Справа № 872/3927/13
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2014 рокусправа № 2а/0470/10041/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Іванова
С.М.

суддів: Чабаненко С.В.
Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
31 жовтня 2012 року у справі за
адміністративним позовом Комунального
закладу "Дніпропетровська міська
клінічна лікарня №11"
Дніпропетровської обласної ради до
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області про
визнання незаконною та скасування п.1
вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальний заклад "Дніпропетровська
міська клінічна лікарня №11"
Дніпропетровської обласної ради
звернувся з позовом до Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області в особі
Дніпропетровської об'єднаної
державної інспекції та просив визнати
незаконною та скасувати пункт 1 вимоги
відповідача № 840-19/1682 від 13.07.2012 року в
частині зобов'язання відшкодувати
покриття витрат спожитих комунальних
послуг та експлуатаційних витрат
сторонніми юридичними особами в
розмірі 51 584,69 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що
вимоги відповідача, зазначені в п.1 про
відшкодування в повному обсязі
покриття витрат спожитих комунальних
послуг та експлуатаційних витрат
сторонніми особами в сумі 55 715,10 грн. в
частині відшкодування матеріальної
шкоди на суму 51 584,69 грн. завданої
внаслідок покриття витрат за спожиті
комунальні послуги кафедрою
Дніпропетровської державною медичної
академії ( далі -ДДМА) є
необгрунтованими та такими, що
прийняті не у межах повноважень та не у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України, без
врахування усіх обставин, що мали
значення з огляду на те, що приміщення,
які використовувалися позивачем
спільно з кафедрою ДДМА перебувають на
праві повного господарського відання
та на балансі позивача, а отже останній
повинен утримувати його, в тому числі і
сплачувати комунальні послуги.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 31
жовтня 2012 року адміністративний позов
задоволено повністю.

Визнано незаконною та скасовано пункт 1
вимоги Державної фінансової інспекції
в Дніпропетровській області в особі
Дніпропетровської об'єднаної
державної фінансової інспекції №
840-19/1682 від 13.07.2012 року в частині
зобов'язання відшкодувати покриття
витрат спожитих комунальних послуг та
експлуатаційних витрат сторонніми
юридичними особами в розмірі 51584,69 грн.

Вирішено питання про судові витрати по
справі.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, відповідач звернувся
з

апеляційною скаргою, в якій вказує на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Представник позивача в судовому
засіданні вважав, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, рішення суду
першої інстанції є законним та
обґрунтованим, а тому підлягає
залишенню без змін.

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав у повному обсязі, просив
останню задовольнити на підставах, що в
ній зазначені та скасувати рішення
суду першої інстанції і прийняти нове -
про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши представників сторін,
перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
останньої, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
Дніпропетровською об'єднаною
Державною фінансовою інспекцією
відповідно до п.1.3.4.3 плану роботи
Державної фінансової інспекції
України на 1 квартал 2012 року було
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Комунального закладу "Міська клінічна
лікарня № 11" Дніпропетровської
обласної ради за період з 01.10.2010 року по
31.03.2012 року за результатами якої
встановлено ряд порушень та складено
відповідний акт ревізії від 02.07.2012 року
№ 840-25/33 (а.с.8-47).

На підставі вищевказаного акту
ревізії, 13.07.2012 року відповідачем була
складена вимога за № 840-19/1682 "Про
направлення обов'язкових вимог" за п. 1
якої від КЗ "Міська клінічна лікарня №
11" Дніпропетровської обласної ради
вимагалося у строк до 10.08.2012 року
відшкодувати в повному обсязі покриття
витрат спожитих комунальних послуг та
експлуатаційних витрат сторонніми
юридичними особами в сумі 55 715, 10 грн.,
внаслідок не нарахування зазначених
послуг юридичним особам, чим порушено
вимоги п. 2 ст. 10, п.п.3.1., 7, ст. 13, ст. 19, п. 2
ст. 85, ст.116 Бюджетного кодексу України
від 21.06.2001 р. № 2542-Ш; п.4 ст.10, п.п.3.2, 7,8
ст. 13, п.2 ст. 19, п.1 ст. 49, п. 1 ст.116
Бюджетного кодексу України від 07.08.2010 р.
№ 2456-УІ, п.10 рішення сесії V скликання
Дніпропетровської міської ради від
25.07.200 7р. № 12/17 "Про внесення змін та
доповнень до рішення міської ради від
21.03.2007 р. № 41/11 "Про оренду нерухомого
майна, що належить до комунальної
власності територіальної громади
міста", п.п. 20, 22 Порядку складання,
розгляду, затвердження та основних
вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого КМУ
від 28.02.2002 № 228 зі змінами, шляхом
поновлення по бухгалтерському обліку
дебіторської заборгованості перед
юридичними організаціями, проведення
претензійно-позовної роботи, внесення
коштів на реєстраційний рахунок
лікарні з подальшим перерахуванням до
бюджету, за минулі роки, та
відновленням касових видатків, за
поточний рік. В іншому випадку стягнути
з осіб винних у покритті витрат
спожитих комунальних та
експлуатаційних витрат сторонніми
юридичними особами, шкоду у порядку та
розмірах встановлених законодавством
(а.с.8-11).

Відповідно до ч. 2 ст. 85 Бюджетного
кодексу України від 08.07.2010р. № 2456-УІ
(в редакції чинній на момент ревізії -
02.07.2012р.) забороняється планувати та
здійснювати видатки, не віднесені до
місцевих бюджетів цим Кодексом, а також
здійснювати впродовж бюджетного
періоду видатки на функціонування
бюджетних установ одночасно з різних
бюджетів, крім випадків, коли такі
видатки здійснюються за рішенням
відповідної місцевої ради за рахунок
вільного залишку бюджетних коштів або
перевиконання дохідної частини
загального фонду місцевого бюджету за
умови відсутності заборгованості
такого бюджету за захищеними статтями
видатків протягом року на будь-яку
дату.

Згідно з п.п.1.1, 1.5 Положення про
клінічний лікувально-профілактичний
заклад охорони здоровя, затвердженого
наказом Міністерства охорони здоровя
України від 05.06.1997р. № 174 (чинного як на
момент ревізії, так і на момент
розгляду даної справи), клінічним є
лікувально-профілактичний заклад
охорони здоровя, який не менше ніж на 50
відсотків використовується для
розташування структурних наукових і
навчальних підрозділів (кафедри,
лабораторії та ін.) вищих медичних
закладів освіти ІІІ, ІУ рівнів
акредитації, закладів післядипломної
освіти, науково-дослідних інститутів і
спільної роботи по забезпеченню
лікувально-діагностичного процесу,
підготовки, перепідготовки і
підвищення кваліфікації медичних
кадрів та проведення і впровадження в
практику медичних наукових досліджень;
витрати по забезпеченню
навчально-виховного та
науково-дослідного процесів
здійснюються за рахунок коштів на
утримання відповідного вищого
медичного закладу освіти ІІІ, ІУ рівнів
акредитації (закладу післядипломної
освіти, науково-дослідного інституту),
а витрати, пов'язані з утриманням
матеріально-технічної бази - за рахунок
коштів лікувально-профілактичного
закладу.

Так, наказом МОЗ України від 14 вересня
1998 р. № 273 затверджено Перелік
лікувально-профілактичних закладів,
яким надається статус клінічних
лікувально-профілактичних закладів. До
вказаного переліку також включено і
позивача саме як клінічний
лікувально-профілактичний заклад, що
також підтверджується і копією Статуту
позивача (а.с.48-71).

На підставі наказу МОЗ України від
05.06.1997р. № 174 "Про затвердження
Положення про клінічний
лікувально-профілактичний заклад
охорони здоровя", 01.01.2008 р. між
Комунальним закладом
"Дніпропетровська міська клінічна
лікарня № 11" та Дніпропетровською
державною медичною академією було
укладено договір № 1 про
співробітництво між
лікувально-профілактичною установою і
учбовим закладом (а.с.74-76).

Згідно п. 1.1 вказаної Угоди визначено,
що обидві сторони приймають на себе
взаємні обов'язки по спільній
організації, удосконаленню і
забезпеченню медичною допомогою
населення регіону, що обслуговується,
проведенню навчально-виховного
процесу, навчанню студентів,
лікарів-інтернів, клінічних
ординаторів, аспірантів, підготовки
магістрів. Підготовки та
перепідготовки медичних кадрів, в т.ч.
працівників лікарні, а також по
проведенню наукових досліджень і
розробок ефективних методів
профілактики, діагностики, лікування і
реабілітації хворих.

За умовами п. 1.2, 1.3 вказаного договору
передбачено, що робота по наданню
медичної допомоги, інші види спільної
діяльності проводяться на площах та у
приміщеннях Лікарні, які спільно
використовуються і знаходяться в
робочому стані, укомплектовані у
відповідності з табельним переліком.
Спільному використанню підлягають
площі та приміщення, медична техніка,
оснащення і апаратура.

Обов'язки ДДМА визначені в розділах 3
та 4 вказаного договору.

Так, у відповідності до п. 3.1 - 3.5
договору до обов'язків ДДМА віднесено
забезпечення роботи клініки на базі
Лікарні згідно з "Положенням про
клінічний лікувально-профілактичний
заклад охорони здоров'я"; забезпечення
виконання технічних умов експлуатації
медичної техніки, не допущення до
роботи з нею осіб, які не мають
спеціальної підготовки; виконання
графіку експлуатації і
профілактичного огляду техніки, яка
спільно використовується, вести
реєстрацію її неполадок в журналах
технічного обслуговування і
експлуатації; використання медичної
техніки, наданої в розпорядження
Лікарнею, тільки за прямим
призначенням; утримання приміщення,
наданих в користування кафедрі
академії в чистоті і порядку, не
допущення пошкодження майна, виконання
правил протипожежної безпеки; надання
в спільне користування
лікувально-діагностичної апаратури,
яка придбана за рахунок Академії;
керівництво Лікарні несе
відповідальність на рівні з керівником
Академії за високий рівень
навчально-виховної та
науково-дослідницької роботи, яка
проводиться на базі Лікарні; сторони
несуть відповідальність за належне
виконання покладених на них обов'язків
за даних договором згідно з чинним
законодавством України(а.с.74-76).

