Справа № 754/10363/14-а
Суддя: Скрипка О. І.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/508/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.12.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого судді Скрипка
О.І.

при секретарі
Федорченко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

19.06.2014 року ОСОБА_1 в особі свого
представника ОСОБА_2, звернувся до
суду з адміністративною позовною
заявою, яка була уточнена під час
розгляду справи, до Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м.Києва, в якій
просить визнати незаконними дії
відповідача щодо застосування ним під
час призначення/перерахунку пенсії
ОСОБА_1 положень Бюджетних законів, а
також підзаконних нормативно-правових
актів, якими у порушення та розріз
встановлених Конституцією і Законами
України вимог і норм, визначено розмірі
пенсій для осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
до того, ще й значно менші, ніж
передбачені ст.ст. 50 Закону України № 796
для відповідної категорії громадян,
визнати протиправною бездіяльність
відповідача щодо призначення,
перерахунку та виплати Позивачу
недоотриманих сум додаткової пенсій,
передбачених ст.ст.49, 50 Закону України
№ 796, зобов"язати Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі
м.Києва здійснити призначення,
перерахунок та виплату йому додаткової
пенсії, згідно вимог ст.ст.50 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" у
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком
за період, починаючи з 23.07.2011 року і до
моменту винесення рішення у цій справі.

Також, позивач просить стягнути з
відповідача у порядку негайного
виконання, передбаченого ст. 256 КАС
України на його (позивача) користь суму
боргу за пенсійними виплатами, що виник
за весь період невиконання вимог
Законів України щодо призначення та
перерахунку його пенсії, передбаченої
ст. 50 Закону України № 796.

Позивач та його представник в судове
засідання не з»явилися, на адресу суду
надійшло клопотання про розгляд справи
в їх відсутність.

Представник Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва в судове засідання не з'явилася,
звернулася до суду з заявою, в якій
просить слухати справу в її
відсутність, позовні вимоги не визнає,
просить відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 04.12.2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії в
частині вимог за період з 23.07.2011 року по
18.12.2013 року залишено без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом 2-ї групи із
числа учасників ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, віднесений до 1
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та отримує пенсію відповідно до ст. 49
Закону України № 796 та перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва.

Як інвалід 2-ї групи 1 категорії,
відповідно до положень ст.ст. 50 Закону
України № 796 він має право на
призначення йому додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком.

Крім того, ст.67 вказаного Закону
передбачено, що у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, розмір пенсій
підвищується, і їх перерахунок
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Як зазначає ОСОБА_1, незважаючи на
положення Закону України № 796, його
права щодо встановлених цим Законом
розмірів пенсій грубо порушуються. У
зв"язку з чим 25.02.2014 року він звернувся
до відповідача із заявою про надання
йому розгорнутої довідки про розміри
нарахованих і виплачених йому сум
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, що передбачені ст.ст. 50, 67
цього Закону. Крім того, він просив
відповідача, що в разі нарахування йому
пенсії у меншому розмірі, ніж
передбачено Законом, провести
призначення/перерахунок належних йому
пенсій відповідно до вимог Закону
України № 796 у редакції чинних Законів
України.

На своє звернення до Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва він
отримав відповідь від 07.03.2014 року про
те, що призначення та виплати його
пенсії здійснюються відповідно та на
підставі чинного законодавства
України, а тому підстав для перерахунку
та проведення йому доплат відповідач
не вбачає.

ОСОБА_1 вважає таки дії та
бездіяльність відповідача щодо
відмови у здійсненні перерахунку йому
пенсії відповідно до ст.ст. 49, 50, 67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
неправомірними та просить
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі.

Стаття 50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачає, що особам,
віднесеним до категорії 1, інвалідам 2
групи призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у відповідних розмірах,
зокрема, інвалідам ІІ групи - 75
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Всупереч ст.50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу пенсія
виплачувалась у розмірах, затверджених
Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що позивач є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, вона наділена державою
певним правовим статусом, який включає
в себе й право на додаткові елементи
соціального захисту.

Відповідно до частини 2 статті 3
Конституції України - права і свободи
людини та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.

Відповідно до частини 2 статті 3
Конституції України - права і свободи
людини та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 63 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що
фінансування витрат, пов»язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету,
коштів, які враховуються при визначені
міжбюджетних трансфертів, та інших
джерел, не заборонених законодавством.

Закон України «Про державний бюджет
України на 2014 рік» від 16.01.2014 року не
містить обмежень щодо застосування
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», в тому числі і статей 50, 54
цього Закону.

Однак, відповідно до Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» від 31 липня 2014 року №1622-VII, який
набрав чинності 16 серпня 2014 року,
Прикінцеві положення Закону України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» доповнено пунктом 6-7, яким
встановлено, що норми ст..ст.50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов»язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Вказані положення Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
неконституційними визнано не було.

За таких обставин, до набрання чинності
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року
№1622-VII, застосуванню підлягають
положення ст.50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а з 16.08.2014 року - відповідні
Постанови Кабінету Міністрів України,
а тому суд задовольняє вимоги позивача
за період з 19.12.2013 року по 15.08.2014 року.

В задоволенні інших позовних вимог
позивача суд відмовляє, оскільки це не
передбачено чинним законодавством.

Керуючись ст.ст.8, 21, 48, 90, 124, 150
Конституції України, ст.ст. 10, 11, 17, 71, 94,
158, 159, 160-163, 183-2 Кодексу
Адміністративного Судочинства
України, ст.ст. 50, 54 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва ОСОБА_1 щодо невиплати додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, у
розмірі визначеному ст.ст.50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 19.12.2013 року по 15.08.2014 року -
неправомірною.

Зобов»язати Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва зробити перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_1 додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі
визначеному ст.ст.50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
19.12.2013 року по 15.08.2014 року, з урахуванням
виплачених коштів.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги.

Суддя: