Справа № 810/2337/14
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/2337/14
Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко
Я.Б.,

суддів:
Безименної Н.В., Пилипенко О.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційна група
«ЦК-Глобал» до Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області про
визнання протиправними дій і
бездіяльності, скасування податкового
повідомлення-рішення, за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 23 червня 2014
року, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Інвестиційна група «ЦК-Глобал»
звернулося у суд із позовом до
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області, в якому, з урахуванням
уточнень, просило визнати протиправною
бездіяльність відповідача щодо не
проведення камеральної перевірки
звітної податкової декларації з
орендної плати за землю за 2013 рік та дії
щодо внесення до акта №161/1530 від 17.12.2013
інформації про порушення позивачем
строків сплати податкового
зобов'язання з орендної плати,
скасувати податкове
повідомлення-рішення №000831503 від 23.12.2013.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 23 червня 2014
року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін, з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції дійшов висновку про
необґрунтованість встановленого
податковим органом порушення
позивачем строків сплати самостійно
визначених зобов'язань, адже висновок
відповідача про наявність такого
здійснений без урахування описки в
податковій декларації, яка була
виправлена позивачем, та не вплинула на
розмір податкового зобов'язання.

З такими висновками суду не можна не
погодитися.

Із матеріалів справи вбачається, що між
позивачем (орендар) та Вишневою міською
радою Києво-Святошинського району
Київської області (орендодавець) 30.12.2008
укладено договір оренди земельної
ділянки.

Згідно п. 5 даного договору нормативна
грошова оцінка земельної ділянки
становить 16686583,24 грн.

Згідно п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу
України платники плати за землю (крім
фізичних осіб) самостійно обчислюють
суму податку щороку станом на 1 січня і
не пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Відповідно до приведеної норми, 23.01.2013
позивачем подано до податкового органу
річну податкову декларацію з плати за
землю, у якій самостійно визначено
податкове зобов'язання з орендної
плати в сумі 1628578,68 грн. Зазначена
декларація направлена до податкового
органу засобами електронного зв'язку і
доставлена 25.01.2013, що підтверджується
квитанцією №2. Згідно цієї квитанції,
декларації присвоєно реєстраційний
№. Зі змісту декларації слідує, що
платником визначено до сплати грошові
зобов'язання у сумі 135714,89 грн щомісячно,
проте допущено описку та помилково
зазначено до сплати за жовтень 2013 року
платіж у розмірі 1351714,89 грн.

Із матеріалів справи слідує, що в
подальшому - 11.12.2013 - ТОВ «Інвестиційна
група «ЦК-Глобал» подало до ДПІ у
Києво-Святошинському районі ГУ
Міндоходів у Київській області
уточнюючу податкову декларацію, в якій
вказану описку виправлено.

Разом з тим, 17.12.2013 відповідачем
складено акт №161/1530 про результати
перевірки дотримання вимог
податкового законодавства в частині
своєчасності сплати узгоджених сум
податкових зобов'язань позивача з
орендної плати за земельні ділянки
державної або комунальної власності за
період з 02.12.2013 по 11.12.2013. У акті
зазначено про встановлення порушення
строків сплати узгоджених сум
податкових зобов'язань з указаного
податку по податковій декларації
№ від 25.01.2013. Так, позивачем
задекларована сума податкового
зобов'язання за жовтень 2013 року з цього
податку в сумі 1202428,60 грн, граничний
строк сплати якої - 02.12.2013, сплачена
11.12.2013. Тобто, з простроченням у 10 днів.

На підставі зазначеного акту
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 23.12.2013 №,
яким, за порушення ст. 287 ПК України,
позивача зобов'язано сплатити штраф у
розмірі 10% простроченої суми платежу -
120242,86 грн.

Вважаючи бездіяльність податкового
органу щодо не проведення камеральної
перевірки звітної податкової
декларації з орендної плати за землю
позивача за 2013 рік, висновки
вищевказаної перевірки та прийняте на
її підставі податкове
повідомлення-рішення протиправними,
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Обговорюючи вимоги позивача про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 23.12.2013 №
та визнання дій відповідача щодо
внесення до акту № 161/1530 від 17.12.2013
інформації про порушення позивачем
строків сплати податкового
зобов'язання з орендної плати за землю,
колегія суддів зважає на таке.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії),
добросовісно, розсудливо, пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України грошове
зобов'язання платника податків - це
сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання.