Отже, з аналізу наведених норм
вказаного вище Договору про
співробітництво, сторонами договору
не передбачено покриття комунальних
послуг та експлуатаційних витрат
Дніпропетровською державною медичною
академією.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України передбачено,
що договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до акту
цивільного законодавства - ч.1 ст.
628 ЦК України.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості - ст.627 ЦК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Отже, з аналізу наведених вище норм
чинного законодавства України, п.1.5
Положення про клінічний
лікувально-профілактичний заклад", а
також умов п.1.1 договору від 01.01.2008р. № 1
про співробітництво по спільній
організації, удосконаленню і
забезпеченню медичною допомогою
населення регіону, що обслуговується,
проведенню наукових досліджень і
розробок ефективних методів
профілактики, діагностики,
реабілітації хворих, витрати, пов'язані
з утриманням матеріально-технічної
бази клінічних
лікувально-профілактичних закладів
охорони здоров'я здійснюються за
рахунок коштів цих закладів.

Враховуючи, що КЗ "Дніпропетровська
міська клінічна лікарня № 11" є
клінічним лікувально-профілактичним
закладом, приміщення та обладнання
Лікарні перебувають на балансі
Лікарні, яка використовує ці
приміщення, відсутність договорів, які
б свідчити про передання приміщень
Лікарні в оренду будь-яким стороннім
юридичним особам, то і комунальні
послуги та експлуатаційні витрати
повинен нести саме позивач з
урахуванням п.1.5 Положення про
клінічний лікувально-профілактичний
заклад затвердженого наказом МОЗ
України від 05.06.1997 р. № 174, який є чинним
як на момент проведення ревізії, так і
на момент розгляду даної справи.

При цьому, є безпідставними посилання
відповідача на те, що вказаний вище
наказ МОЗ від 05.06.1997 р. № 174
розпорядженням КМУ від 19.01.2011р. № 148-р
визнаний таким, що не відповідає
вимогам Бюджетного кодексу України
щодо фінансування клінічних
лікувально-профілактичних закладів
охорони здоров'я одночасно з
державного бюджету та місцевих
бюджетів, оскільки згадане
розпорядження посилань на
невідповідність наказу Бюджетному
кодексу не містить. При цьому,
відповідачем не надано доказів того,
що, в даному випадку, було здійснено
фінансування позивача одночасно з
державного та місцевого бюджету.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, в даному випадку, саме відповідач
повинен довести належними та
допустимими доказами правомірність та
законність прийнятого ним п.1
оспорюваної вимоги.

Відповідачем не доведено заподіяння
матеріальної шкоди (збитків) Лікарні
та не надано доказів, які б свідчили про
наявність укладених між сторонами
угод, які б врегульовували зобовязання
ДДМА щодо покриття комунальних послуг
та експлуатаційних витрат за
розміщення у Лікарні кафедр Академії (з
штатом працівників) та навчальним
процесом студентів, а також не доведено
правомірності та законності прийняття
п.1 оспорюваної вимоги з урахуванням ч. 2
ст. 71 КАС України.

Крім того судом першої інстанції вірно
зазначено, що встановлення в акті
ревізії від 02.07.2012 р. вини посадової
особи підприємства (економіста з
фінансової роботи Підгайко З.С.)
виходить за межі повноважень, наданих
посадовій особі фінансової інспекції
під час проведення ревізії, визначених
Законом України "Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні"
та суперечить нормам Конституції
України.

Отже, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про те, що п. 1 вимоги
відповідача від 13.07.2012 року № 840-19/1682 в
частині зобов'язання позивача
відшкодувати покриття витрат спожитих
комунальних послуг та експлуатаційних
витрат стороннім юридичним особам у
розмірі 51 584,69 грн. прийнято не у спосіб,
що передбачений Конституцією та
вищенаведеними законами України, не
обгрунтовано та без врахування усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції і не дають
підстав для висновку про помилкове
застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального
права, яке призвело б до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
залишення оскаржуваного рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
31 жовтня 2012 року у справі за
адміністративним позовом Комунального
закладу "Дніпропетровська міська
клінічна лікарня №11"
Дніпропетровської обласної ради до
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області про
визнання незаконною та скасування п.1
вимоги - залишити без змін.

Ухвала суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів
відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС
України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай