Справа № 2а-2070/11
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/50877/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Головуючого судді Малиніна
В.В.,суддів Загороднього А.Ф., Швеця
В.В.розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
ухвалу Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 16
серпня 2011 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27 червня 2012 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Ужгороді
Закарпатської області про визнання
дій протиправними, зобов'язання
провести перерахунок та виплату
підвищення до пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м. Ужгороді
Закарпатської області, у якому просив:
визнати дії Відповідача
неправомірними; зобов'язати Управління
Пенсійного Фонду України в місті
Ужгороді Закарпатської області
нарахувати та виплатити йому
підвищення до пенсії як дитині війни в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком відповідно до статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за періоди: з 09.07.2007 року по 31.12.2007
року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року з 01.01.2009
року по 2011 рік до дати набрання сили
Постанови суду, з урахуванням фактично
виплачених сум; зобов'язати Управління
Пенсійного Фонду в місті Ужгороді
Закарпатської області нараховувати і
виплачувати підвищення до пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком відповідно до статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» і в подальшому.

Ухвалою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 16 серпня 2011 року (уточненою
ухвалою Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 23
листопада 2011 року), залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 червня 2012
року позов в частині позовних вимог
заявлених за період з 09.07.2007 року по
05.10.2010 року залишений без розгляду, у
зв'язку із пропуском строку звернення
до суду.

Вважаючи, що рішення першої та
апеляційної інстанцій прийнято з
порушенням норм процесуального права,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати та направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Відповідач письмових заперечень на
касаційну скаргу до Вищого
адміністративного суду України не
надав.

Відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
процесуального права, юридичної оцінки
обставин справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга позивача не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом п'ятим частини
першої статті 107 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя після одержання позовної заяви
з'ясовує, чи подано адміністративний
позов у строк, установлений законом
(якщо адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, та чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними).

Відповідно до частини першої статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другої статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з положеннями статті 100 КАС
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
встановлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд не знайде підстав
для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Як вбачається зі змісту позовних вимог
позивач оскаржує дії відповідача щодо
нездійснення нарахування йому
додаткової пенсії до основної в
розмірі 30 % як дитині війни починаючи з 9
січня 2007 року, вказуючи при цьому
відповідні періоди.

З даним позовом позивач звернувся
06.04.2011 р., що вбачається з вхідного
штампу канцелярії суду на титульному
аркуші позову, тобто з пропуском
шестимісячного строку звернення до
суду, для задоволення позовних вимог
саме з 9 січня 2007 року.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає,
що суди попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про пропуск
позивачем шестимісячного строку
звернення до адміністративного суду з
вказаним позовом.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
суд першої інстанції, встановивши
пропуск позивачем строку звернення до
суду в частині позовних вимог, на
виконання вимоги процесуального
закону (статті 99 КАС України) розглянув
позов по суті. Постановою (з якою
фактично погодився суду апеляційної
інстанції - ухвала від 27 червня 2012 року),
суд першої інстанції від 16 серпня 2011
року позовні вимоги задовольнив
частково, відновивши порушене право
позивача на отримання доплати до
пенсії, як дитині війни за період з
06.10.2010 року по 16.08.2011 року.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах
касаційної скарги порушень судами норм
процесуального права при вирішенні
цієї справи не допущено. Правова оцінка
обставин у справі дана правильно, а
тому касаційну скаргу слід відхилити, а
оскаржувані судові рішення - залишити
без змін.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, висновків судів та обставин
справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що судом не допущено
порушень норм матеріального чи
процесуального права при ухваленні
судового рішення чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 16
серпня 2011 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27 червня 2012 року у справі № 2а-2070/11
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.В. Малинін

Судді:
А.Ф. Загородній

В.В. Швець