Справа № 2а-135/12
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року

Справа № 136879/12/9104 Львівський
апеляційний адміністративний суд в
складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання
Лемцьо І.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Долинського
районного суду Івано-Франківської
області від 17 липня 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Сенечівської
сільської ради Долинського району
Івано-Франківської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання прийняти рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 16.05.2012 року звернулася в суд з
адміністративним позовом до
Сенечівської сільської ради
Долинського району Івано-Франківської
області, в якому просила визнати
неправомірною відмову у присвоєнні
поштової адреси об'єкту нерухомості -
будинковолодінню, що розташоване в
АДРЕСА_1, в якому до дня смерті -
ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав ОСОБА_2 та
зобов'язати прийняти рішення про
присвоєння адреси цьому
будинковолодінню в АДРЕСА_1.

Постановою Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 17 липня
2012 року в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила його
в апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просить рішення суду першої
інстанції скасувати і прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.
Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції були недостатньо досліджені
докази та обставини справи, рішення
постановлено з порушенням норм
матеріального права. Зазначає, що дії
відповідача щодо відмови у присвоєнні
адреси будівлям є протиправними,
оскільки питання про присвоєнню адреси
будівлям віднесено до повноважень
виконавчого комітету відповідної ради
на підставі п.10 ст.30 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні».
Доводи відповідача відносно того, що
спірні будівлі належать ДП «Вигодський
лісгосп», є безпідставними, оскільки у
ДП «Вигодський лісгосп» відсутні
будь-які правовстановлюючі документи
на спірні будівлі.

Також висновок суду в тій частині, що
спірна будівля знаходиться за межами
населеного пункту с. Сенечів
Долинського району Івано-Франківської
області і присвоєння адреси щодо неї не
входить до повноважень Сенечівської
сільської ради спростовується
довідкою виконавчого комітету
Сенечівської сільської ради №338 від
11.06.2012 року, з якої вбачається, що
присвоєна адреса іншому житловому
будинку АДРЕСА_2 за межами населеного
пункту с. Сенечів, який належить ОСОБА_3
та який знаходиться на відстані до 50
метрів від будівлі, якій позивач бажає
присвоїти адресу. Межі населеного
пункту не є сталі і можуть бути змінені
в порядку ст.38 ЗК України (ст.ст. 174, 175 ЗК
України) і відповідно земельна ділянка,
на якій знаходяться будівлі, можуть
бути включені в межі населеного пункту.

Позивач в судовому засіданні вимоги
апеляційної скарги підтримав та просив
її задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, подавши письмові
заперечення проти позову з додатками, а
тому у відповідності до ст.196 КАС
України, вважає за можливе розглядати
справу без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
в провадженні Долинського районного
суду Івано-Франківської області
знаходиться цивільна справа за позовом
ОСОБА_1 до Сенечівської сільської ради
Долинського району Івано-Франківської
області, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет позову
ОКП «Івано-Франківське ОБТІ», про
визнання за позивачем права власності
в порядку спадкування на нерухоме
майно, зокрема на будинковолодіння, що
знаходиться в урочищі «Слобода» в
с.Сенечів. У вказаному будинку
проживав померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4(
вітчим позивачки). Для оформлення
право власності на зазначене
будинковолодіння, ОСОБА_1 потрібно
надати технічну документацію
останнього, отримавши в ОКП
«Івано-Франківське ОБТІ» технічний
паспорт. Виготовлення та видача
технічного паспорта вимагає уточнення
адреси будинковолодіння, тобто
наявність адреси є обов'язковою
вимогою для проведення технічної
інвентаризації об'єкта нерухомості.

Позивач, ОСОБА_1 в лютому 2012 року двічі
зверталася до Сенечівської сільської
ради Долинського району
Івано-Франківської області з вимогою
присвоїти поштову адресу
будинковолодінню, що розміщене в
урочищі Слобода с.Сенечів Долинського
району Івано-Франківської області.
Листами №23/02-21 від 13.02.2012 року та №37/02-28
від 12.03.2012 року Сеченівською сільською
радою Долинського району
Івано-Франківської області було
відмовлено в задоволенні
вищевказаного прохання. Відмова
мотивована тим, що згідно перегляду
записів погосподарської книги за 1991-1995
роки будинок та господарство ОСОБА_5(
матері позивачки) та ОСОБА_2 по
сільській раді не обліковані, вказані
особи не були зареєстровані в 1993 році в
с.Сенечів Долинського району
Івано-Франківської області. Вказаний
будинок знаходиться за межами
населеного пункту с.Сенечів, належав
Вигодському лісокомбінату та
розміщений на його землях.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції
виходив з того, що оскільки спірне
будинковолодіння знаходиться за
межами населеного пункту с.Сенечів, то
вчинення будь-яких дій щодо нього не
входить до повноважень Сенечівської
сільської ради Долинського району
Івано-Франківської області чи її
посадових осіб. Крім того, вказана
споруда належала до об'єктів
державного лісового господарства,
будь-яких інших фактичних даних, які б
підверджували право позивача на цю
будівлю не наведено, а тому права,
свободи чи законні інтереси ОСОБА_1 не
порушено.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
вважаючи, що він відповідає нормам
матеріального права та фактичним
обставинам справи з огляду на наступне.

Так, з листа ДП «Вигодський лісгосп»
№97/04-08 від 15.05.2008 року видно, що будинок
в урочищі «Слобода» (за межами
населеного пункту с. Сенечів), в якому
проживав до 1990 року працівник лісової
охорони Слобідського лісництва
Вигодского лісокомбінату ОСОБА_2,
належав Вигодському лісокомбінату. При
реорганізації Вигодського
лісокомбінату та розподілу майна в 1995
році будинок на баланс не приймався.
Земельна ділянка, якою користувався
ОСОБА_2 надавалась із земель лісового
фонду як службовий наділ державної
лісової охорони та щороку
поновлювалася наказом по
лісокомбінату. З дня створення
держлісгоспу з 1995 року службові наділи
лісовій охороні не надавались. Лісовий
фонд, що наданий в постійне
користування Вигодському держлісгоспу
розпорядженням обласної адміністрації
№85 від 07.02.1996 року, використовується
лісгоспом для ведення лісового
господарства.

Також згідно довідки ДП «Вигодське
лісове господарство» №132-07/08 від 27.06.2012
року будівлі в урочищі «Слобода»
Сенечівської сільської ради
Долинського району Івано-Франківської
області, які раніше належали
Вигодському лісокомбінату,
знаходяться на території кварталу 10
виділ 29 Слобідського лісництва та
належать до Держлісфонду.

Доводи позивачки та апелянти, що ОСОБА_2
та ОСОБА_5 проживали в
будинковолодінню, що розташоване в
АДРЕСА_1 до дня смерті ОСОБА_2 -
ІНФОРМАЦІЯ_1 не відповідають дійсності.

Так,зі свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 від 26.06.2003 року видно, що місцем
смерті ОСОБА_2 є с.Шевченкове
Долинського району Івано-Франківської
області. Жодних фактичних доказів, які
б підтверджували проживання та права
позивачки на вказане будинковолодіння,
не надано.

Статтею 3 Конституції України
закріплено принцип, за яким права і
свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, яка відповідає
перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення
у ст.74 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», згідно з
якою органи місцевого самоврядування є
відповідальними за свою діяльність
перед юридичними і фізичними особами.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» до
відання виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать власні
(самоврядні) повноваження та
делеговані повноваження. Підпунктом 10
пункту «б» статті 30 вказаного закону
визначає, що одним із делегованих
повноважень є облік відповідно до
закону об'єктів нерухомого майна
незалежно від форм власності.

Як видно з матеріалів справи згідно
Розпорядження Івано-Франківської
обласної державної адміністрації від
07.02.1996р. №85 «Про надання в постійне
користування земель лісового фонду»
Вигодському лісгоспу надано в постійне
користування 59,9 тис. га лісового фонду
для ведення лісового господарства, в
тому числі і землі, на яких знаходиться
будинковолодіння, поштову адресу якого
бажає присвоїти позивач.

