Справа № 823/3154/14
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

823/3154/14

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року справа № 823/3154/14

м. Черкаси

11 год. 00 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мишенка В.В.,

при секретарі Гордієнку Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області до кредитної спілки «Благо» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області звернулося в Черкаський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до кредитної спілки «Благо», в якому просить стягнути заборгованість по сплаті фінансових санкцій та пені в сумі 2496, 84грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що за несвоєчасну сплату страхових внесків за період з 20.04.2010 – 02.10.2012 до відповідача була застосовано фінансову санкцію і пеню, внаслідок чого у останнього рахується заборгованість до ПФУ в м. Черкасах Черкаської області в 2496,84 грн. Оскільки сума заборгованості відповідачем не сплачена, позивач просить стягнути їх у судовому порядку.

Представник позивача надав до суду заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та з проханням розгляд справи здійснювати без його участі.

Відповідач у судове засідання, свого представника не направив, про причини повторної неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття у судове засідання відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності представника відповідача на підставі наявних матеріалів справи.

Частиною 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на наступне.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464 -VI, яким внесено зміни до Законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення», «Про збір на обов'язкове державне пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В той же час, відповідно до п. 7 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Таким чином, застосуванню підлягають зазначені вище Закони в редакції, що діяли до 01 січня 2011 року.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно зі ст. ст. 14, 15 Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Законами України № 2464- IV від 08.07.2010 року, № 2856- IV від 23.12.2010 року) страхувальниками та платниками страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону № 1058-IV страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Частиною 2 ст. 20 зазначеного Закону встановлено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальником на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких проводиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування заробітної плати, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до п. 6 ст. 20 Закону України № 1058-IV страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно ч. 12 ст. 20 Закону №1058-IV, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до ст. 106 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі- недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов’язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами 9 і 10 статті 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій.

Суми пені та штрафів, передбачених частинами 9 і 10 статті 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення. При цьому в цей же строк страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обовязковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Суми пені та фінансових санкцій, застосованих за порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових внесків стягуються в тому ж порядку, що й недоїмка зі сплати страхових внесків.

Строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Рішення про застосування фінансової санкції у вигляді штрафу до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку відповідачем не оскаржувалось.

Під час розгляду справи судом встановлено, що уповноваженою особою УПФУ в м. Черкасах було прийнято:

- рішення № 672 від 13.06.2012 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донараховних страхувальниками або органом Пенсійного фонду , з якого вбачається, що за несвоєчасну сплату страхових внесків до КС «Благо» застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 193,89 грн. та нараховано пеню в розмірі 1057,85 грн., які підлягають перерахуванню протягом десяти робочих днів з дня отримання рішення – 29.09.2014 (а.с.6).

- рішення № 887 від 13.06.2012 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донараховних страхувальниками або органом Пенсійного фонду , з якого вбачається, що за несвоєчасну сплату страхових внесків до КС «Благо» застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 193,89 грн. та нараховано пеню в розмірі 812,19 грн., які підлягають перерахуванню протягом десяти робочих днів з дня отримання рішення – 29.09.2014 (а.с.9).

- рішення № 1419 від 27.11.2012 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донараховних страхувальниками або органом Пенсійного фонду , з якого вбачається, що за несвоєчасну сплату страхових внесків до КС «Благо» застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 25,16 грн. та нараховано пеню в розмірі 213,86 грн., які підлягають перерахуванню протягом десяти робочих днів з дня отримання рішення – 29.09.2014 (а.с.12).

Рішення про застосування фінансової санкції у вигляді штрафу до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку відповідачем не оскаржувалось.

На час розгляду справи, відповідач у добровільному порядку недоїмку зі сплати фінансових санкцій та пені у розмірі 2496,84 грн. не сплатив, у зв’язку із чим суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у повному обсязі.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 159, 160, 162 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Мишенко

Повний текст постанови виготовлено 17.11.2014