Пунктом 288.1 ст. 288 ПК України визначено,
що підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування, які
укладають договори оренди землі,
повинні до 1 лютого подавати органу
державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
переліки орендарів, з якими укладено
договори оренди землі на поточний рік,
та інформувати відповідний орган
державної податкової служби про
укладення нових, внесення змін до
існуючих договорів оренди землі та їх
розірвання до 1 числа місяця, що настає
за місяцем, у якому відбулися зазначені
зміни.

Згідно п. п. 288.3, 288.4, 288.5 ст. 288 цього
Кодексу об'єктом оподаткування є
земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної
плати встановлюються у договорі оренди
між орендодавцем (власником) і
орендарем.

Розмір орендної плати встановлюється у
договорі оренди.

Як було з'ясовано судом, розмір
орендної плати позивача розраховано на
підставі договору оренди земельної
ділянки від 30.12.2008, і він становить
1628578,68 грн на рік. Зазначена сума
відображена позивачем в податковій
декларації з орендної плати за землю за
2013 рік. Разом з тим, в декларації
визначено до сплати грошові
зобов'язання у сумі 135714,89 грн щомісячно,
проте допущено описку та помилково
визначено до сплати за жовтень 2013 року
суму 1351714,89 грн.

Колегія суддів зауважує, що
відповідачем не заперечується
правильність визначення загальної
суми податкового зобов'язання з
указаного податку за 2013 рік у розмірі
1628578,68 грн.

Також, відповідачем не заперечується
те, що протягом 2013 року позивач
добровільно погашав самостійно
визначене податкове зобов'язання
платежами по 135714,89 грн щомісячно.

У той же час, підставою для винесення
спірного податкового
повідомлення-рішення було те, що
позивачем невчасно погашено суму
податкового зобов'язання з орендної
плати у розмірі 1202428,60 грн. Така сума, як
вбачається із матеріалів справи,
виникла у зв'язку із висновками
податкового органу про необхідність
сплати позивачем у жовтні 2013 року суми
щомісячного платежу з орендної плати
саме у розмірі 1351714,89 грн, а не 135714,89 грн.

Проте, такий висновком відповідача є
необґрунтованим, адже очевидно, що в
даному випадку позивачем допущено
описку. Про вказане свідчить, зокрема,
те, що при такій сумі платежу за жовтень
2013 року податкове зобов'язання
останнього з орендної плати за весь цей
рік значно перевищувало б
задекларований розмір - 1628578,68 грн. Крім
того, 11.12.2013 позивачем виправлено
вказану описку шляхом подання
уточнюючої декларації.

Колегія суддів зауважує, що податковим
зобов'язанням, згідно пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14
ПК України, є сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством. А
штрафною санкцією, підпунктом 14.1.265
названої правової норми, визнається
плата у вигляді фіксованої суми та/або
відсотків, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням яких покладено на
контролюючі органи.

Загальними положеннями про
відповідальність Податкового кодексу
України передбачено, що податковими
правопорушеннями є протиправні діяння
(дія чи бездіяльність) платників
податків, податкових агентів, та/або їх
посадових осіб, а також посадових осіб
контролюючих органів, що призвели до
невиконання або неналежного виконання
вимог, установлених цим Кодексом та
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи (п.109.1 ст. 109 Кодексу).

Таким чином, колегія суддів доходить
висновку, що лише у разі протиправної
поведінки платника, яка призвела до
зменшення належних до сплати
надходжень до бюджету, до такого може
застосовуватись відповідальність,
зокрема, передбачена статтею 126
Податкового кодексу України (за
порушення правил сплати
(перерахування) податків).

