Справа № 816/4315/14
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2014-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/4315/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кулик -
Куличок О.Л.,

представника позивача - Агеєвої І.І.,

представника відповідача -
Сорочинської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Сільськогосподарського
приватно-орендного підприємства
"Березоволуцьке" до Прокуратури
Гадяцького району , Прокурора
Гадяцького району Полтавської області
Сагайдачного Івана Сергійовича про
скасування постанови в частині та
визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

03 листопада 2014 року
Сільськогосподарське приватно-орендне
підприємство "Березоволуцьке" (надалі -
позивач, СПОП "Березоволуцьке")
звернулося до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Прокуратури Гадяцького району про
скасування постанови про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів
від 15.10.2014 у частині проведення
перевірки СПОП "Березоволуцьке" та
визнання протиправними дій прокурора
Гадяцького району Сагайдачного І.С.
щодо проведення такої перевірки (з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог /а.с.28-29/).

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначав, що оскаржувана постанова є
незаконною та підлягає скасуванню,
оскільки всупереч положенням статті 19
Закону України "Про прокуратуру" не
містить посилання на предмет та
підставу перевірки, обґрунтування
вчинення дій під час перевірки,
натомість спрямована на здійснення
контролю за використанням та охороною
земель, що не належить до повноважень
прокуратури. Вважає, що перевірка
діяльності з боку відповідача є
втручанням у його господарську
діяльність, здійснена без врахування
встановленого статтею 31 Закону України
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2014 рік"
від 31.07.2014 № 1622-VII мораторію на
перевірки суб'єктів господарювання
контролюючими органами. Позивач також
вказував, що перевірку всупереч
вимогам частини 3 статті 21 Закону
України "Про прокуратуру" розпочато без
надання позивачу копії постанови про
призначення перевірки.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримала позовні вимоги та
просила їх задовольнити у повному
обсязі.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 04.11.2014 до
участі у справі залучено в якості
другого відповідача прокурора
Гадяцького району Полтавської області
Сагайдачного І.С.

Представник відповідачів
прокуратури Гадяцького району та
прокурора Гадяцького району
Сагайдачного І.С. у судовому засіданні
проти задоволення позову заперечував,
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на те, що
перевірку позивача в порядку нагляду
за додержанням та застосуванням
законів призначено у відповідності до
вимог статті 21 Закону України "Про
прокуратуру" за зверненням Гадяцької
районної державної адміністрації щодо
проведення перевірки суб'єктів
господарювання в частині дотримання
вимог земельного законодавства, в
якому були викладені факти, що свідчили
про можливі порушення земельного
законодавства у діяльності позивача.
Вказував, що перевірку проведено після
вручення позивачу постанови. Звертав
увагу також на те, що постанова про
проведення перевірки від 15.10.2014 є актом
одноразового застосування і вичерпала
свою дію фактом її виконання, а тому не
може бути скасована.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши та
дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, встановив
наступні обставини.

Судом встановлено, що 03.10.2014 до
прокуратури Гадяцького району
Полтавської області надійшов лист
Гадяцької районної державної
адміністрації Полтавської області №
01-54/375 від 01.10.2014, в якому повідомлялося,
що робочою групою з опрацювання та
комплексного вирішення питання
реалізації державної політики у сфері
використання та охорони земель району
при райдержадміністрації встановлено,
зокрема, що на території
Березоволуцької сільської ради СПОП
"Березоволуцьке" весною 2014 року
розорано 191, 3492 га сінокосів /а.с.45/. У
вказаному листі Гадяцька районна
державна адміністрація просила
прокуратуру Гадяцького району
провести перевірки додержання вимог
земельного законодавства при
використанні земельних ділянок
зазначеними у листі суб'єктами
господарювання.

