Справа № 804/17436/14
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Коренева А.О.,
при секретарі судового засідання -
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - Синявського
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську в
приміщенні Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
Позивач, ФОП ОСОБА_3, звернувся до суду з
позовом до ДПІ у Ленінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
вимог позивачем зазначено, що позивач
не є особою відповідальною за
утримання (нарахування) та сплату
(перерахування) податку до бюджету у
розумінні ст.171 ПК України, оскільки
жодних виплат доходу ОСОБА_4 у будь-якій
формі не здійснювалось, у тому числі
заробітної плати. Крім того, позивачем
зазначено, що Позивач не виступає
роботодавцем, бо не використовує працю
найманих працівників. В судовому
засіданні представник позивача
позовні вимоги підтримав та просив їх
Відповідач, ДПІ у Ленінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндохдів у
Дніпропетровській області, проти
задоволення позову заперечував. Мотиви
незгоди зводяться до того, що під час
перевірки позивача був встановлений
факт використання позивачем праці
фізичної особи - ОСОБА_4, трудові
відносини з якою не були укладені.
Оскільки ОСОБА_4 заробітна плата згідно
відомостей не нараховувалась та не
виплачувалась, а в період з 01.05.2013р. по
30.09.2013р. мінімальна заробітна плата
складала 1 147 грн., позивач, на думку
відповідача, на виконання приписів п.57.1
ст.57, пп.171.1 ст.171, п .168.1 ст.168 ПКУ, мав
нарахувати, утримати та сплатити до
бюджету податок з доходів фізичних
осіб у розмірі 829,30 грн. В судовому
засіданні представник відповідача
просив відмовити в задоволені позову з
підстав, наведених в акті перевірки
відносно позивача та в запереченнях
Вивчивши доводи позову та заперечень,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд при винесені рішення виходить з
наступних підстав та мотивів.
З оскаржуваного податкового
яким позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку з доходів
найманих працівників в розмірі 1 836,89
грн., в тому числі за основним платежем -
829,30 грн., за штрафними санкціями - 1 007,59
грн., вбачається, що воно прийнято на
підставі акту перевірки від 21.08.14
№972/04-67-17-03/НОМЕР_1. За висновками
вказаного Акту перевірки позивачем
порушені п.57.1 ст.57, пп.171.1 ст.171, пп.168 п.168.1
ст.168, (01.05.13 по 30.09.13), як податковим
агентом, не нараховано, не утримано та
не сплачено до бюджету податок з
доходів фізичних осіб в розмірі 829,30
грн. та в порушення п.2.1 розділу 2 Прядку
та ст.51, ст.70, пп. б) п.176,2 ст.176 ПКУ не
подано до ДПІ розрахунки за
встановленою формою 1ДФ відомості про
доходи громадян за 2 квартал 2013р. по
строку 09.08.14 та за 3 квартал 2013р. по
строку 11.09.13 (аркуш акту 22, а.с.9).
Підставою для наведених висновків
слугували судження посадової особи ДПІ
про те, що оскільки за
товарно-транспортними накладними,
виписаними позивачем, встановлено
використання праці 1 фізичної особи -
ОСОБА_4, трудові відносини з яким не
укладені та заробітна плата згідно
відомостей якому не виплачувалась,
позивач, як податковий агент, мав
сплатити податок з доходів фізичних
осіб за період з 01.05.13 по 30.09.13, виходячи
з розміру мінімальної заробітної
Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість вказаних висновків та
винесених на підставі таких висновків
спірного акту індивідуальною дії, на
відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС
України, проаналізувавши положення
законодавчих актів, якими врегульовані
спірні правовідносини, суд зауважує на
Відповідно до пп.14.1.180. п.14.1 ст.14 ПКУ
податковий агент щодо податку на
доходи фізичних осіб - юридична особа
(її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ), самозайнята
особа, представництво нерезидента -
юридичної особи, інвестор (оператор) за
угодою про розподіл продукції, які
незалежно від організаційно-правового
статусу та способу оподаткування
іншими податками та/або форми
нарахування (виплати, надання) доходу (у
грошовій або негрошовій формі)
зобов'язані нараховувати, утримувати
та сплачувати податок, передбачений
розділом IV цього Кодексу, до бюджету
від імені та за рахунок фізичної особи
з доходів, що виплачуються такій особі,
вести податковий облік, подавати
податкову звітність контролюючим
органам та нести відповідальність за
порушення його норм в порядку,
передбаченому статтею 18 та розділом IV
Приписами п.57.1 ст.57 ПКУ визначено, що
податковий агент зобов'язаний сплатити
суму податкового зобов'язання (суму
нарахованого (утриманого) податку),
самостійно визначеного ним з доходу, що
виплачується на користь платника
податку - фізичної особи та за рахунок
такої виплати, у строки, передбачені
Відповідно до ст.162 ПКУ платниками
податку з доходів фізичних осіб є
фізична особа - резидент, яка отримує
доходи як з джерела їх походження в
Україні, так і іноземні доходи; фізична
особа - нерезидент, яка отримує доходи з
джерела їх походження в Україні;
податковий агент. Об'єктом
оподаткування резидента є: загальний
місячний (річний) оподатковуваний
дохід; доходи з джерела їх походження в
Україні, які остаточно оподатковуються
під час їх нарахування (виплати,
надання); іноземні доходи - доходи
(прибуток), отримані з джерел за межами
України (п.163.1 ст.163 ПКУ).
