Справа № 803/1142/13-а
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року

Справа № 9696/13/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Запотічного І.І.
та Кузьмича С.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Державної фінансової інспекції
у Волинській обл. на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 05.06.2013р. в
адміністративній справі за позовом
Державної фінансової інспекції у
Волинській обл. до Старовижівської
селищної ради Волинської обл. про
виконання обов'язкових вимог органу
державного фінансового контролю, -

В С Т А Н О В И Л А:

18.05.2013р. позивач Державна фінансова
інспекція у Волинській обл. звернулася
до суду з адміністративним позовом, в
якому просила зобов'язати відповідача
Старовижівську селищну раду
Волинської обл. виконати законні
вимоги № 820-13/101 від 13.02.2013р. на загальну
суму 37212 грн. 60 коп., зокрема, п.2 на суму
10585 грн., п.3 на суму 18870 грн., п.5 на суму 782
грн. 40 коп., п.8 на суму 1830 грн. 48 коп., п.12
на суму 4091 грн. 73 коп. (а.с.2-5).

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 05.06.2013р.
заявлений позов задоволено частково;
зобов'язано відповідача
Старовижівську селищну раду
Волинської обл. виконати вимоги
Ковельської об'єднаної фінансової
інспекції, викладені в п.п.3 і 8 (в
частині проведення
претензійно-позовної роботи щодо
повернення філією «Старовижівський
автодор» ДП «Волинський облавтодор» 1830
грн. 48 коп.), 12 листа № 820-13/101 від 13.02.2013р.;
у задоволенні решти позовних вимог
відмовлено (а.с.95-97).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржила позивач
Державна фінансова інспекція у
Волинській обл., яка покликаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи,
просить постанову суду змінити в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог та прийняти нове рішення, яким
заявлений позов задоволити у повному
обсязі (а.с.100-105).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що судом помилково взято до уваги
докази відповідача про вжиті заходи
щодо розмежування коштів від продажу
земельних ділянок
несільськогосподарського призначення
у 2012 році до загального фонду
державного і спеціального фонду
селищного бюджетів шляхом направлення
листів (від 12.02.2013р. та 19.03.2013р.) на адресу
відділу Держземагенства у
Старовижівському районі Волинської
обл. та на адресу Фінансового
управління Старовижівської районної
державної адміністрації і Державної
казначейської служби у
Старовижівському районі (листи від
12.02.2013р.).

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
згідно плану контрольно-ревізійної
роботи Державної фінансової інспекції
у Волинській обл. на IV квартал 2012 року
позивачем проведено ревізію бюджету
Старовижівської селищної ради
Волинської обл. за період з 01.01.2008р. по
31.12.2012р., за результатами якої складено
Акт № 820-13/01 від 30.01.2013р. (а.с.7-21).

Вказаним Актом зафіксовані, зокрема,
допущені відповідачем фінансові
порушення, а саме:

порушення ст.ст.526, 527 Цивільного
кодексу України, п.2.2 договору
купівлі-продажу земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
№ 1175 від 09.11.2012р., рішення
Старовижівської селищної ради № 10/4 від
09.12.2011р., зокрема, ФОП ОСОБА_4 не
дотримані умови щодо термінів сплати
коштів за придбану земельну ділянку
площею 4560 кв.м вартістю 117613 грн.,
внаслідок чого недоотримано місцевим
бюджетом 95265 грн., державним бюджетом -
10585 грн.;

порушення п.1 ст.209 Земельного кодексу
України, п.4 Порядку визначення втрат
сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва, затв.
постановою КМ України № 1279 від 17.11.1997р.,
п.4.7 рішення селищної ради № 20/24 від
24.10.2008р., а саме: ТзОВ «Віста-Дніпро» до
бюджету не сплачено кошти в якості
відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва при
зміні цільового призначення земельної
ділянки площею 0,85 га, що призвело до
недоотримання доходів місцевим
бюджетом на суму 18870 грн.;

порушення ч.6 п.1 ст.71, ч.43 п.2 ст.29
Бюджетного кодексу України та рішення
селищної ради № 13/5 від 10.02.2012р.
внаслідок невірно зазначених коду
надходжень та номеру рахунку у
договорі купівлі-продажу земельної
ділянки № 270 від 16.03.2012р. громадянкою
ОСОБА_5 вартістю 7824 грн. 40 коп.,
Управлінням Державної казначейської
служби у Старовижівському районі не
проведено розмежування коштів від
продажу земельної ділянки та
зараховано у виконання спеціального
фонду бюджету кошти повністю,
внаслідок чого загальним фондом
державного бюджету недоотримано
доходів на суму 782 грн. 40 коп.;

порушення п.п.3.3.10.1, п.3.2.7.7 Правил
визначення вартості будівництва, затв.
Державним комітетом будівництва,
архітектури та житлової політики
України № 174 від 27.08.2000р., при виконанні
робіт по будівництву самотічного
каналізаційного колектора,
реконструкції гарячого водопостачання
та капітального ремонту приміщення в
Старовижівському дошкільному
навчальному закладі, які виконувалися
СМП «Стара Вижваагробуд» та ФОП ОСОБА_6,
з реконструкції вуличного освітлення
пр.Молодіжний в смт.Стара Вижівка, які
виконувались Старовижівським ВУЖКГ, з
поточного ремонту доріг вул.Заводська,
які виконувала філія «Старовижівський
автодор». В актах виконаних робіт
ф.КБ-2в завищено вартість використаних
будівельних матеріалів, завищено
ресурсні елементні кошторисні норми
при виконанні окремих видів робіт з
капітального ремонту ДНЗ, вартість
роботи техніки, яка не
використовувалась при їх виконанні,
включено вартість матеріалів, якого не
було в наявності, і як наслідок,
оплачено вартість робіт у завищеному
розмірі на загальну суму 7465 грн. 54 коп.;

порушення ст.527 Цивільного кодексу
України, умов договору від 05.01.2010р.,
укладеного між селищною радою та
Головним управлінням юстиції у
Волинській обл., на оренду частини
приміщення адмінбудинку протягом 2010-2012
років - селищною радою проведено
покриття витрат за спожиті комунальні
послуги на суму 4091 грн. 73 коп.

З метою усунення виявлених порушень,
попередження їх виникнення в
подальшому, керуючись п.7 ст.10
вищевказаного Закону Ковельською
об'єднаною державною фінансовою
інспекцією направлено лист № 8200-13/101
від 13.02.2013р. з вимогою вжити заходів
щодо усунення виявлених в ході ревізії
порушень законодавства та встановлено
термін до 20.03.2013р. надати інформацію про
вжиті заходи.

Лист-вимога Ковельської об'єднаної
державної фінансової інспекції №
820-13/101 від 13.02.2013р. відповідачем в
установленому законом порядку не
оскаржена.

Листами № 86/2.4/2-13 від 15.03.2013р., № 108/2.4./2-13
від 25.03.2013р. Старовижівська селищна
рада проінформувала Ковельську
об'єднану державну фінансову інспекцію
про вжиті заходи та часткове усунення
виявлених порушень, а також повідомила
про те, що повернуто кошти до
спеціального фонду селищного бюджету у
сумі 122428 грн. 44 коп., а саме: ФОП ОСОБА_4
відповідно до платіжного доручення № 3
від 11.02.2013р. сплачено кошти у сумі 105850
грн., які у розмірі 100 відсотків
зараховані до селищного бюджету; ФОП
ОСОБА_6 сплачено кошти у сумі 1261 грн. 52
коп.; ПП «ТМ - Електробутсервіс»
сплачено кошти у сумі 17 грн. 52 коп.;
Старовижівським ВУЖКГ сплачено кошти у
сумі 15299 грн. 40 коп.

Під час судового розгляду з'ясовано, що
селищною радою не виконано пункти 3, 8, 12
листа-вимоги Ковельської об'єднаної
державної фінансової інспекції №
820-13/101 від 13.02.2013р., а саме: не проведено
звірку з органом Державної виконавчої
служби щодо стану виконання наказу
господарського суду Дніпропетровської
обл. від 07.12.2009р. по справі № 32/284-08 про
примусове виконання рішення
господарського суду Дніпропетровської
обл. від 26.11.2009р. щодо стягнення з ТзОВ
«Віста-Дніпро» витрат
сільськогосподарського виробництва у
сумі 18870 грн.; не проведено претензійно -
позовну роботу щодо повернення до
бюджету селищної ради філією
«Старовижівський автодор» ДП
«Волинський облавтодор» коштів у сумі
1830 грн. 48 коп.; не проведено
претензійно-позовну роботу щодо
повернення коштів Головним
управлінням юстиції у Волинській обл. у
сумі 4091 грн. 73 коп.

Окрім цього, п.2 вимоги відповідача
зобов'язано провести з ФОП ОСОБА_4
претензійно-позовну роботу щодо
повернення до бюджету селищної ради
коштів від продажу земельної ділянки в
сумі 105850 грн.

Згідно платіжного доручення № 3 від
11.02.2013р. ФОП ОСОБА_4 сплатив
Старовижівській селищній раді 105850 грн.
(а.с.51). Отже, заборгованість цього
підприємця перед відповідачем
погашена повністю. При цьому, вимога
щодо вжиття заходів для повернення до
загального фонду державного бюджету
10585 грн., зарахованих до селищного
бюджету, не була сформульована у
листі-вимозі.

Пунктом 4 вимоги відповідача
зобов'язано вжити заходів щодо
повернення до загального фонду
державного бюджету коштів в сумі 782 грн.
40 коп., зарахованих до фонду селищного
бюджету внаслідок невірно зазначених
коду надходжень та номеру рахунку в
договорі купівлі-продажу земельної
ділянки № 270 від 16.03.2012р., укладеного
відповідачем з гр.ОСОБА_5 Разом з тим у
п.4 вимоги зазначено, що Управлінням
Державної казначейської служби у
Старовижівському районі не проведено
розмежування коштів від продажу
земельної ділянки та зараховано у
виконання спеціального фонду бюджету
кошти повністю, внаслідок чого
загальним фондом не доотримано доходів
на суму 782 грн. 40 коп.

Відповідно до п.56 ч.2 ст.29 Бюджетного
кодексу України до доходів загального
фонду Державного бюджету України
належать 10 відсотків коштів від
продажу земельних ділянок
несільськогосподарського призначення
або прав на них, що перебувають у
державній власності до розмежування
земель державної та комунальної
власності (крім земельних ділянок
несільськогосподарського призначення,
що перебувають у державній власності,
на яких розташовані об'єкти, що
підлягають приватизації); кошти від
продажу земельних ділянок
несільськогосподарського призначення
або прав на них, що перебувають у
державній власності, на яких
розташовані об'єкти, що підлягають
приватизації; кошти від продажу
земельних ділянок
несільськогосподарського призначення
або прав на них, що перебувають у
державній власності після
розмежування земель державної та
комунальної власності.

Згідно п.6 ч.1 ст.71 цього кодексу
надходження бюджету розвитку місцевих
бюджетів включають: 90 відсотків коштів
від продажу земельних ділянок
несільськогосподарського призначення
або прав на них, що перебувають у
державній власності до розмежування
земель державної і комунальної
власності (крім земельних ділянок
несільськогосподарського призначення,
що перебувають у державній власності,
на яких розташовані об'єкти, що
підлягають приватизації).

Відповідно до постанови КМ України № 106
від 16.02.2011р. «Про деякі питання ведення
обліку податків і зборів (обов'язкових
платежів) та інших доходів бюджету» та
додатку до постанови «Перелік кодів
бюджетної класифікації в розрізі
органів, що контролюють справляння
надходжень бюджету» контролюючим
органом справляння надходжень доходів
по коду 33010000 «Кошти від продажу
земельних ділянок
несільськогосподарського призначення
до розмежування земель державної та
комунальної власності з розстроченням
платежу» визначено Держземагенство.

Під час судового розгляду з'ясовано, що
Старовижівською селищною радою були
вжиті заходи щодо розмежування коштів
від продажу земельних ділянок
несільськогосподарського призначення
у 2012 році до загального фонду
державного і спеціального фонду
селищного бюджетів, а саме:
відповідачем надіслані листи № 41/24/2-13
від 12.02.2013р., № 96/2.4/2-13 від 19.03.2013р. на
адресу відділу Держземагенства
України у Старовижівському районі
Волинської обл. для вирішення питання
розмежування коштів.

Однак, як вбачається з листа відділу
Держземагентства у Старовижівському
районі Волинської обл. № 199/1.13 від
01.03.2013р. перерозподіл сплачених коштів
не здійснено. Також з листом від 12.02.2013р.
про вжиття заходів по розмежуванню
коштів відповідач звертався до
Фінансового управління
Старовижівської райдержадміністрації
та Державної казначейської служби у
Старовижівському районі. Однак,
вищевказаними державними органами не
вжито жодних заходів по розмежуванню
коштів.

Враховуючи те, що до компетенції
відповідача не віднесено право
розмежовувати кошти, селищною радою
неодноразово вживались заходи по
розмежуванню коштів шляхом звернення
до відповідних компетентних органів.

Таким чином, на переконання колегії
суддів судом першої інстанції прийняте
обгрунтоване і законне рішення про
часткове задоволення заявленого
позову.

Додатково під час розгляду апеляційної
скарги позивача колегія суддів
враховує, що згідно з ч.1 ст.2 Закону
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

За змістом п.п.1, 7, 10 цього Закону органу
державного фінансового контролю
надається право перевіряти в ході
державного фінансового контролю
грошові та бухгалтерські документи,
звіти, кошториси й інші документи, що
підтверджують надходження і
витрачання коштів та матеріальних
цінностей, документи щодо проведення
процедур державних закупівель,
проводити перевірки фактичної
наявності цінностей (коштів, цінних
паперів, сировини, матеріалів, готової
продукції, устаткування тощо);
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства; звертатися до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог щодо усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів.

Відповідно до п.4.3 Положення про
державні фінансові інспекції в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, затв.
наказом Міністерства фінансів України
№ 1236 від 03.10.2011р. (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), Інспекція відповідно
до покладеного на неї завдання вживає в
установленому порядку заходів щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальності винних осіб, а
саме: вимагає від керівників та інших
службових осіб підконтрольних установ
усунення виявлених порушень
законодавства; звертається до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог до усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів; та ін.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що органу державного
фінансового контролю надано
можливість здійснювати контроль за
використанням коштів державного і
місцевого бюджету та у разі виявлення
порушень законодавства пред'являти
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих
державі чи об'єкту контролю, орган
державного фінансового контролю має
право визначати їх розмір та
звернутися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового
контролю спрямована на приведення
роботи підконтрольної організації у
відповідність із вимогами
законодавства у майбутньому і є
обов'язковою до виконання. Що ж
стосується відшкодування виявлених
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю, то про їх наявність може бути
зазначено у вимозі, але вони не можуть
бути примусово відшкодовані шляхом
вимоги. Такі збитки відшкодовуються у
добровільному порядку або шляхом
звернення органу державного
фінансового контролю до суду з
відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія
суддів дійшла висновку про наявність у
органу державного фінансового
контролю права заявляти вимогу про
усунення порушень, виявлених у ході
перевірки підконтрольних установ, яка
обов'язкова до виконання лише в частині
усунення допущених порушень
законодавства і за допомогою якої
неможливо примусово стягнути кошти на
відшкодування виявлених в ході
перевірки збитків.

Зважаючи на те, що збитки
відшкодовуються у судовому порядку за
позовом органу державного фінансового
контролю, правильність обчислення їх
розміру перевіряє суд, який розглядає
цей позов.

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Оцінюючи в сукупності
вищевикладене, колегія суддів
приходить до переконливого висновку
про те, що заявлений позов є частково
підставним та обґрунтованим, а тому
останній підлягає до часткового
задоволення, з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції у Волинській обл.
на постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 05.06.2013р. в
адміністративній справі № 803/1142/13-а
залишити без задоволення, а вказану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:

І.І.Запотічний

С.М.Кузьмич