Справа № 807/575/13-а
Суддя: Мікула О.І.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
Справа № 876/9040/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого - судді -
Мікули О.І.,

суддів -
Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання -
Рак Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові в залі суду
апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2013
року у справі за позовом Берегівського
міжрайонного прокурора до
Берегівської районної державної
адміністрації, третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача: ОСОБА_2,
ОСОБА_1 про скасування розпорядження, -

в с т а н о
в и в :

04 березня 2013 року позивач -
Берегівський міжрайонний прокурор
Закарпатської області звернувся в суд
з позовом до відповідача- Берегівської
районної державної адміністрації
Закарпатської області, третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача-
ОСОБА_2, ОСОБА_1, в якому просить визнати
протиправним і скасувати
розпорядження голови Берегівської
районної державної адміністрації від 04
березня 2010 року за № 118 «Про
затвердження проектів землеустрою
щодо відведення земельних ділянок в
контурі 484» в частині затвердження
проекту із землеустрою та передачу у
власність земельної ділянки площею 0,98
га для ведення особистого селянського
господарства громадянці ОСОБА_1,
мешканці АДРЕСА_1 визнати протиправним
і скасувати розпорядження голови
Берегівської районної державної
адміністрації від 04 березня 2010 року за
№ 118 «Про затвердження проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок в контурі 484» в частині
затвердження проекту із землеустрою та
передачу у власність земельної ділянки
площею 0,8121 га для ведення особистого
селянського господарства громадянину
ОСОБА_2, мешканцю АДРЕСА_2

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2013
року адміністративний позов
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано розпорядження голови
Берегівської районної державної
адміністрації від 04 березня 2010 року за
№ 118 "Про затвердження проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок в контурі 484" в частині
затвердження проекту із землеустрою та
передачу у власність земельної ділянки
площею 0,98 га для ведення особистого
селянського господарства громадянці
ОСОБА_1, мешканці АДРЕСА_1. Визнано
протиправним та скасовано
розпорядження голови Берегівської
районної державної адміністрації від 04
березня 2010 року за № 118 "Про
затвердження проектів землеустрою
щодо відведення земельних ділянок в
контурі 484" в частині затвердження
проекту із землеустрою та передачу у
власність земельної ділянки площею 0,8121
га для ведення особистого селянського
господарства громадянину ОСОБА_2,
мешканцю АДРЕСА_2

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, треті особи- ОСОБА_2. та ОСОБА_1
оскаржили його в апеляційному порядку.
Вважають, що оскаржувана постанова
прийнята з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
з порушенням норм матеріального та
процесуального права та підлягає
скасуванню, покликаючись на те, що
єдиною підставою задоволення позову є
те, що землевпорядна документація
вищевказаних осіб на дані ділянки, у
відповідності до ст. 9 Закону України
«Про державну експертизу
землевпорядної документації» та п.4.1.1.
«Методики проведення державної
експертизи землевпорядної
документації» повинна була проходити
державну експертизу, оскільки дані
земельні ділянки розташовані на
особливо цінних землях агрогрупи 176 е,
176 д та 179 д. Єдиним підтвердженням
відповідності земельних ділянок
вищевказаним агрогрупам та
приналежності їх до особливо цінних
земель суд вважає Лист Державної
установи «Закарпатський обласний
державний проектно-технологічний
центр охорони родючості грунтів і
якості продукції» від 29 січня 2013 р. за
№157-01/31, відповідно до якого було
змінено агрогрупи грунтів на земельних
ділянках, що передаються у власність
третім особам з агрогруп, які свідчать
про статус не особливо цінних земель на
агрогрупи, що вказують на статус
особливо цінних земель. Судом не взято
до уваги докази, які вказують на те, що
дані землі відносяться до інших
агрогруп, а саме: 179л та 179 е, і згідно з
положеннями чинного законодавства
дані агровиробничі групи грунтів не
належать до особливо цінних грунтів
Закарпатської області. Також судом не
дано належної оцінки тому факту, що в
проектах землеустрою щодо відведення
земельних ділянок із земель
Дийдянської сільської ради громадянам
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у відповідності до
ст.118 Земельного кодексу України
містяться висновки Комісії з розгляду
питань, пов'язаних з погодженням
документації із землеустрою
Берегівської районної державної
адміністрації № 1 від 03 березня 2010 р. і
№ 13 від 03 березня 2013 р. відповідно, в
яких вказані агровиробничі групи
грунтів 179 е та 179 л, які не відносять
землі на ділянках, що передаються у
власність ОСОБА_2 та ОСОБА_1, до
категорії особливо цінних земель.
Вважають, що, приймаючи оскаржуване
розпорядження, відповідач діяв на
підставі всіх необхідних для проекту
землеустрою погоджень та висновків,
висновку даної комісії, згідно з
законодавством та в межах його
компетенції. Тому просять скасувати
оскаржувану постанову, та прийняти
нову, якою у задоволенні позову
відмовити.

