Справа № 694/1068/14-а(2а/694/45/14)
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 694/1068/14-а(2а/694/45/14)
Головуючий у 1-й інстанції: Дудніченко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

02 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Горбань Н.І.,

суддів:
Земляної Г.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі:
Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області на постанову Звенигородського
районного суду Черкаської області від
23.06.2014 року у справі за його позовом до
Головного управління юстиції в
Черкаській області управління
державної виконавчої служби відділу
примусового виконання рішень, Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області, третя особа:
ОСОБА_2, про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

УПФУ в Звенигородському районі
Черкаської області звернулося до
Звенигородського районного суду
Черкаської області з адміністративним
позовом до Головного управління
юстиції в Черкаській області
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Черкаської області, третя особа:
ОСОБА_2, про скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження від
16.05.2014 року за № 2а-7720/11.

Постановою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 23.06.2014 року
в позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, УПФУ в Звенигородському
районі Черкаської області подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати незаконну, на його думку,
постанову суду першої інстанції та
постановити нову, якою задовольнити
позов. В своїй апеляційній скарзі
апелянт посилається на неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність оскаржуваного рішення,
що є підставою для його скасування.

Відповідно до частини 1 статті 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Оскільки, будучи належним чином
повідомлені про час та місце судового
засідання позивач та відповідач в
судове засідання не з'явились,
фіксування звукозаписувальним засобом
при розгляді справи не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

16.05.2014 року старший державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень УДВС ГУЮ у Черкаській
області Тимошенко А.Г. виніс постанову
про відкриття виконавчого провадження
за виконавчим листом № 2-а-7720/11 р.,
виданого 25.07.2013 року, керуючись ст.ст.
17,19,20,25 ЗУ «Про виконавче провадження»,
в якій запропонував боржнику виконати
рішення суду у 7-денний термін.

Згідно з п. 1 ст. 18 Закону державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Відповідно ст. 24 Закону «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання, і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець у 3-денний строк з
дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. В
постанові державний виконавець
встановлює строк для добровільного
виконання рішення, який не може
перевищувати семи днів, а рішень про
примусове виселення - п'ятнадцяти днів,
та попереджає боржника про примусове
виконання рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом.

Як стверджує позивач, УПФУ в
Звенигородському районі Черкаської
області, в своїй апеляційній скарзі,
постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області від 24.10.2013 року виконавчий
документ повернуто стягувачу без
виконання на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47, ст. 50
Закону України «Про виконавче
провадження» з посиланням на ст. 3
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень»
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за яким є державний
орган, здійснюється Державною
казначейською службою.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень»цей Закон встановлює гарантії
держави щодо виконання судових рішень
та виконавчих документів, визначених
Законом України «Про виконавче
провадження», та особливості їх
виконання.

Згідно до ст. 2 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є:
державний орган; державні
підприємство, установа, організація
(далі - державне підприємство); юридична
особа, примусова реалізація майна якої
забороняється відповідно до
законодавства (далі - юридична особа).

19 вересня 2013 року вказаний Закон було
доповнено пунктом наступного змісту:
«Виконавчі документи за рішеннями суду
про стягнення коштів або рішення суду,
що набрали законної сили, боржниками за
якими є визначені частиною першою
статті 2 цього Закону суб'єкти, які
видані або ухвалені до набрання
чинності цим Законом, подаються до
органу державної виконавчої служби
протягом шести місяців з дня набрання
чинності цим пунктом. Якщо рішення суду
про стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення».

Оскільки судове рішення, яке
виконується, ухвалено 14.11.2011 року, тобто
до набрання законної сили Законом
України «Про внесення змін до деяких
законів України щодо виконання судових
рішень» від 19.09.2013 року, то його
виконання повинно проводитись
органами Державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження» Державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Таким чином, порушень вимог Закону
України «Про виконавче провадження»
державним виконавцем допущено не було,
а постанова про відкриття виконавчого
провадження від 16.05.2014 року по
виконавчому провадженню № 2а-7720/11 від
25.07.2013 року винесена у відповідності до
вимог Закону, з врахування всіх
обставин у справі.

Враховуючи зазначене вище, суд першої
інстанції правомірно дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення позову.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи,
викладені в апеляційній скарзі, не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта, які викладені в
апеляційній скарзі, не спростовують
рішення суду першої інстанції.

За таких підстав, апеляційну скаргу -
необхідно залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 41, 158, 160, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги
управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області - відмовити.

Постанову Звенигородського районного
суду Черкаської області від 23.06.2014 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Н.І.Горбань

Судді:
Г.В. Земляна

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 04.12.2014
року.

.

Головуючий суддя
Горбань Н.І.

Судді:
Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.