Спірна будівля (колишній медпункт )
знаходилася за 2.5 км. за межами
населеного пункту с. Сенечів
Долинського району Івано-Франківської
області, на землях Слобідського
лісництва ДП «Вигодський лісгосп», а
тому вчинення будь-яких дій щодо неї не
входять до повноважень Сеченівської
сільської ради. Вказана будівля ніколи
не належала ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_5. В 1995
році при реорганізації Вигодського
лісокомбінату та розподілу майна,
через те, що будівлі були зношені, на
баланс держлісгоспом не приймались.

В матеріалах справи відсутні будь-які
докази придбання ОСОБА_2 у
встановленому законом порядку даного
приміщення, вселення в нього та
проживання в ньому з дотриманням
правил прописки чи реєстрації.

Разом з тим, вимоги щодо присвоєння
поштової адреси жилому будинку
зв»язані перш за все зі створенням (
побудови нового чи виділення в окреме )
такого з обов»язковим виділенням
відповідної земельної ділянки для
будівництва жилого будинку у
встановленому законом порядку чи її
поділі.

Колегія суддів вважає зазначити, що
поштовий адрес присвоюється для
власника жилого будинку, а не навпаки (
як вважає позивачка): присвоїти
поштовий адрес для того, щоб через
рішення суду стати власником будинку.

Норми ЦК України вказують на те, що не
можна успадкувати те, що не належило
спадкодавцю.

Порядок присвоєння поштового адреси
встановлюють органи місцевого
самоврядування в порядку прийняття
локального нормативного акту.

Ні в суді першої інстанції, ні при
апеляційному перегляді таких
документів не представлено, що
свідчить про те, що Долинською
районною радою такий порядок не
встановлювався.

Виходячи з аналогічних актів, зокрема,
Тимчасового порядку присвоєння
поштових адрес об'єктам нерухомості в
м.Києві, затвердженого Розпорядженням
виконавчого органу Київської міської
Ради (Київської міської державної
адміністрації) від 25.06.2011 року, то ним
визначено, що до заяви про присвоєння
поштової адреси додаються, зокрема,
такі документи: завірена в
установленому порядку копія документа,
що посвідчує право власності на
земельну ділянку чи право користування
земельною ділянкою ; для фізичної особи
- копія паспорта; для юридичної особи та
фізичної особи - підприємця - копія
виписки з Єдиного державного реєстру;
копія правовстановлюючого документа
на об'єкт нерухомого майна або
сертифікат відповідності (для
новозбудованих об'єктів); копія
технічного паспорта об'єкта нерухомого
майна, виготовленого БТІ.

Отже, визначальним для присвоєння
поштової адреси є наявність нерухомого
майна( будинку) що придбаний
(збудований, куплений чи успадкований
по цивільно-правовому договору) на
відведеній у встановленому законом
порядку земельній ділянці, що
знаходиться у власності заявника.( в
даному випадку жилого будинку уже не
існує з 1995 року, а земельна ділянка
використовується для ведення лісового
господарства Вигодським лісгоспом).

Доводи апелянтки, що по сусідству є
будинок з поштовою адресою і будівля не
перебуває на балансі лісгоспу не
заслуговують на увагу, так як не можуть
бути правовстановлюючими документами
на будівлю і земельну ділянку,
підтверджуючи право власності за
ОСОБА_2

Згідно ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

З огляду, на викладене та беручи до
уваги, що жодних документів чи інших
фактичних даних, що підтверджували б
право позивача на будівлю в урочищі
«Слобода» Сенечівської сільської ради
Долинського району Івано-Франківської
області, не надано, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо правомірності відмови
Сенечівської сільської ради
Долинського району Івано-Франківської
області щодо присвоєння поштової
адреси вказаному будинковолодінню.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне і обґрунтоване рішення
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують і така задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205
ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Долинського
районного суду Івано-Франківської
області від 17 липня 2012 року у справі
№2а-135/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили, а в разі складання
ухвали в повному обсязі відповідно до
статті 160 КАС України - з дня складання
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
Д.М.
Старунський

Судді

В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Ухвала у повному обсязі складена 02.12.2014
року.