Представник апелянта ОСОБА_2- ОСОБА_4 у
судовому засіданні підтримав доводи,
викладені в апеляційній скарзі, вважає
висновки суду першої інстанції
неправильними та необгрунтованими,
просить скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове судове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Прокурор - Ольшанська Н.М. у судовому
засіданні не погодилася з доводами
апеляційної скарги і вважає, що вони не
спростовують висновків суду першої
інстанції, який ухвалив законне та
обґрунтоване рішення, просить залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Апелянт ОСОБА_1 та представник
відповідача в судове засідання не
прибули, про дату, час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином,
тому суд вважає можливим проведення
розгляду справи в їхній відсутності за
наявними у справі матеріалами та на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта та прокурора,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг в їх сукупності,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційні скарги необхідно
задовольнити частково, оскаржувану
постанову скасувати, а провадження у
справі закрити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
розпорядженням голови Берегівської
районної державної адміністрації від 04
березня 2010 року № 118 було затверджено 15
громадянам проекти із землеустрою щодо
відведення земельних ділянок в контурі
484 на території Дийдянської сільської
ради за межами населеного пункту та
передано у власність для ведення
особистого селянського господарства
цим громадянам 12,5663 га землі. Зокрема,
затверджено проект із землеустрою та
передачі у власність земельної ділянки
площею 0,98 га для ведення особистого
селянського господарства громадянці
ОСОБА_1, мешканці АДРЕСА_1 та
затверджено проект із землеустрою та
передачі у власність земельної ділянки
площею 0,8121 га для ведення особистого
селянського господарства громадянину
ОСОБА_2, мешканцю АДРЕСА_2

У ході проведеної перевірки,
Берегівською міжрайонною прокуратурою
перед Закарпатським обласним
державним проектно-технологічним
центром охорони родючості ґрунтів і
якості продукції було ініційовано
проведення ґрунтово-лабораторних
досліджень якісних і кількісних
показників ґрунтів по
гранулометричному складу ґрунту на 15
земельних ділянках переданих в
приватну власність, проекти із
землеустрою яких були затверджені
розпорядженням голови районної
державної адміністрації від 04 березня
2010 року за № 118.

Згідно з отриманим висновком від 29
січня 2013 року за № 157-01/31 земельна
ділянка площею 0,8121 га передана
громадянину ОСОБА_2 у власність для
ведення особистого селянського
господарства в контурі 484 на території
Дийдянської сільської ради за межами
населеного пункту відноситься до
особливо цінних земель,
гранулометричний склад
важкосуглинковий 176 е. Земельна ділянка
площею 0,98 га передана громадянці
ОСОБА_1 у власність для ведення
особистого селянського господарства в
контурі 484 на території Дийдянської
сільської ради за межами населеного
пункту відноситься до особливо цінних
земель, гранулометричний склад якої
середньо суглинковий 176 д та 179 д.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що в
порушення вимог земельного
законодавства проекти відведення
земельних ділянок для ведення
особистого селянського господарства
громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_1
обов'язкову державну експертизу
землевпорядної документації не
проходили, хоча вищевказані земельні
ділянки знаходиться на особливо цінних
землях агрогрупи 176 е, 176 д та 179 д, а тому
розпорядження голови Берегівської
районної державної адміністрації за №
118 від 04 березня 2010 року щодо
затвердження проектів із землеустрою
громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо
відведення земельних ділянок в контурі
484 на території Дийдянської сільської
ради та передачі земель у власність
прийняте з порушенням вимог чинного
законодавства, завдає шкоду державним
інтересам і є протиправним.

Даючи правову оцінку рішенню суду
першої інстанції, колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до положень ст.19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Конституційний Суд України в п.4
мотивувальної частини Рішення №7-рп/2009
від 16 квітня 2009р. (справа про скасування
актів органів місцевого
самоврядування) вказав, що органи
місцевого самоврядування, вирішуючи
питання місцевого значення,
представляючи спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ та
міст, приймають нормативні та
ненормативні акти. До нормативних
належать акти, які встановлюють,
змінюють чи припиняють норми права,
мають локальний характер, розраховані
на широке коло осіб та застосовуються
неодноразово, а ненормативні акти
передбачають конкретні приписи,
звернені до окремого суб'єкта чи
юридичної особи, застсовуються
одноразово і після реалізації
вичерпують свою дію.

Згідно з ч.7 ст.9 КАС України колегія
суддів вважає за необхідне застосувати
дане положення до спірних
правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи,
розпорядженням голови Берегівської
районної державної адміністрації від 04
березня 2010 року № 118 було затверджено 15
громадянам проекти із землеустрою щодо
відведення земельних ділянок в контурі
484 на території Дийдянської сільської
ради за межами населеного пункту та
передано у власність для ведення
особистого селянського господарства
цим громадянам 12,5663 га землі, зокрема,
затверджено проект із землеустрою та
передачі у власність земельної ділянки
площею 0,98 га для ведення особистого
селянського господарства громадянці
ОСОБА_1, мешканці АДРЕСА_1 та
затверджено проект із землеустрою та
передачі у власність земельної ділянки
площею 0,8121 га для ведення особистого
селянського господарства громадянину
ОСОБА_2, мешканцю АДРЕСА_2 Дане
розпорядження за своїм змістом та
суттю є ненормативним правовим актом
індивідуального характеру, вичерпало
свою юридичну силу після реалізації, а
саме: після одержання
правовстановлюючих документів-
Свідоцтв про право власності на
нерухоме майно та його державної
реєстрації.

Крім того, з долучених у ході
апеляційного розгляду до матеріалів
справи документів вбачається, що
спірні земельні ділянки перебувають у
власності ОСОБА_5, яка набула право
власності на них згідно з договорами
дарування від 17 жовтня 2014 року та
отримала витяги з державного реєстру
на нерухоме майно про реєстрацію права
власності від 17 жовтня 2014 року.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
приписи та фактичні обставини справи,
колегія суддів вважає, що між сторонами
виник спір про право цивільне, характер
спірних правовідносин не містить ознак
публічно- правового характеру, а тому і
захищати свої права та інтереси особи
повинні у способи, визначені законами
України.

Така правова позиція узгоджується з
судовою практикою Верховного Суду
України (постанова від 01 жовтня 2013 року
справа №21-228а13), що в силу вимог ст.244-2
КАС України є обов'язковою для
застосування, а суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України
суд закриває провадження у справі, якщо
її не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

З врахуванням усіх вищенаведених
обставин колегія суддів дійшла
висновку, що суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини справи,
постанова суду прийнята з порушенням
норм процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим постанова суду підлягає
скасуванню, а провадження у справі
закриттю.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 195, 196, п.4 ч.1 ст.198,
ст.ст.203, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задовольнити частково.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2013
року у справі № 807/575/13-а скасувати, та
постановити ухвалу, якою провадження у
справі за позовом Берегівського
міжрайонного прокурора до
Берегівської районної державної
адміністрації, третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача: ОСОБА_2,
ОСОБА_1 про скасування розпорядження
закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
О.І. Мікула

Судді
А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик

Повний текст ухвали виготовлено 05
грудня 2014 року.