Справа № 807/2955/14
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2014 рокум. Ужгород№ 807/2955/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Лумей В.Г.,

за участю:

позивача: Прокурор Іршавського району
Закарпатської області, представник -
Левкулич В.І.,

відповідача: Зарічанська сільська
рада, представник - не з'явився,

третьої особи: ОСОБА_2, представник -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Прокурора Іршавського району
Закарпатської області до Зарічанської
сільської ради; третя особа - ОСОБА_2 про
визнання протиправним та скасування
рішення від 16.10.2001 року "Про вирішення
питання проведення лінії
електропередач та розміщення
трансформатора в урочищі "За малим
мостом", -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС
України 26 листопада 2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано 02
грудня 2014 року.

Прокурор Іршавського району
Закарпатської області звернувся до
Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Зарічанської сільської ради;
третя особа - ОСОБА_2 якою просить
визнати протиправним та скасувати
рішення 20 сесії 24 скликання
Зарічанської сільської ради від 16.10.2001
року "Про вирішення питання проведення
лінії електропередач та розміщення
трансформатора в урочищі "За малим
мостом".

Позов мотивовано тим, що проведеною
прокуратурою Іршавського району
перевіркою в порядку нагляду за
додержанням та застосуванням законів
встановлено, що Зарічанською сільською
радою Іршавського району прийнято
рішення від 16.10.2001 року "Про вирішення
питання проведення лінії
електропередач та розміщення
трансформатора в урочищі "За малим
мостом", яким ОСОБА_2 мешканцю АДРЕСА_1
виділено земельну ділянку розміром 0,30
га в урочищі "Морва" для ведення
особистого селянського господарства,
як компенсацію за дозвіл на розміщення
трансформатора та проведення лінії
електропередач на своїй присадибній
ділянці.

Позивач вважає, що земельну ділянку
площею 0,30 га в урочищі "Морва" ОСОБА_2
виділено з порушенням вимог земельного
законодавства, а за таких обставин
рішення 20 сесії 24 скликання
Зарічанської сільської ради від 16.01.2001
року "Про вирішення питання проведення
лінії електропередач та розміщення
трансформатора в урочищі "За малим
мостом" є протиправним та підлягає
скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги з
мотивів наведених у позовній заяві та
просив суд задовольнити позов в
повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився та не забезпечив явку свого
представника, але подав до суду заяву, в
якій просив розгляд справи провести
без його участі, просив суд відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечив, просив суд відмовити в
задоволенні позову.

Розглянувши подані позивачем
документи та матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.

Судом встановлено, що Прокуратурою
Іршавського району Закарпатської
області з власної ініціативи було
винесено постанову про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів №
75 від 12.08.2014 року (а.с.9).

На наступний день 13.08.2014 року
Прокуратурою Іршавського району було
винесено подання №65/1735 вих.-14 «про
усунення порушень земельного
законодавства при прийняті
Зарічанською сільською радою рішень
про виділення земельних ділянок»
(а.с.11-15), де прокурор вимагав від голови
сільської ради:

- вжити дієвих заходів спрямованих
на усунення виявлених в ході перевірки
порушень вимог земельного
законодавства України;

- негайно вирішити питання про
скасування рішення від 16.10.2001р. «Про
вирішення питання проведення лінії
електропередач та розміщення
трансформатора в урочищі "За малим
мостом" та повернути земельну ділянку
розміром 0,30 га, яка знаходиться в
урочищі "Морва" № 22 в комунальну
власність сільської ради

Подання прокурора містить посилання на
те, що у п.5 Рішення №7-рп/2009
Конституційного Суду України
зазначено, що органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Ненормативні
правові акти місцевого самоврядування
є актами одноразового застосування,
вони вичерпують свою дію фактом
їхнього виконання, а тому не можуть
бути скасовані чи змінені органом
місцевого самоврядування після їх
виконання.

Вважає, що рішення про виділення
земельної, як компенсація за дозвіл на
розміщення трансформатора та
проведення лінії електропередач на
своїй присадибній ділянці не вичерпав
свою дію фактом його виконання,
оскільки землекористувач не надав
державного акту на право власності на
земельну ділянку чи іншого документу,
який би підтверджував право власності.

Зарічанською сільською радою листом
від 27.08.2014 року №317/02-05 було повідомлено
про те, що подання прокуратури
Іршавського району було розглянуто на
34-ій сесії 6-го скликання (а.с.16) та
прийнято рішення № 536 від 26 серпня 2014
року, яким відмовлено у задоволенні
подання прокуратури, а рішення 20 сесії
24 скликання Зарічанської сільської
ради від 16.01.2001 року "Про вирішення
питання проведення лінії
електропередач та розміщення
трансформатора в урочищі "За малим
мостом" залишено в силі.

Ч.2 ст.60 та ч.1 ст.61 КАС України
передбачено, що прокурор, який
звертається до адміністративного суду
в інтересах держави, в позовній заяві
самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави, та
обґрунтовує необхідність їх захисту, а
також зазначає орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функцій у спірних правовідносинах.
Прокурор звертається до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів інших осіб.

Таким чином, адміністративне
судочинство спрямоване на захист саме
порушених прав осіб у сфері
публічно-правових відносин.

Обов'язковою умовою визнання
будь-якого рішення суб'єкта владних
повноважень недійсним є порушення у
зв'язку з прийняттям цього рішення прав
та охоронюваних законом інтересів
особи або держави.

Крім того, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які дії або
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод (стаття 2,
пункт 1 частини 1 статті 17 КАС України).

Із наведених норм випливає, що позивач
на власний розсуд визначає, чи порушені
права рішеннями, дією або
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень. Проте, ці рішення, дія або
бездіяльність повинні бути такими, які
породжують, змінюють або припиняють
права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин.

Системний аналіз вказаних норм
законодавства дає підстави для
висновку, що право на земельну ділянку
підлягає захисту лише у разі порушення
такого права власника чи користувача
цієї ділянки. При цьому таке право
повинно підтверджуватися відповідними
документами, у розумінні статей 116, 125, 126
Земельного кодексу України.

Правова позиція щодо обов'язкової
умови для скасування рішення суб'єкта
владних повноважень та підтвердження
факту порушення прав на землю
відповідними документами міститься в
постанові Вищого адміністративного
суду України від 14.10.14р. у справі
№К/800/44354/13.

Крім того, позивачем зазначено, що
спірні правовідносини стосуються
земельних ділянок, розташованих на
території Ради, які підлягають
паюванню.

А в поданні від 13.08.14р. №65/1735вих-14
(а.с.11-15) про усунення порушень
земельного законодавства при
прийняття сільської радою рішень про
виділення земельних ділянок, позивач
вимагав вжити дієвих заходів та
повернути виділену ОСОБА_2 земельну
ділянку, як компенсацію за розміщення
трансформатора розміром 0,30 га в
урочищі "Морва" у комунальну власність.

Сільськогосподарські угіддя (землі),
передані у колективну власність
колективним сільськогосподарським
підприємствам, сільськогосподарським
кооперативам, сільськогосподарським
акціонерним товариствам, у тому числі
створеним на базі радгоспів та інших
державних сільськогосподарських
підприємств, та які підлягають
паюванню, не мають жодного відношення
до інтересів держави.

Судом встановлено, що у матеріалах
справи відсутні належні докази того, що
землі в урочищі "Морва" були виділені
будь-яким особам, і саме головне, що ці
особи користується такими землями.

Ч.1 ст.144 Конституції України
передбачено, що форми та засоби
реалізації права територіальних
громад на місцеве самоврядування і
вказано, що органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

У формі рішень рада приймає нормативні
та інші акти, що регламентовано
частиною 1 статті 59 ЗУ "Про місцеве
самоврядування в Україні".

Органи місцевого самоврядування,
вирішуючи питання місцевого значення,
представляючи спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ та
міст, приймають нормативні та
ненормативні акти.

До нормативних належать акти, які
встановлюють, змінюють чи припиняють
норми права, мають локальний характер,
розраховані на широке коло осіб та
застосовуються неодноразово, а
ненормативні акти передбачають
конкретні приписи, звернені до
окремого суб'єкта чи юридичної особи,
застосовуються одноразово і після
реалізації вичерпують свою дію.

Ненормативні правові акти місцевого
самоврядування є актами одноразового
застосування, вони вичерпують свою дію
фактом їхнього виконання, а тому не
можуть бути скасовані чи змінені
органом місцевого самоврядування
після їх виконання.

На підставі вищевикладеного,
оскаржуване рішення Ради є
ненормативним правовим актом
місцевого самоврядування, оскільки
воно є одноразового використання і
вичерпує свою дію фактом його
виконання.

Враховуючи відсутність порушень прав
чи інтересу держави у спірних
правовідносинах, наявна відсутність
достатніх правових підстав для
задоволення позовних вимог у даній
справі, а саме скасування
оскаржуваного рішення Ради, навіть за
умови доведення позивачем певних
порушень допущених при процедурі
прийняття вищевказаного рішення.

Крім того не заслуговує на увага
позиція позивача, що відповідачем
16.10.2001р. при прийнятті рішення «Про
вирішення питання проведення лінії
електропередач та розміщення
трансформатора в урочищі «За малим
мостом», яким ОСОБА_2 мешканцю АДРЕСА_1
виділено земельну ділянку розміром 0,30
га в урочищі "Морва" для ведення
особистого селянського господарства
як компенсацію за дозвіл на розміщення
трансформатора та проведення лінії
електропередач на своїй присадибній
ділянці було порушено вимоги ст. 17, 19
Земельного кодексу України (в редакції
від 18.12.1990 року, яка діяла на момент
прийняття рішення), в яких зазначено
порядок надання у власність або
користування земельних ділянок,
оскільки ст. 19 Земельного кодексу
України (в редакції від 18.12.1990 р.)
передбачений порядок передачі
земельних ділянок у користування, а не
у власність, а ст. 17 передбачено, що
громадяни, заінтересовані у передачі
їм у власність земельних ділянок,
подають заяву про це до сільської,
селищної, міської Ради народних
депутатів за місцем розташування
земельної ділянки. У заяві
зазначаються бажані розмір і місце
розташування ділянки, мета її
використання і склад сім'ї. Інших
документів, які повинен би був подати
громадянин не передбачено. А вже всі
подальші дії проводить відповідна
сільська рада, в т.ч. замовляє проектну
документацію.

Крім того 25.10.2001р. була затверджена
наступна редакція Земельного кодексу
України, де «перехідними положеннями»
було передбачено, що рішення про
надання в користування земельних
ділянок, а також про вилучення (викуп)
земель, прийняті відповідними
органами, але не виконані на момент
введення у дію цього Кодексу,
підлягають виконанню відповідно до
вимог вже цього Кодексу (25.10.2001р.)

Порядок припинення права на землю
виділену ОСОБА_2, як компенсацію за
розміщення трансформатора
передбачений главою 22 Земельного
Кодексу України, де встановлені
виключні підстави припинення права на
землю.

Позивачем при подачі позову про
скасування рішення сільської ради
повинно було враховуватися, що
скасування рішення за відсутності
вищезгаданих підстав може повністю або
частково призвести до припинення права
на землю в т.ч. і права користування нею,
що суперечить ЗУ «Про прокуратуру» та
не відповідає вимогам Наказу
Генерального Прокурора України «Про
організацію роботи органів
прокуратури щодо представництва
інтересів громадянина або держави в
суді та їх захисту при виконанні
судових рішень» від 28.11.2012р. № 6бг.

Ст. 2 КАС України передбачено, що
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів осіб у сфері
публічно-правових відносин з боку
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень
шляхом справедливого, неупередженого
та своєчасного розгляду
адміністративних справ.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі наведеного, беручи до уваги
правову позицію ВАСУ, відсутності
порушень інтересів держави, суд
приходить до висновку про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись статтями 160, 161, 163 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову Прокурора
Іршавського району Закарпатської
області до Зарічанської сільської
ради; третя особа - ОСОБА_2 про визнання
протиправним та скасування рішення від
16.10.2001 року "Про вирішення питання
проведення лінії електропередач та
розміщення трансформатора в урочищі
"За малим мостом" - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

СуддяП.П. Микуляк