Справа № 165/1301/14-а
Суддя: Свередюк А. В.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
Провадження 2-а/165/48/14
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської
області в складі:

головуючого
Свередюка А.В.,

при секретарі
Гнатюк К.В.,

представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті
Нововолинську адміністративну справу
за позовом ОСОБА_3 до виконавчого
комітету Нововолинської міської ради
Волинської області про визнання
неправомірним рішення виконавчого
комітету Нововолинської міської ради
Волинської області та зобов’язання
вчинити певні дії,

встановив:

26 травня 2014 року ОСОБА_3 звернулася
в суд з позовом до до виконавчого
комітету Нововолинської міської ради
Волинської області про визнання
неправомірним рішення виконавчого
комітету Нововолинської міської ради
Волинської області та зобов’язання
вчинити певні дії.

На обґрунтування своїх вимог позивач
покликається на те, що 09.04.2014 року
позивач звернулася з письмовою заявою
до виконавчого комітету
Нововолинської міської ради з
проханням надати дозвіл на переведення
житлових приміщень по вул. Св.
Володимира, 11/2, що належать їй на праві
приватної власності згідно договору
купівлі-продажу квартири від 25.03.2014
року, посвідченого Нововолинською
державною нотаріальною конторою і
зареєстрованого в реєстрі за №2-579, у
нежилі, з метою розробки проекту та
проведення реконструкції вказаних
вбудованих приміщень під промтоварний
магазин.

Своїм рішенням від 17 квітня 2014 року за
№184 «Про переведення житлових
приміщень у нежитлові під розміщення
об’єкту невиробничої сфери»
виконавчий комітет Нововолинської
міської ради Волинської області
відмовив у задоволенні вищевказаної
заяви на підставі того, що позивач не
надала згоди всіх сусідів-мешканців
будинку, квартири яких межують з даним
приміщенням. Вважає таку відмову
неправомірною, оскільки реконструкції
під магазин підлягає тільки її
приватна квартира, яку вона придбала за
для створення торгового приміщення
невиробничої сфери. На жодні інші
приміщення, які можуть чи знаходяться у
приватній спільній частковій
власності власників приватизованих
квартир позивач в жодному разі не
претендує та при реконструкції
квартири інтересів сусідів не
порушить. Квартира належить позивачу
ОСОБА_3 на праві приватної власності, її
реконструкція з улаштуванням окремого
входу не порушують нічиїх прав та
інтересів, оскільки допоміжні та
внутрішні приміщення будинку не
зачіпаються, технічне обладнання не
змінюється. ОСОБА_3 не продовольчих
товарів не є виробництвом. Просить суд
визнати протиправним та скасувати п. 1
рішення виконавчого комітету
Нововолинської міської ради
Волинської області № 184 від 17 квітня 2014
року щодо відмови ОСОБА_3 в наданні
дозволу на переведення житлових
приміщень по вул.. Святого Володимира,
11/2 в м. Нововолинську Волинської
області, що належить їй на праві
приватної власності згідно договору
купівлі-продажу квартири від 25 березня
2014 року, посвідченого Нововолинською
державною нотаріальною конторою і
зареєстрованого в реєстрі за № 2-579 у
нежилі, з метою розробки проекту та
проведення реконструкції вказаних
вбудованих приміщень під промтоварний
магазин. Зобов’язати виконавчий
комітет Нововолинської міської ради
Волинської області повторно
розглянути питання про можливість
надання дозволу ОСОБА_3 на переведення
житлових приміщень по вул.. Святого
Володимира, 11/2 в м. Нововолинську
Волинської області, що належать йому на
праві приватної власності згідно
договору купівлі-продажу квартири від
25 березня 2014 року, посвідченого
Нововолинською державною нотаріальною
конторою і зареєстрованого в реєстрі
за № 2-579 у нежилі, з метою розробки
проекту та проведення реконструкції
вказаних вбудованих приміщень під
промтоварний магазин у місячний строк
з моменту набрання постановою законної
сили.

В судовому засіданні
представник позивача ОСОБА_1 заявлені
позовні вимоги підтримав з наведених в
позові підстав, просив позов
задоволити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
пояснив, що ОСОБА_3 було відмовлено у
наданні дозволу на переведення
житлових приміщень по вул. Св.
Володимира, 11/2 у нежилі шляхом розробки
проекту та проведеня реконструкції
вбудованих приміщень під промтоварний
магазин. Приймаючи дане рішення,
виконком Нововолинської міської ради
діяв відповідно до Земельного кодексу
України, ст. 31 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні", ст. 5
Закону України "Про основи
містобудування" та відповідно до
"Положення про порядок реконструкції
будинків та приміщень для ведення у них
підприємницької діяльності". Пояснити,
яким законодавчим актом
передбачається згода всіх
сусідів-мешканців квартири для
створення торгового приміщення
невиробничої сфери не змогла. Просила в
позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача ОСОБА_1С,
представника відповідача ОСОБА_2,
дослідивши наявні письмові докази,
вважає, що позов підлягає до
задоволення.

Статтею 8 Конституції України
встановлено, що Конституція України
має найвищу юридичну силу. Закони та
інші нормативно-правові акти
приймаються на основі Конституції
України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як зазначено в ст. 42 Конституції
України, кожен має право на
підприємницьку діяльність, яка не
заборонена законом.

Згідно ст. 152 ЖК України,
переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), що належить
громадянину на праві приватної
власності, провадяться з дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів.

Договором купівлі-продажу від 25
березня 2014 року (а.с. 8-9), копією витягу
про державну реєстрацію речових прав
(а.с. 10), копією технічного паспорту (а.с.
6-7) підтверджується право приватної
власності ОСОБА_3 на квартиру № 2
будинку № 11, що по вул. Св. Володимира в
м. Нововолинську.

З оглянутої в судовому засіданні
копії рішення Нововолинської міської
ради № 184 від 17 квітня 2014 року
вбачається, що даним рішенням ОСОБА_3
відмовлено у задоволенні заяви про
наданя дозволу на переведення житлових
приміщень по вул. Св. Володимира, 11/2, що
належить їй на праві приватної
власності згідно договору
купівлі-продажу квартири від 25.03.2014
року, посвідченого Нововолинською
державною нотаріальною конторою і
зареєстрованого в реєстрі за №2-579, у
нежилі, з метою розробки проекту та
проведення реконструкції вказаних
вбудованих приміщень під промтоварний
магазин на підставі того, що позивач не
надав згоди всіх сусідів-мешканців
будинку, квартири яких межують з даним
приміщенням.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності дій суб’єкта владних
повноважень, обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дій чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Представник відповідача,
який є суб’єктом владних повноважень,
крім посилання на Положення про
порядок реконструкції будинків та
приміщень для ведення в них
підприємницької діяльності з
посиланням на Земельний кодекс
України, ст. 31 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні", ст. 5
Закону України "Про основи
містобудування", в яких немає вказівки
на надання заяви сусідів-мешканців
прилеглих квартир про згоду на
розміщення приміщення громадського
призначення, не надав суду жодних
доказів, які підтверджували б
правомірність відмови у наданні ОСОБА_3
дозволу на переведення квартири № 2 в
будинку № 11, що по вул. Св. Володимира в
м. Нововолинську з житлового фонду в
нежитловий шляхом розробки проекту та
проведення реконструкції
вищезазначеної квартири з метою
влаштування промтоварного магазину у
зв'язк з тим, що особа, яка для
здійснення підприємницької
діяльності, бажає перевести житлове
приміщення (квартиру) у нежитлове
шляхом розробки проекту та проведення
реконструкції не надала заяву
сусідів-мешканців прилеглих квартир
про згоду на розміщення приміщення
громадського призначення.

За таких обставин
твердження позивача про незаконність
винесеного відповідачем рішення,
заслуговують на увагу.

Рішення Конституційного
суду України від 02 березня 2004 року №
4-рп/2004 року та від 09 листопада 2011 року №
14-рп/2011 ставлять у залежність від волі
мешканців будинку розпорядження лише
допоміжними приміщеннями у будинку чи
гуртожитку, технічним обладнанням,
елементами зовнішнього благоустрою.

Таким чином, на думку суду,
належних правових підстав для
покладення відповідачем на позивача
обов'язку по отриманню згоди мешканців
прилеглих квартир для отримання
дозволу на переведення власного
житлового приміщення на нежитлове
немає.

Враховуючи наведене, суд
приходить до висновку, що п. 1 рішення
виконавчого комітету Нововолинської
міської ради Волинської області № 184
від 17 квітня 2014 року щодо відмови
ОСОБА_3 в наданні дозволу на
переведення житлових приміщень по вул..
Святого Володимира, 11/2 в м.
Нововолинську Волинської області, що
належить їй на праві приватної
власності згідно договору
купівлі-продажу квартири від 25 березня
2014 року, посвідченого Нововолинською
державною нотаріальною конторою і
зареєстрованого в реєстрі за № 2-579 у
нежилі, з метою розробки проекту та
проведення реконструкції вказаних
вбудованих приміщень під промтоварний
магазин слід визнати неправомірним та
скасувати та зобов’язати виконавчий
комітет Нововолинської міської ради
Волинської області повторно
розглянути питання про можливість
надання дозволу ОСОБА_3 на переведення
житлових приміщень по вул.. Святого
Володимира, 11/2 в м. Нововолинську
Волинської області, що належать їй на
праві приватної власності згідно
договору купівлі-продажу квартири від
25 березня 2014 року, посвідченого
Нововолинською державною нотаріальною
конторою і зареєстрованого в реєстрі
за № 2-579 у нежилі, з метою розробки
проекту та проведення реконструкції
вказаних вбудованих приміщень під
промтоварний магазин у місячний строк
з моменту набрання постановою законної
сили.

Керуючись ст. 41 Конституції
України, ст.10, ст.11, ст.18, ст.158, ст.159, ст.160,
ст.161, ст.162, ст.163 КАС України, ст.ст. 5, 52, 59
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», суд,
—

постановив:

Позов задоволити.

Визнати протиправним та скасувати п. 1
рішення виконавчого комітету
Нововолинської міської ради
Волинської області № 184 від 17 квітня 2014
року щодо відмови ОСОБА_3 в наданні
дозволу на переведення житлових
приміщень по вул.. Святого Володимира,
11/2 в м. Нововолинську Волинської
області, що належать їй на праві
приватної власності згідно договору
купівлі-продажу квартири від 25 березня
2014 року, посвідченого Нововолинською
державною нотаріальною конторою і
зареєстрованого в реєстрі за № 2-579 у
нежилі, з метою розробки проекту та
проведення реконструкції вказаних
вбудованих приміщень під промтоварний
магазин.

Зобов’язати виконавчий комітет
Нововолинської міської ради
Волинської області повторно
розглянути питання про можливість
надання дозволу ОСОБА_4 на переведення
житлових приміщень по вул.. Святого
Володимира, 11/2 в м. Нововолинську
Волинської області, що належать їй на
праві приватної власності згідно
договору купівлі-продажу квартири від
25 березня 2014 року, посвідченого
Нововолинською державною нотаріальною
конторою і зареєстрованого в реєстрі
за № 2-579 у нежилі, з метою розробки
проекту та проведення реконструкції
вказаних вбудованих приміщень під
промтоварний магазин у місячний строк
з моменту набрання постановою законної
сили.

Постанова суду набирає
законної сили через десять днів з дня
її прийняття і може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Нововолинський міський суд Волинської
області шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Постанова не набрала законної сили

Суддя
А.В. Свередюк