Базою оподаткування є загальний
оподатковуваний дохід, з урахуванням
особливостей, визначених розділом IV;
загальний оподатковуваний дохід -
будь-який дохід, який підлягає
оподаткуванню, нарахований
(виплачений, наданий) на користь
платника податку протягом звітного
податкового періоду. (п.164.1 ст.164 ПКУ).
За змістом п.167.1. ст.167 ставка податку
становить 15 відсотків бази
оподаткування (тобто загального
оподатковуваного доходу) щодо доходів,
нарахованих (виплачених, наданих) (крім
випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5
цієї статті), у тому числі, але не
виключно у формі заробітної плати,
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат або інших виплат
і винагород, які нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику у
зв'язку з трудовими відносинами та за
цивільно-правовими договорами; виграшу
в державну та недержавну грошову
лотерею, виграш гравця (учасника),
отриманий від організатора азартної
Положеннями пп.168.1.1. п.168.1 ст.168 ПКУ
визначено, що податковий агент, який
нараховує (виплачує, надає)
оподатковуваний дохід на користь
платника податку, зобов'язаний
утримувати податок із суми такого
доходу за його рахунок, використовуючи
ставку податку, визначену в статті 167
цього Кодексу; податок сплачується
(перераховується) до бюджету під час
виплати оподатковуваного доходу
єдиним платіжним документом (пп.168.1.2).
Згідно зі ст. 171 ПКУ особою,
відповідальною за нарахування,
утримання та сплату (перерахування) до
бюджету податку з доходів у вигляді
заробітної плати, є роботодавець, який
виплачує такі доходи на користь
платника податку; особою,
відповідальною за нарахування,
утримання та сплату (перерахування) до
бюджету податку з інших доходів, є: а)
податковий агент - для оподатковуваних
доходів з джерела їх походження в
Україні; б) платник податку - для
іноземних доходів та доходів, джерело
виплати яких належить особам,
звільненим від обов'язків нарахування,
утримання або сплати (перерахування)
Відповідно до п.176.2 ст.176 ПКУ особи, які
відповідно до цього Кодексу мають
статус податкових агентів, зобов'язані:
а) своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок;
б) подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми
утриманого з них податку до
контролюючого органу за місцем свого
розташування. Такий розрахунок
подається лише у разі нарахування сум
зазначених доходів платнику податку
податковим агентом протягом звітного
періоду. Запровадження інших форм
звітності з зазначених питань не
допускається; в) подавати на вимогу
платника податку відомості про суму
виплаченого на його користь доходу,
суму застосованих соціальних
податкових пільг та суму утриманого
податку; г) подавати контролюючому
органу інші відомості про
оподаткування доходів окремого
платника податку в обсягах та згідно з
процедурою, визначеною цим розділом та
розділом II цього Кодексу; ґ) нести
відповідальність у випадках,
визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених законодавчих
положень дає підстави для висновку, що
податковий агент обтяжений обов'язком:
- утримувати податок з доходів фізичних
осіб в разі нарахування (виплати,
надання) оподаткованого доходу на
користь платника податку; - сплачувати
(перераховувати) такий податок під час
виплати оподаткованого доходу. При
цьому розмір податку залежить від
розміру нарахованого (виплаченого) на
користь платника податку
оподаткованого доходу.
Оскільки факту виплати позивачем на
користь ОСОБА_4 оподаткованого доходу
відповідачем не встановлено під час
перевірки позивача, що в ході розгляду
справи підтверджено як актом
перевірки, так і представником
відповідача в судовому засіданні, суд
доходить до висновку про відсутність
об'єкту оподаткування податком з
доходів фізичних осіб у спірних
правовідносинах, а також про
відсутність у позивача статусу
роботодавця чи податкового агента
відносно ОСОБА_4. Адже законодавець не
покладає на платників податків
обов'язок нараховувати та
перераховувати податок з доходів
фізичних осіб в разі використання
праці фізичної особі без виплати
доходу останній. Не зазначає
законодавець й те, що в такому випадку
розмір податку залежить від розміру
мінімальної заробітної плати в період
використання праці фізичної особи. За
викладених обставин обов'язок подавати
у строки, встановлені ПКУ для
податкового кварталу податковий
розрахунок суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, а також суми утриманого з них
податку до контролюючого органу за
місцем свого розташування, відносно
ОСОБА_4 за спірний період у позивача
Суд зауважує, що відповідно до ч.2 ст.19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Враховуючи наведене, суд доходить до
висновку що оскаржуване податкове
повідомлення - рішення не узгоджується
з приписами Податкового кодексу
України, а відтак, з огляду на критерії
правомірності рішень суб'єкта владних
повноважень, наведених в ч.3 ст.2 КАС
України, є протиправним. Отже позовні
вимоги підлягають задоволенню.
Судові витрати підлягають розподілу
відповідно до ст.94 КАС України.
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 94, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
Стягнути з Державного бюджету України
на користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 витрати по сплаті судового
збору в розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції за правилами,
визначеними ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили
згідно зі ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 08.12.14.

Суддя А.О.
Коренев