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що доводи податкового
органу є необґрунтованими, позаяк
допущена описка не вплинула на розмір
річного податкового зобов'язання, який
визначено податковою декларацією. А
тому, спірні дії відповідача щодо
внесення до акта №161/1530 від 17.12.2013
інформації про порушення позивачем
строків сплати податкового
зобов'язання з орендної плати та
податкове повідомлення-рішення від
23.12.2013 № є протиправними,
необґрунтованими, нерозсудливими, і
вчиненими (винесеним) без дотриманням
необхідного балансу між
несприятливими наслідками для прав та
інтересів позивача і цілями, на
досягнення яких ці рішення та дії
спрямовані.

Обговорюючи вимоги позивача щодо
визнання протиправною бездіяльності
податкового органу щодо не проведення
камеральної перевірки звітної
податкової декларації з орендної плати
за землю за 2013 рік, апеляційний суд
зважає на таке.

Відповідно до пункту 76.1 статті 76
Податкового кодексу України
камеральна перевірка проводиться
посадовими особами контролюючого
органу без будь-якого спеціального
рішення керівника такого органу або
направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся
податкова звітність суцільним
порядком.

Податковим кодексом України не
встановлено конкретних строків
проведення камеральних перевірок
податкової звітності з орендної плати
за землю.

Колегія суддів зауважує, що суд першої
інстанції помилково послався на
положення Методичних рекомендацій
щодо організації та проведення
камеральних перевірок податкової
звітності платників податків, крім
перевірок податкової декларації про
майновий стан і доходи та податкової
декларації платника єдиного податку
фізичної особи-підприємця,
затверджених наказом Міністерства
доходів і зборів України №165 від 14.06.2013,
адже податкова декларація з орендної
плати подана позивачем у січні 2013 року,
тобто на час її подання вказаних
рекомендацій не існувало.

Натомість, підстави та строки
проведення камеральної перевірки на
час спірних правовідносин
конкретизувались наказом Державної
податкової адміністрації України від
17.07.2006 № 416, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 26.07.2006 за
№ 872/12746, (чинним у 2013 році). Так, пунктом 3
цього наказу встановлено, що
камеральні перевірки податкових
декларацій (розрахунків) щодо орендної
плати за земельні ділянки державної і
комунальної власності проводяться
посадовими особами органів державної
податкової служби протягом 60
календарних днів, наступних за
останнім днем граничного строку
подання таких декларацій (розрахунків).

Відповідно до п. 86.2 ст. 86 ПК України за
результатами камеральної перевірки у
разі встановлення порушень
складається акт у двох примірниках,
який підписується посадовими особами
такого органу, які проводили перевірку,
і після реєстрації у контролюючому
органі вручається або надсилається для
підписання протягом трьох робочих днів
платнику податків у порядку,
визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Синтез положень Податкового кодексу
України та зазначеного наказу ДПА
України свідчить про те, що податковий
орган був зобов'язаний провести
камеральну перевірку звітної
декларації позивача з орендної плати
за землю за 2013 рік не пізніше 21.04.2013 (60-й
день після граничного строку подання
податкової декларації), про що мав
скласти відповідний акт та вручити
його примірник платнику податків.

Однак, матеріали справи свідчать про
те, що контролюючим органом така
камеральна перевірка не проводилась.

У той же час, відповідно до пп. 54.3.2 п. 54.3
ст.54 ПК України, контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, передбачених цим
Кодексом або іншим законодавством,
якщо дані перевірок результатів
діяльності платника податків, крім
електронної перевірки, свідчать про
заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, заявлених у
податкових деклараціях.

Враховуючи викладене, бездіяльність
відповідача щодо не проведення
камеральної перевірки звітної
податкової декларації позивача з
орендної плати за землю за 2013 рік, та не
встановлення завищення податкового
зобов'язання з орендної плати за землю
за жовтень 2013 року призвело до
винесення у подальшому спірного
податкового повідомлення-рішення.
Тому, така бездіяльність є
протиправною, що було правильно
встановлено судом першої інстанції.

Покликання відповідача в апеляційній
скарзі спростовуються вищевикладеним,
а також не доводять порушень судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які могли б
призвести до неправильного вирішення
справи.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 23 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя Н.В. Безименна
суддяО.Є. Пилипенко

.

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Безименна Н.В.

Пилипенко О.Є.