Справа № 2а-7779/12/1370
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року м.
Київ К/800/17527/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області про визнання
протиправним та скасування наказу,
поновлення на посаді, касаційне
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15 березня
2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області про визнання
протиправним та скасування наказу
начальника Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області № 974 від 15 червня
2012 року про звільнення позивача з
посади та поновлення на посаді
начальника відділу боротьби з
корупцією УБОЗ ГУМВС України у
Львівській області.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 27 грудня 2012
року позивачу відмовлено у задоволенні
позову.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15 березня
2013 року було скасовано постанову суду
першої інстанції та ухвалено нову
постанову, якою позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
наказ начальника Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області № 974 від 15 червня
2012 року про звільнення начальника
відділу боротьби з корупцією УБОЗ
ГУМВС України у Львівській області
майора міліції ОСОБА_3 із займаної
посади.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника
відділу боротьби з корупцією УБОЗ
ГУМВС України у Львівській області з 15
червня 2012 року.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції у справі,
Головне управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області звернулося з касаційною
скаргою, в якій просить постанову суду
апеляційної інстанції скасувати та
залишити в силі постанову суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до статті 18 Закону України
«Про міліцію» порядок та умови
проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ, затвердженим
Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 10 Положення про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29 липня 1991 року № 114 права, обов'язки і
відповідальність осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, що випливають з умов
служби визначаються законодавством,
Присягою, статутами органів внутрішніх
справ і цим Положенням.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_3 був призначений
на службу в органи внутрішніх справ у
червні 2000 року.

Наказом Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області від 15 червня 2012
року № 974 «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
працівників Франківського РВ ЛМУ та
УБОЗ ГУМВС» до ОСОБА_3 начальника
відділу боротьби з корупцією УБОЗ
ГУМВС України у Львівській області,
майора міліції застосовано
дисциплінарне стягнення - звільнення з
посади.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України від 22
лютого 2006 року N 3460-IV передбачено, що
службова дисципліна - це дотримання
особами рядового і начальницького
складу Конституції і законів України,
актів Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Згідно статті 2 Дисциплінарного
статуту дисциплінарний проступок -
невиконання чи неналежне виконання
особою рядового або начальницького
складу службової дисципліни.

Згідно статті 5 Дисциплінарного
статуту за вчинення дисциплінарних
проступків особи рядового і
начальницького складу несуть
дисциплінарну відповідальність згідно
з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького
складу, яких в установленому
законодавством порядку притягнуто до
адміністративної, кримінальної або
матеріальної відповідальності,
водночас можуть нести і дисциплінарну
відповідальність згідно з цим
Статутом.

Статтею 14 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» визначено
порядок накладання дисциплінарних
стягнень.

З метою з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування.

Відповідно до матеріалів справи -
службове розслідування з приводу
допущення порушень вимог чинного
законодавства працівниками
Франківського РВ ЛМУ та УБОЗ ГУМВС
України у Львівській області під час
розгляду матеріалів щодо обігу
підакцизних товарів почато 13 квітня 2012
року.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, при проведенні службового
розслідування було отримано відомості
про порушенням Дисциплінарного
статуту ОВС України начальником
відділу боротьби з корупцією УБОЗ
ГУМВС майора міліції ОСОБА_3, так як ним
віддавались незаконні усні накази
підлеглим працівникам, а також
невиконання його підлеглими вимог
Закону України «Про міліцію», наказів
МВС України від 14 квітня 2004 року № 400,
від 04 жовтня 2003 року № 1155, та від 30
квітня 2004 року № 458 що сприяло вчиненню
ними протиправних дій щодо проведення
документального оформлення виявленого
факту перевезення та зберігання ящиків
із безакцизними сигаретами, скерування
мікроавтобуса та громадян до
приміщення УБОЗ ГУМВС, а також
відсутності контролю за законністю
прийняття рішення підлеглими.

При цьому, колегія суддів погоджується
з висновком суду апеляційної
інстанції, що твердження відповідача
про порушення позивачем вимог Наказу
МВС України № 1155 від 04 жовтня 2003 року,
Наказу МВС України від 14 квітня 2004 року
№ 400, та від 30 квітня 2004 року № 458 на які
є посилання у висновку службового
розслідування, щодо контролю за
прийняттям рішень підлеглими позивача,
не можуть братись до уваги при
визначені правомірності дій ОСОБА_3,
так як вищевказані накази втратили
чинність.

Відповідно до вимог статті 12 Закону
України «Про Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України» на
осіб рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному ванні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» при
визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо.

Як було встановлено судом апеляційної
інстанції, Наказ Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області № 974 від 15 червня
2012 року не містить: аналізу тяжкості
вчиненого позивачем проступку;
обставин за яких його скоєно; розміру
заподіяної шкоди. У оскаржуваному
наказі відсутнє обґрунтування та
доцільність застосування до позивача
одного із видів дисциплінарного
стягнення - звільнення з посади.

Пунктом 10 Інструкції «Про порядок
проведення службових розслідувань в
органах внутрішніх справ України»,
затвердженої Наказом МВС України від
06 грудня 1991 року № 552, передбачено,
що при проведенні службового
розслідування повному, об'єктивному і
всебічному дослідженню підлягають:
подія порушення (час, місце, спосіб,
інші обставини); наявність вини
працівника органів внутрішніх справ у
скоєнні порушення, мета та мотиви
порушення; обставини, які впливають на
ступінь і характер відповідальності
порушника як ті, що пом'якшують чи
обтяжують його відповідальність;
характеристика особи, яка скоїла
порушення; характер і розмір нанесених
порушенням збитків.

Згідно пункту 19 Інструкції «Про
порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України», затвердженої наказом
Міністерства внутрішніх справ України
від 06 грудня 1991 року № 552 у випадку
порушення кримінальної справи у
відношенні працівників органів
внутрішніх справ, рішення про
притягнення їх до дисциплінарної
відповідальності приймаються тільки
після встановлення їх винності або
невинності у відповідності із законом,
якщо цими працівниками не допущено
порушень, за які можуть бути
застосовані міри, передбачені
Дисциплінарним статутом органів
внутрішніх справ.

Відповідно до матеріалів справи
службове розслідування з приводу
порушення вимог чинного законодавства
працівниками Франківського РВ ЛМУ та
УБОЗ ГУМВС України у Львівській
області під час розгляду матеріалів
щодо обігу підакцизних товарів почато
13 квітня 2012 року, та закінчено 08 червня
2012 року. Постанова про відмову у
порушенні кримінальної справи
датована 21 червня 2012 року.

Виходячи з наведеного колегія суддів
погоджується з висновком апеляційного
суду, що при проведенні службового
розслідування відповідачем порушено
пункт 19 Інструкції «Про порядок
проведення службових розслідувань в
органах внутрішніх справ України»,
затвердженої наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 06 грудня
1991 року № 552.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку що
прийняття спірного наказу про
звільнення позивача - ОСОБА_3 з посади
начальника відділу боротьби з
корупцією УБОЗ ГУМВС України у
Львівській області було передчасним і
таким, що суперечило порядку
накладення дисциплінарних стягнень на
осіб рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що постанова суду першої інстанції
скасована судом апеляційної інстанції,
а в справі ухвалено нове законне
рішення, колегія суддів вважає, що
касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду
апеляційної інстанції залишити без
змін, оскільки вона прийнята з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана правильно, а
доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області
залишити без задоволення, а постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15 березня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: