Справа № 372/5013/14-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Кравченко
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка
О.І.,

при секретарі - Ліневській
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Обухівського районного суду
Київської області від 07 листопада 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Обухівської міської ради Київської
області, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4,
про визнання протиправним та
скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 (далі - Позивач,
ОСОБА_2) звернулася до Обухівського
районного суду Київської області з
позовом до виконавчого комітету
Обухівської міської ради Київської
області (далі - Відповідач, виконком
Обухівської міськради) про визнання
протиправним та скасування рішення
виконкому Обухівської міськради від
05.06.2014 року № 639.

Протокольною ухвалою від 07.11.2014 року
залучено до участі у справі в якості
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (далі - Треті особи,
ОСОБА_4, ОСОБА_3).

Постановою Обухівського районного
суду Київської області від 07.11.2014 року у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено повністю. При цьому суд
першої інстанції виходив з того, що в
силу положень Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
Відповідач наділений повноваженнями
щодо скасування містобудівних умов та
обмежень.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
суду, Позивач подав апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати постанову від
07.11.2014 року та прийняти нову, якою
позовні вимоги задовольнити повністю.
При цьому звертає увагу на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також порушення
норм матеріального права.

Представник Позивача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав, просив оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою позовні вимоги задовольнити
повністю.

Відповідач під час розгляду справи в
суді апеляційної інстанції проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував та просив залишити
постанову від 07.11.2014 року без змін.

Треті особи, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явилися.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення повноважних представників
сторін, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду
першої інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 є власником земельної ділянки
площею 0,1 га, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1; цільове призначення - для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
що підтверджується договором від 22.03.2014
року та витягом з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно (а.с. 7-10).

Треті особи є суміжними
землевласниками вказаної вище
земельної ділянки, що підтверджується
копією паспорту ОСОБА_3, копією витягу
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно, копією державного акту,
(а.с. 28-31), а також копією паспорту
ОСОБА_4, копією свідоцтва про право
власності, копією договору дарування
від 15.03.2002 року (39-42).

Відділом розвитку інфраструктури,
містобудування та архітектури
виконкому Обухівської міськради 16.04.2014
року було видано містобудівні умови і
обмеження забудови земельної ділянки
№ 13міб на будівництво
багатоквартирного житлового будинку
по АДРЕСА_1 (далі - Містобудівні умови та
обмеження) (а.с. 11-13).

У 2014 році було розроблено проект
будівництва багатоквартирного
житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 74-75).

Листом від 11.06.2014 року № 7/10 9/1106/08/07 у
відповідь на звернення від 29.09.2014 року
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області (далі - Інспекція)
повідомила ОСОБА_4 та Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України про те, що Інспекцією не
видавались ОСОБА_2 документи
дозвільного характеру (дозвіл на
виконання будівельних робіт), не
здійснювалася реєстрація документів
декларативного характеру (декларації
про початок виконання
підготовчих/будівельних робіт), а
повідомлення про початок виконання
будівельних до Інспекції не надходило
(а.с. 57).

Крім іншого, судом першої інстанції
було встановлено, що Позивачем
безпідставно збільшено максимально
допустимий відсоток забудови з 40% до
майже всієї площі ділянки (995,7 кв. м.), а
також збільшено кількість поверхів з 5
до 7.

Відповідачем, з урахуванням
колективних звернень мешканців вулиці
Київська та з метою усунення порушень
законних прав та інтересів суміжних
землекористувачів, 05.06.2014 року винесено
рішення № 639, яким скасовано
Містобудівні умови та обмеження у
зв'язку з невідповідністю намірів
забудови до містобудівних обмежень,
державних норм: правил у сфері
містобудування (а.с. 14).

Крім того, 21.07.2014 року було
зареєстровано декларацію про початок
виконання будівельних робіт щодо
будівництва багатоквартирного
житлового будинку, проте остання була
скасована, що випливає зі змісту
наявних у матеріалах справи листів
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області (а.с. 34, 45-46, 54-67, 63, 65).

Поряд з цим, з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_4 неодноразово
зверталася до державних органів, у тому
числі до виконкому Обухівської
міськради з приводу незаконного
будівництва, що ведеться на суміжній
земельній ділянці та належить
Позивачеві (а.с. 34, 43-46, 54, 56-57, 65-66).

На підставі встановлених вище
обставин, виходячи з системного
аналізу приписів ст. ст. 24, 31 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», суд першої інстанції дійшов
висновку про наявність у Відповідача
повноважень щодо скасування
Містобудівних умов, оскільки чинним
законодавством не закріплено заборони
виконавчого органу міської ради
вчиняти відповідні дії.

З таким висновком суду першої
інстанції не можна повністю погодитися
з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
(далі - Закон) місцеве самоврядування в
Україні - це гарантоване державою право
та реальна здатність територіальної
громади - жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища, міста - самостійно
або під відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України. Місцеве
самоврядування здійснюється
територіальними громадами сіл, селищ,
міст як безпосередньо, так і через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи, а також через районні
та обласні ради, які представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст.

Приписами ч. 1 ст. 51 Закону визначено, що
виконавчим органом сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради є виконавчий
комітет ради, який утворюється
відповідною радою на строк її
повноважень.

Згідно пп. 8-9 п. «а» ч. 1 ст. 31 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належать власні (самоврядні)
повноваження: координація на
відповідній території діяльності
суб'єктів містобудування щодо
комплексної забудови населених
пунктів; надання відповідно до закону
містобудівних умов і обмежень забудови
земельних ділянок.

Положеннями ч. 1 ст. 52 Закону закріплено,
що виконавчий комітет сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради може розглядати
і вирішувати питання, віднесені цим
Законом до відання виконавчих органів
ради.

Отже, виконавчий комітет міської ради
здійснює безпосередні повноваження
щодо вирішення питань місцевого
значення, зокрема, щодо надання
відповідно до закону містобудівних
умов і обмежень.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону
виконавчий комітет ради утворюється у
складі відповідно сільського,
селищного, міського голови, районної у
місті ради - голови відповідної ради,
заступника (заступників) сільського,
селищного, міського голови, голови
районної у місті ради, керуючого
справами (секретаря) виконавчого
комітету, а також керівників відділів,
управлінь та інших виконавчих органів
ради, інших осіб. Міська рада утворює у
складі виконавчого комітету ради орган
з питань містобудування та
архітектури.

Як вбачається з матеріалів справи,
Містобудівні умови та обмеження
затверджено начальником відділу
розвитку інфраструктури,
містобудування та архітектури
виконкому Обухівської міськради, тобто
керівником структурного відділу
виконкому Обухівської міськради.

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону виконавчий
комітет ради: 1) попередньо розглядає
проекти місцевих програм
соціально-економічного і культурного
розвитку, цільових програм з інших
питань, місцевого бюджету, проекти
рішень з інших питань, що вносяться на
розгляд відповідної ради; 2) координує
діяльність відділів, управлінь та
інших виконавчих органів ради,
підприємств, установ та організацій, що
належать до комунальної власності
відповідної територіальної громади,
заслуховує звіти про роботу їх
керівників; 3) має право змінювати або
скасовувати акти підпорядкованих йому
відділів, управлінь, інших виконавчих
органів ради, а також їх посадових осіб.

Таким чином, Відповідач, в силу
вищезазначених приписів ст. 52 Закону,
уповноважений скасовувати акти
відділу розвитку інфраструктури,
містобудування та архітектури
виконкому Обухівської міськради як
підпорядкованого йому відділу.

Враховуючи чітке закріплення
положеннями ст. 52 Закону права
виконавчого органу на скасування актів
підпорядкованих йому відділів, суд
апеляційної інстанції вважає
необґрунтованим посилання
Обухівського районного суду Київської
області на відсутність законодавчо
закріпленої заборони Відповідачу
вчиняти зазначені дії як на підставу
для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Приписами ч. 3 ст. 140 Основного Закону
визначено, що місцеве самоврядування
здійснюється територіальною громадою
в порядку, встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

З огляду на вищезазначене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
те, що рішення від 05.06.2014 року № 639 про
скасування ОСОБА_2 Містобудівних умов і
обмежень прийнято Відповідачем на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачений чинним
законодавством, проте судом невірно
застосовано норми ст. 19 Конституції
України та ст. 52 Закону щодо підстав
прийняття даного рішення.

