Справа № 815/3913/14
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/3913/14

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Вовченко О. А.

Колегія суддів Одеського
апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача -
головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Одеського окружного
адміністративного суду від 07 липня 2014
року за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої
служби Комінтернівського районного
управління юстиції, третя особа -
Реєстраційна служба Одеського
міського управління юстиції Одеської
області про виключення майна з опису

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вищевказаним адміністративним
позовом, в якому просив виключити з
Єдиного реєстру заборони відчуження
об'єктів нерухомого майна запис №8144626,
внесений на підставі Наказу №20/219-07-8039
Господарського суду Одеської області
від 08 лютого 2008 року про накладення
арешту на будинок АДРЕСА_1., яка
належить йому на праві приватної
власності на підставі витягу з Реєстру
прав власності на нерухоме майно від
22.09.2006 року.

Позивач уважав дії відповідача про
внесення відповідного запису про арешт
зазначеного майна до Єдиного
державного реєстру заборон відчуження
нерухомого майна такими, що не
відповідають вимогам закону, у зв'язку
чим, просив задовольнити
адміністративний позов.

Ухвалою Одеського окружного
адміністративного суду від 07 липня 2014
року відмовлено у відкритті
провадження.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання, просить скасувати ухвалу суду
першої інстанції та направити справу
до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем потребується доведення
свого права власності на певне майно, і
відповідно встановлення судом цього
факту для вирішення заявленого позову.
З урахуванням вимог статті 60 Закону
України «Про виконавче провадження», в
даному випадку наявний спір про право,
у зв'язку з чим справу належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Проте на думку суду апеляційної
інстанції, вказані висновки суду
першої інстанції є передчасними,
оскільки зроблені без належного
дослідження предмету та підстав
адміністративного позову та
системного аналізу норм матеріального
та процесуального права, зокрема суд
не визначив зміст відповідних
правовідносин, за яких їх можна
відрізнити від публічно-правових.

Так, завданням адміністративного
судочинства згідно ч. 1 ст. 2 КАС України
є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно визначень, наведених в п. п. 6, 8 ч.
1 ст. 3 цього Кодексу, адміністративний
позов - це звернення до
адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів у
публічно-правових відносинах; позивач
в адміністративній справі - це особа, на
захист прав, свобод та інтересів якої
подано адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Компетенція адміністративних судів,
відповідно до ч. 2 ст. 17 КАС України,
поширюється на:

- спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності;

- спори з приводу прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби;

- спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень, а
також спори, які виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів;

- спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
законом;

- спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Згідно ч. 4 ст. 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про:

- скасування або визнання нечинним
рішення відповідача суб'єкта владних
повноважень повністю чи окремих його
положень;

- зобов'язання відповідача суб'єкта
владних повноважень прийняти рішення
або вчинити певні дії;

- зобов'язання відповідача суб'єкта
владних повноважень утриматися від
вчинення певних дій;

- стягнення з відповідача суб'єкта
владних повноважень коштів на
відшкодування шкоди, завданої його
незаконним рішенням, дією або
бездіяльністю;

- виконання зупиненої чи невчиненої
дії;

- встановлення наявності чи
відсутності компетенції (повноважень)
суб'єкта владних повноважень;

- примусове відчуження земельної
ділянки, інших об'єктів нерухомого
майна, що на ній розміщені, з мотивів
суспільної необхідності.

Аналіз наведених норм дає підстави
стверджувати, що до адміністративного
суду може звернутися фізична або
юридична особа, права, свободи чи
інтереси якої порушено суб'єктом
владних повноважень у зв'язку із
винесенням останнім рішення
(нормативно-правового акта чи
правового акта індивідуальної дії),
вчиненням дій або не вчинення дій, які
повинні бути вчинені в межах
повноважень органу державної влади,
органу місцевого самоврядування,
їхньої посадової чи службової особи,
іншого суб'єкта при здійсненні ними
владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Вимоги позивача повинні стосуватися
захисту або відновлення його прав,
свобод та інтересів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єкта владних
повноважень.

Як вбачається із змісту позовної заяви
та доданих до неї матеріалів, позивач
фактично просить суд виключити з
Єдиного реєстру заборони відчуження
об'єктів нерухомого майна запис №8144626,
внесений на підставі Наказу №20/219-07-8039
Господарського суду Одеської області
від 08.02.2008 року про накладення арешту на
будинок АДРЕСА_1, який належить йому на
праві приватної власності,
посилаючись на протиправність дії
відповідача про внесення відповідного
запису про арешт зазначеного майна до
Єдиного державного реєстру заборон
відчуження нерухомого майна. ( а.с.5).

При цьому у прохальній частині
адміністративного позову позивач не
оскаржує ані дії, ані постанову
державного виконавця чи відповідача.

Відповідно до статті 8 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень" та
інших законодавчих актів України"
орган державної реєстрації прав: 1)
проводить державну реєстрацію прав та
їх обтяжень або відмовляє у їх
реєстрації ( п.1); забезпечує ведення
Державного реєстру прав ( п.2); надає
інформацію про зареєстровані права та
їх обтяження в порядку, встановленому
цим Законом ( п.3); забезпечує облік
безхазяйного нерухомого майна ( п.4);
здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
нормативно-правовими актами ( п.5).

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно до ч. 4 ст.84 Закону України"Про
виконавче провадження" рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Із наведеного випливає, що для
правильного вирішення щодо прийняття
до розгляду в порядку
адміністративного судочинства позову
суду слід було уточнити
адміністративний позов та визначитись,
зокрема, з такими питаннями: які саме
права, свободи чи інтереси позивача
порушені; в чому саме вони полягають і
якими саме рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень вони порушені; чи
відносяться спірні правовідносини до
публічно-правових; чи не підлягає
порушене право, свободи чи інтереси
фізичної або юридичної особи захисту в
порядку іншого провадження.

При вирішенні питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
та розгляді справи по суті судом першої
інстанції зазначені питання не
вирішувались.

Окрім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 109
КАС України у разі відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі
з підстави, встановленої пунктом 1
частини першої цієї статті, суд повинен
роз'яснити позивачеві, до юрисдикції
якого суду віднесено розгляд такої
справи.

Суд першої інстанції наведені вимоги
не виконав, а саме не роз'яснив до
юрисдикції якого суду віднесено
розгляд такої справи.

З огляду на викладені порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права, які призвели до прийняття
неправильного судового рішення,
останнє підлягає скасуванню, а справа
направленню на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись п.1 ч.1 ст.109, ч.1 ст. 195, 197, п. 4 ч.
ст.204 , ст. 206 КАС України, колегія суддів,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити,
ухвалу Одеського окружного
адміністративного суду від 05 серпня 2011
року у справі № 815/3913/14- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою
матеріали адміністративного позову №
815/3913/14 направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню у
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
О.І. Шляхтицький

Суддя:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян