Справа № 165/2766/14-а
Суддя: Ференс-Піжук О. Р.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 165/2766/14-а
провадження №2-а/165/87/14
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
м.
Нововолинськ

Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської
області під головуванням

судді
Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Харук
Ю.І.,

позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Нововолинську справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора адмінпрактики ВДАІ із
обслуговування Турійського району
УДАІ УМВС України у Волинській області,
лейтенанта міліції Тарнавського
Богдана Валерійовича про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення,

встановив:

17 листопада 2014 року ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до інспектора
адмінпрактики ВДАІ із обслуговування
Турійського району УДАІ УМВС України у
Волинській області, лейтенанта міліції
Тарнавського Богдана Валерійовича про
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
покликається на те, що 08 листопада 2014
року він, керував автомобілем марки
Фіат Добло, номерний знак НОМЕР_1 в с.
Блаженик Турійського району з
дозволеною Правилами дорожнього руху
швидкістю, не перевищуючи її. Проте
незважаючи на це, інспектор ВДАІ із
обслуговування Турійського району
УМВС України у Волинській області
лейтенант міліції Тарнавський Б.В. на
підставі сумнівних даних приладу
фіксації швидкості руху «Радіс» було
винесено постанову серії ПС1 номер 030191
від 08.11.2014 року, де зазначено, що мало
місце перевищення позивачем
встановленої швидкості руху, а саме на
23 км/год. Позивач вважає, що фіксація
швидкості руху його автомобіля за
допомогою приладу «Радіс» є не
належним та не допустимим доказом.
Зокрема, через те, що попереду нього
рухались інші транспортні засоби, що
викликає сумнів у показниках приладу
щодо швидкості руху саме його
автомобіля, про що повідомив
інспектору, вказавши, що з тим, що
вчинив правопорушення не згідний.
Просить задовольнити його вимогу,
скасувати постанову серії ПС1 №030191 по
справі про адміністративне
правопорушення від 08.11.2014 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав з підстав
наведених у позові. Просить
задовольнити його вимогу, скасувати
постанову серії ПС1 №030191 по справі про
адміністративне правопорушення від
08.11.2014 року.

В судове засідання інспектор ВДАІ
Тарнавський Б.В. не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

З письмових заперечень на позов,
поданих інспектором ВДАІ Тарнавським
Б.В., вбачається, що підстав для
задоволення позову ОСОБА_1 немає.
Зазначено, що фіксація перевищення
швидкості автомобілем позивача
проводилась засобом вимірювальної
техніки «Радіс» №2074, згідно наказу МВС
№33 від 01.03.2010 року «Про затвердження
Переліку технічних засобів, що
використовуються в підрозділах ДАІ МВС
для виявлення та фіксації порушень
правил дорожнього руху». Вказано, що
даний прилад включається в момент
фіксації перевищення швидкості і
показує час з моменту фіксації до
моменту зупинки транспортного засобу.
Стверджують, що позивачу було показано
зафіксовану приладом швидкість. У
зв'язку з безпідставністю вимог
просить відмовити у задоволенні
позову.

Суд, заслухавши позивача,
показання свідка ОСОБА_3, який
підтвердив пояснення позивача,
оскільки був пасажиром вказаного
автомобіля і очевидцем подій,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає до задоволення.

В протоколі серії АБ2 № 449398 від
08.11.2014 року (а.с.4) зазначено, що ОСОБА_1,
цього дня, керувавши автомобілем марки
Фіат Добло, номерний знак НОМЕР_2 в с.
Блаженик Турійського району, перевищив
встановлену швидкість руху на 23 км/год.,
чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України.

В поясненнях по суті порушення в
протоколі про адміністративне
правопорушення позивач зазначив, що з
протоколом не згідний, правил
дорожнього руху не порушував.

Постановою інспектора ВДАІ
Тарнавського Б.В. (а.с.5), за порушення п.
12.4 ПДР 08.11.2014 року на ОСОБА_3 було
накладено адміністративне стягнення,
передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП у виді
штрафу в розмірі 300 грн.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про
адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(постанова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 70 КАС України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

Сторони мають право
обґрунтовувати належність конкретного
доказу для підтвердження їхніх вимог
або заперечень.

Докази одержані з порушенням
закону, судом при вирішенні справи не
беруться до уваги.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідачем під час винесення
постанови про накладення
адмінстягнення на ОСОБА_1 не було
з'ясовано чи допущене ним
правопорушення та чи винний він у його
вчиненні.

Як зазначено у ч.2 ст.71 КАС України,
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідачем не надано доказів на
підтвердження правомірності
оскаржуваної постанови та факту
вчинення правопорушення позивачем.
Будь-яких об'єктивних даних:
фотографій, фіксації, показів приладу
«Радіс», що свідчили б про перевищення
автомобілем, яким керував позивач
встановлених обмежень швидкості руху
транспортного засобу більш ніж на 23
км/год. відповідачем не надано.

Отже, твердження позивача ОСОБА_1
про те, що він, керуючи автомобілем 08
листопада 2014 року в с. Блаженик
Турійського району рухався з
дозволеною Правилами дорожнього руху
швидкістю заслуговують на увагу, тому,
суд покладає їх в основу рішення.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідачем під час винесення
постанови про накладення
адмінстягнення на ОСОБА_1 не було
з'ясовано, чи допущене ним
правопорушення та чи винний він у його
вчиненні, в постанові не описано
обставин, встановлених при розгляді
справи, що суперечить вимогам ст. 283
КУпАП.

Відповідач не надав суду жодних
доказів на підтвердження порушення
ОСОБА_1 ПДР. Надання до заперечення
копії свідоцтва про повірку робочого
засобу вимірювальної техніки та
свідоцтва про визнання засобу
вимірювальної техніки, не підтверджує
винуватості позивача у вчиненні
адмінправопорушення, передбаченого ч. 1
ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи
про адміністративне правопорушення,
орган (посадова особа), зобов'язаний
з'ясувати, чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа у його вчиненні.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
порушення ПДР і вважає за необхідне
скасувати постанову інспектора
адмінпрактики ВДАІ із обслуговування
Турійського району УДАІ УМВС України у
Волинській області, лейтенанта міліції
Тарнавського Богдана Валерійовича ПС1
№ 030191 від 08 листопада 2014 року про
накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 300 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 71, 159, 163 КАС України,
п.2 ч.1 ст.293 КУпАП, суд,-

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора
адмінпрактики ВДАІ із обслуговування
Турійського району УДАІ УМВС України у
Волинській області, лейтенанта міліції
Тарнавського Богдана Валерійовича ПС1
№ 030191 від 08 листопада 2014 року про
накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 300 (триста) грн.

Рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя
О.Р. Ференс-Піжук