Разом з тим, надаючи оцінку
правомірності ухваленого виконкомом
Обухівської міськради рішення від
05.06.2014 року, необхідно зазначити
наступне.

Зі змісту листів Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області випливає, що за
результатами перевірки дотримання
Позивачем вимог містобудівного
законодавства складено протокол про
адміністративне правопорушення,
надано припис від 29.04.2014 року № С-2904/1 з
вимогою негайно зупинити будівельні
роботи до усунення допущених порушень.
Крім того, Інспекцією 26.05.2014 року з
метою перевірки виконання вимог
зазначеного припису було встановлено,
що будівельні роботи продовжуються,
вимоги зазначеного припису не
виконано, чим порушено положення ч. 4 ст.
41 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» (а.с. 32-33).

За виявлене правопорушення у сфері
містобудівної діяльності ОСОБА_2
притягнуто до адміністративної
відповідальності згідно ч. 1 ст. 18842
Кодексу України про адміністративні
правопорушення (постанова від 16.06.2014
року № А-1606/3).

Вказані обставинами сторонами не
заперечуються та підтверджуються
листами Інспекції до фізичних осіб,
Державної архітектурної інспекції
України та виконкому Обухівської
міськради (а.с. 32, 57, 60).

Враховуючи вищезазначене, а також
повідомлення Третіми особами
виконкому Обухівської міськради про
численні порушення Позивачем
містобудівного законодавства та
проведення у зв'язку з цим досудового
слідства, судова колегія зауважує, що
рішення від 05.06.2014 року № 639 було
прийняте з метою забезпечення
законності, а також недопущення
порушення гарантованих прав та
інтересів осіб.

Поряд з цим, беручи до уваги те, що
положеннями пп. 10 п. «а» ч. 1 ст. 31 Закону
закріплено повноваження виконавчого
органу відповідної ради щодо
проведення громадського обговорення
містобудівної документації, то
Відповідачем правомірно враховано
наявність колективних звернень
мешканців вулиці Київська та суміжних
землекористувачів при прийнятті
оскаржуваного рішення.

Крім іншого, необхідно зауважити, що
ненормативні акти передбачають
конкретні приписи, звернені до
окремого суб'єкта чи юридичної особи,
застосовуються одноразово і після
реалізації вичерпують свою дію.
Відповідне тлумачення надано
Конституційним Судом України у рішенні
від 16.04.2009 року № 7-рп/2009.

Згідно ч. 8 ст. 29 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
містобудівні умови та обмеження є
чинними до завершення будівництва
об'єкта незалежно від зміни замовника.
Зміни до містобудівних умов та
обмежень можуть вноситися тільки за
згодою замовника.

Отже, Містобудівні умови та обмеження є
ненормативним актом, який вичерпує
свою дію після завершення будівництва,
а відтак може бути скасований
Відповідачем до моменту вчинення
Позивачем всіх дій, спрямованих на його
виконання.

Таким чином, судом правильно вирішено
справу по суті, але із помилковим
застосуванням норм матеріального
права, зокрема, положень ст. 19
Конституції України та ст. 52 Закону, а
тому постанова від 07.11.2014 року підлягає
зміні.

Згідно приписів ст. 198 КАС України суд
апеляційної інстанції за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції має
право змінити постанову суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

За таких обставин судова колегія
приходить до висновку, що судом першої
інстанції при вирішенні питання про
скасування акту відділу виконавчого
комітету міської ради було допущено
помилкове застосування норм
матеріального права, однак правильно
вирішено справу по суті, у зв'язку з чим
вважає за необхідне апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції змінити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 201, 205, 207, 211,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Обухівського районного суду
Київської області від 07 листопада 2014
року - змінити, зазначивши, що
підставами для відмови у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 слід вважати
обставини, викладені у мотивувальній
частині даного рішення.

У решті постанову Обухівського
районного суду Київської області від 07
листопада 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
виконавчого комітету Обухівської
міської ради Київської області, треті
особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання
протиправним та скасування рішення -
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо її було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі. Касаційна
скарга на судові рішення подається в
порядку та строки, визначені ст. ст. 211,
212 КАС України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя

Степанюк А.Г.

Судді:

Кузьменко В. В.

Шурко О.І.