справа № 810/2559/14
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/2559/14
інстанції: Щавінський В.Р.
Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Ключковича
В.Ю.,

суддів
Кобаля
М.І.,

Собківа Я.М.,

при секретарі
Шевчук
К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 17
липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області до товариства з обмеженою
відповідальністю "Оптоторгсервіс
плюс", товариства з обмеженою
відповідальністю "Ріверс ЛТД", за
участю Прокуратури Київської області
про стягнення коштів, отриманих за
нікчемним правочином, -

В С Т А Н О В И В :

Іванківська МДШ Київської області
звернулась з позовом до TOB
«Оптторгсервіс плюс» (відповідач №1), TOB
«Ріверс ЛТД» (відповідач №2) за участю
Прокуратури Київської області про
стягнення з TOB "Ріверс-ЛТД" на користь TOB
"Оптторгсервіс плюс" вартості
отриманого за договором від 01.07.2009 р. №
01/07, укладеним між TOB "Оптторгсервіс
плюс" та TOB "Ріверс-ЛТД" на загальну суму
480369157,20 грн. та стягнення з TOB
"Оптторгсервіс плюс" на користь
державного бюджету вартості
отриманого за договором від 01.07.2009 р. №
01/07, укладеним між TOB "Оптторгсервіс
плюс" та TOB "Ріверс-ЛТД" на загальну суму
480369157,20 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 01.12.2011 р. в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.10.2012 р.
скасовано постанову Київського
окружного адміністративного суду від
01.12.2011 р. Прийнято нову постанову, якою
адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
від 15.04.2014 р. касаційну скаргу TOB
"Оптторгсервіс плюс" задоволено
частково, постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25.10.2012 та постанову Київського
окружного адміністративного суду
Київської області від 01.12.2011 скасовано,
а адміністративну справу №2а-1857/11/1070
направлено до Київського окружного
адміністративного суду на новий
розгляд, де їй присвоєно номер 810/2559/14-а.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 17 липня 2014
року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, позивач Вишгородська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Київській області звернулася з
апеляційною скаргою в якій просить суд
скасувати постанову Київського
окружного адміністративного суду від 17
липня 2014 року та прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити повністю,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Прокуратура Київської області
звернулася до Київського апеляційного
адміністративного суду з заявою про
приєднання до апеляційної скарги
Вишгородської ОДПІ ГУ Мін доходів у
Київській області.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, вислухавши доводи
представника апелянта та представника
відповідача 1, колегія суддів
апеляційного суду знаходить, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції дійшов висновку щодо
відсутності правових підстав для
визнання правочину між відповідачами
нікчемним, відповідно відсутні й
правові підстави для застосування
наслідків нікчемності правочину у
вигляді адміністративно-господарських
санкцій.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів апеляційного
адміністративного суду не
погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 159 КАС України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення ,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухваленим
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія судців апеляційного
адміністративного суду зазначає, що
вказаним вимогам постанова суду першої
інстанції не відповідає з огляду на
наступне.

Вбачається з матеріалів справи, що
посадовими особами Іванківської
міжрайонної державної податкової
інспекції Київської області проведено
виїзну позапланову перевірку TOB
«Ріверс - ЛТД» за результатами якої
складено акт № 802/23-33011056 від 10 червня 2010
року «Про результати виїзної
позапланової перевірки TOB «Ріверс -
ЛТД» щодо підтвердження відомостей,
отриманих від особи, яка мала правові
відносини з платником податків TOB
«Бізнес Алвінет ЛТД» за листопад,
грудень 2009 року».

Згідно із висновками, відображеними у
вказаному акті перевірки, податковим
органом встановлено відсутність
поставок товарів та укладання угод з
метою настання реальних наслідків, у
зв'язку з тим, що угоди поставки,
укладені між TOB «Ріверс - ЛТД»та TOB
«Бізнес Алвінет ЛТД» є нікчемними.

В подальшому посадовими особами
Іванківської міжрайонної державної
податкової інспекції Київської
області проведено документальну
невиїзну позапланову перевірку TOB
«Оптторгсервіс плюс» щодо
підтвердження відомостей, отриманих
від особи, яка мала правові відносини з
платником податків TOB «Ріверс - ЛТД» за
листопад - грудень 2009 року, січень -
березень 2010 року за результатами якої
складено акт № 1257/23/33130353 від 09 вересня
2010 року.

У ході перевірки податковим органом
проаналізовано надані TOB
"Оптторгсервіс плюс" бухгалтерські та
податкові документи, зокрема договір
поставки від 01.07.2009 р. № 01/07, банківські
виписки за серпень-грудень 2009 року,
січень-березень 2010 року, видаткові
накладні отримані від TOB "Ріверс - ЛТД"
за період з липня по грудень 2009 року та
з січня по березень 2010 року, податкові
накладні отримані від TOB "Ріверс -ЛТД" за
період з липня по грудень 2009 року та з
січня по березень 2010 року, реєстри
отриманих та виданих податкових
накладних за період з липня по грудень
2009 року та з січня по березень 2010 року.
При перевірці податковим органом також
використано висновки виїзної
позапланової документальної перевірки
TOB "Ріверс ЛТД", що оформлені у акті від
10.06.2010 р. № 802/23-33011056, згідно яких
встановлено відсутність поставок
товару від постачальника TOB "Бізнес
Алвінет ЛТД" до TOB "Ріверс ЛТД" та від TOB
"Ріверс ЛТД" до TOB "Оптторгсервіс плюс" і
данні податкової звітності TOB
"Оптторгсервіс плюс", які вказують на
відсутність трудових ресурсів,
виробничого обладнання, складських та
торгівельних приміщень, транспортних
засобів та торгівельного обладнання,
залишків сировини, матеріалів для
здійснення відповідних видів
діяльності.

Враховуючи вищезазначене податковий
орган дійшов висновку, що операції з
оприбуткування, приймання-передачі
товару між TOB "Ріверс ЛТД" TOB
"Оптторгсервіс плюс" не проводилися.
Тому позивач вказує на нікчемність
угод, укладених між зазначеними
суб'єктами господарювання, оскільки
такі угоди укладені без мети реального
настання правових наслідків, без
економічної вигоди, виключно з метою
заниження об'єкту оподаткування,
несплати податків, отримання
підприємством податкової вигоди.

Податковий орган посилається па те, що
в матеріалах справи відсутні докази
фактичного отримання, реальності
зберігання та подальшого використання
в господарській діяльності товару, а
також відсутні людські та
матеріально-технічні ресурси для
вчинення даної
фінансово-господарської операції, у
зв'язку з чим ставить під сумнів
дійсність договору та вважає його
нікчемним, зазначаючи, що даний
правочин порушує публічний порядок,
вчинений з метою завідомо суперечною
інтересам держави і суспільства,
водночас суперечить моральним засадам
суспільства і згідно з ч. 1 ст. 203, ч. 2 ст.
215 ЦК України просить стягнути з TOB
«Ріверс ЛТД» та TOB «Оптторгсервіс плюс»
на користь державного бюджету вартість
отриманого за вищезазначеними
договорами купівлі-продажу.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами, колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
зазначає наступне

Відповідно до ст. 203 ЦК України - зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно до ст. 215 ЦК України - підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до ст. 207 ГК України -
господарське зобов'язання, що не
відповідає вимогам закону, або вчинено
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських
відносин з порушенням хоча б одним з
них господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктності), може
бути на вимогу однієї із сторін, або
відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в
частині.

Згідно до ст. 208 ГК України - якщо
господарське зобов'язання визнано
недійсним як таке, що вчинено з метою,
яка завідомо суперечить інтересам
держави і суспільства, то за наявності
наміру в обох сторін - у разі виконання
зобов'язання обома сторонами - в доход
держави за рішенням суду стягується
все одержане ними за зобов'язанням, а у
разі виконання зобов'язання однією
стороною з другої сторони стягується в
доход держави все одержане нею, а також
все належне з неї першій стороні на
відшкодування одержаного. У разі
наявності наміру лише у однієї із
сторін усе одержане нею повинно бути
повернено другій стороні, а одержане
останньою або належне їй на
відшкодування виконаного стягується
за рішенням суду в доход держави.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» - підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Господарська операція згідно зі ст. 1
названого Закону - це дія або подія, яка
викликає зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Отже, з наведених законодавчих
приписів вбачається, що наслідки в
податковому обліку створюють лише
реально вчинені господарські операції,
тобто ті, що пов'язані з рухом активів,
зміною зобов'язань чи власного
капіталу платника податків. При цьому
господарські операції мають бути
відображені в податковому обліку
відповідно до їх реального змісту.

Так, судом апеляційної інстанції
встановлено, що згідно постанови
Київського окружного
адміністративного суду від 26.09.2012 року,
що набрала законної сили (справа
№2а-3740/12/1070), адміністративний позов
Іванківської міжрайонної державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ріверс-ЛТД» і
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бізнес Алвінет
ЛТД»за участю прокурора Київської
області про стягнення коштів,
отриманих за нікчемним правочином
задоволено. Стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Бізнес
Алвінет ЛТД» () на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ріверс ЛТД» () вартість отриманого за
договором, укладеним між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Ріверс
ЛТД» і Товариством з обмеженою
відповідальністю «Бізнес Алвінет ЛТД»
на загальну суму 480 271 547 (чотириста
вісімдесят мільйонів двісті сімдесят
одна тисяча п'ятсот сорок сім) грн. 40
коп. Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ріверс ЛТД» () на користь Державного
бюджету України вартість отриманого за
договором, укладеним між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Ріверс
ЛТД» і Товариством з обмеженою
відповідальністю «Бізнес Алвінет ЛТД»
на загальну суму 480 271 547 (чотириста
вісімдесят мільйонів двісті сімдесят
одна тисяча п'ятсот сорок сім) грн. 40
коп.

При вирішенні спору у справі
№2а-3740/12/1070, Київським окружним
адміністративним судом встановлено :
«... відповідно до умов договору
поставки від 01.07.2009 №01/07 відповідач 2
(продавець) поставляє TOB «Оптторгсервіс
плюс» (покупець) товар. Пункти 2.1 і 2.2
вказаного договору №01/07 встановлено,
що датою поставки товару вважається
дата накладної. Товар вважається
прийнятим покупцем після надання
продавцем наступних документів:
податкова накладна, накладна.

З долучених до матеріалів справи
первинних документів, які оформлено в
межах виконання умов договору поставки
від 01.07.2009 №01/07, вбачається, що
податкові накладні №№ 43, 44, 47, 48, 57, 58, 88,
89,90,91 та видаткові накладні №№ РН-0000042,
РН-0000043, РН-0000046, РН-0000047, РН-0000056, РН-0000057,
РН-0000058, РН-0000087, РН-0000088, РН-0000089, РН-0000090
відповідачем 2 виписано, а контрагентом
TOB «Оптторгсервіс плюс» отримано
протягом липня-жовтня 2009 року. Отже, з
наявних первинних документів чітко
вбачається, що значна частина товару в
межах договору від 01.07.2009 №01/07
відповідача '2 на адресу TOB
«Оптторгсервіс плюс» була поставлена
протягом липня-жовтня 2009 року.

Таким чином, судом встановлено, що
згідно з долученими до матеріалів
справи документами та наданою
відповідачем 2. інформацією у письмових
запереченнях проти позову та
поясненнях значна частіша товару скла
білого UN1KROWN 0.0 діоптрій, яка була
предметом спірного договору між
відповідачами та, як запевняє
відповідач 2, отримана від відповідача 1
протягом листопада-грудня 2009 року на
загальну суму 480 271 547,00 грн., вже була
отримана TOB «Оптторгсервіс плюс» від
відповідача 2 протягом липня-жовтня 2009
року. Зазначене не може відповідати
реальним обставинам справи, оскільки є
неможливим, та свідчить про
недостовірність інформації, яка
містить в первинних документах,
оформлених між відповідачами у даній
справі....».

Також «...на вимогу суду в порядку cm. 11
КАС України надати додаткові докази на
підтвердження позовних вимог
представник Податкового органу в
судовому засіданні 26.09.2012 до матеріалів
справи долучив завірену копію листа
в.о. начальника СВ Шевченківського РУ
ГУ МВС України в м. Києві від 06.07.2011, з
якого вбачається, що про повідомлення
Податкового органу про порушення
кримінальної справи №10-22232 за фактом
фіктивного підприємництва
невстановленими особами, зокрема, TOB
«Бізнес Алвінет ЛТД». Також, позивачем
надано копію листа від 09.12.2011 №18/15-20-7718,
отриманого від начальника
департаменту митних інформаційних
технологій та статистики. Вказаним
листом. Податковий орган
проінформовано, що інформації щодо
ввезення на митну територію України
скла білого UN1KROWN 0.0 діоптрій за період з
01.01.2008 по 04.12.2011 в базі даних електронних
копій вантажних митних декларацій
станом на 05.12.2011 не виявлено. У своїх
доводах Податковий орган звертає
увагу, що згідно з інформацією, наявною
в первинних документах, придбаний в
межах спірного правочину товар (скло)
має французьке походження. Таким чином,
відсутність інформації про ввезення в
Україну вказаного товару
опосередковано свідчить про
безтоварність угоди між
відповідачами...».

Згідно ч.1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що в розумінні ст. 72 КАС України
обставини, встановлені у
адміністративній справі №2а-3740/12/1070
мають преюдиціальне значення при
розгляді даної справи, а тому надаючи
правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
враховує висновки Київського
окружного адміністративного суду від
26.09,2012 року, що набрала законної сили, в
якій суд дійшов висновку, що правочин
між відповідачами вчинено всупереч
вимогам цивільного законодавства, не
відповідає волі їх учасників
(керівників TOB «Бізнес Алвінет ЛТД»і TOB
«Ріверс-ЛТД»), не спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним, то даний правочин є
недійсним в силу закону (нікчемними).

Враховуючи те, що рішенням суду, яке
набрало законної сили, встановлено
безтоварний характер усного договору
купівлі-продажу скла білого UNIKROWN 0.0
діоптрій, укладеного між TOB «Бізнес
Алвінет ЛТД» і TOB «Ріверс-ЛТД», а також
враховуючи відсутність інформації про
ввезення в Україну вказаного товару,
колегія суддів, приходить до висновку,
що правовідносини, які виникли в
подальшому між TOB «Оптторгсервіс плюс»
та TOB «Ріверс ЛТД» не мали реального
товарного характеру, товар не
перевозився і не зберігався,
незважаючи на оформлені первинні
документи та доводи щодо отримання
прибутку за даними правовідносинами.

У зв'язку з вищенаведеним, спірні
операції не підтверджуються стосовно
врахування реального часу здійснення
операцій, місцезнаходження майна,
наявності трудових ресурсів, виробничо
- складських приміщень та іншого майна,
які економічно необхідні для виконання
такого постачання або здійснення "
діяльності, що свідчить про
відсутність необхідних умов для
результатів відповідної
господарської, економічної діяльності,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень і транспортних засобів.

Отже, TOB «Оптторгсервіс плюс» без мети
реального настання правових наслідків,
без економічної вигоди, виключно з
метою заниження об'єкту оподаткування,
несплати податків, проведено
документально фактично не здійснені
господарські операції для отримання
підприємством податкової вигоди.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивачем не доведено нікчемність
правочину укладеного між TOB
«Оптторгсервіс плюс»та TOB «Ріверс ЛТД»,
а тому є всі підстави для стягнення
суми отриманої за вказаним правочином.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції не відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у зазначеній
постанові, у зв'язку з чим є підстави
для її скасування з ухваленням нової
постанови про повне задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 160,198, 202, 207, 212, 254 КАС
України, суд ,-

П О
С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Вишгородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області -
задовольнити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 17 липня 2014
року - скасувати та прийняти нову, якою
адміністративний позов Вишгородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Оптоторгсервіс
плюс", товариства з обмеженою
відповідальністю "Ріверс ЛТД", за
участю Прокуратури Київської області
про стягнення коштів, отриманих за
нікчемним правочином - задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Ріверс-ЛТД»( 07200
Київська область, Іванківський район,
с. Мусійки, ) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Оптторгсервіс плюс»
(07200 Київська область, смт. Іванків, вул.
Київське шосе, 1 )
вартість отриманого за договором
купівлі-продажу № 01/07 від 01 липня 2009
року, укладеного між товариством з
обмеженою відповідальністю
«Оптторгсервіс плюс» та товариством з
обмеженою відповідальністю
«Ріверс-ЛТД» в сумі 480 369 157, 20 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Оптторгсервіс плюс»
(07200 Київська область, смт. Іванків, вул.
Київське шосе, 1 ) на
користь державного бюджету ( рахунок
№0296, код 240603, МФО 821018 ЗКРО 240741091)
вартість отриманого за договором
купівлі-продажу № 01/07 від 01 липня 2009
року, укладеного між товариством з
обмеженою відповідальністю
«Оптторгсервіс плюс» та товариством з
обмеженою відповідальністю
«Ріверс-ЛТД» в сумі 480 369 157, 20 гривень.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст постанови складено та
підписано 17.11.2014 року.

Головуючий суддя:
В.Ю.Ключкович

Судді:
М.І.
Кобаль

Я.М. Собків

Головуючий суддя

Ключкович В.Ю.

Судді:

Кобаль М.І.

Собків Я.М.