У листі Березоволуцької сільської
ради Гадяцького району від 01.10.2014
№02-31/181, який надійшов до прокуратури
15.10.2014, підтверджено інформацію щодо
розорання СПОП "Березоволуцьке" весною
2014 року сінокосів та пасовищ загальною
орієнтовною площею 191,3492 га : з них за
межами населеного пункту сінокосів 174,
1492 га та пасовищ 7,66 та в межах
населеного пункту сінокосів 9,54 га
/а.с.46/

На підставі звернення Гадяцької
районної державної адміністрації від
01.10.2014, листа Березоволуцької сільської
ради від 01.10.2014, а також листів інших
органів місцевого самоврядування, з
метою виконання Наказу Генерального
прокурора України "Про особливості
організації діяльності органів
прокуратури у сферах охорони
навколишнього природного середовища
та земельних відносин" прокурором
Гадяцького району молодшим радником
юстиції Сагайдачним І.С. прийнято
постанову від 15.10.2014 №120вих14 про
проведення перевірки додержання вимог
Податкового кодексу України,
Земельного кодексу України та іншого
законодавства у сфері земельних
відносин в діяльності органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, суб'єктів
господарювання, в тому числі СПОП
"Березоволуцьке" /а.с. 39 - 42/.

При цьому у письмових запереченнях
відповідач пояснив, що постанова від
15.10.2014 в частині перевірки додержання
вимог Податкового кодексу України
стосувалася лише відділу освіти
Гадяцької РДА, відносно якого у
постанові наведено можливі порушення
вимог Податкового кодексу України, і не
поширювалася на СПОП "Березоволуцьке".

Враховуючи наведене, позивач
підлягав перевірці лише щодо
додержання вимог Земельного кодексу
України та іншого законодавства у
сфері земельних відносин.

Постанова від 15.10.2014 була вручена
22.10.2014 директору СПОП "Березоволуцьке"
Литвиненку В.Д., про що свідчить підпис
останнього на постанові /а.с. 42/, та не
заперечується представником позивача.

За результатами перевірки, яка
проведена після вручення постанова
позивачу, прокурором прокуратури
Гадяцького району Маюрою С.В. складено
доповідну записку, погоджену
прокурором Гадяцького району 20.11.2014, в
якій зафіксовано, що в ході перевірки
встановлено, що на території
Березоволуцької сільської ради
Гадяцького району СПОП
"Березоволуцьке" розорало 191,3492 га
сінокосів та пасовищ: з них за межами
населеного пункту - сінокосів 174,1492 га
пасовищ 7,66 га і в межах населеного
пункту - сінокосів 9,54 га. Так, зазначено,
що відповідно до договору суборенди
землі, укладеного СФГ "Лідія" (орендар)
та СПОП "Березоволуцьке" (суборендар),
СПОП "Березоволуцьке" прийняло в
строкове платне користування (до 31.12.2016)
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка знаходиться на території
Березоволуцької сільської ради
Гадяцького району Полтавської області,
в межах населеного пункту с. Мелешки,
загальна площа земельної ділянки 9,54 га,
в томі числі - сіножаті - 9,54 га, договір
суборенди пройшов державну реєстрацію
у Відділі Держкомзему у Гадяцькому
районі 15.10.2012 за № 04293. В ході
натурного обстеження встановлено, що
на переданій в суборенду земельній
ділянці СПОП "Березоволуцьке"
проведено оранку (розорювання), що
свідчить про зміну умов господарювання
та використання земельної ділянки не у
відповідності до визначення
використання земельних угідь
(сіножаті), що передбачено переліком
угідь згідно класифікації видів
земельних угідь відповідно до
постанови КМУ від 17.10.2012 №1051 та є
недотриманням умов договору суборенди.
Вказано також, що аналогічним чином
зазначені порушення допущено СПОП
"Березоволуцьке" на земельних ділянках,
які використовуються ним у
господарській діяльності за межами
населеного пункту, згідно інших
договорів суборенди, перелік яких
наведено у доповідній записці. З огляду
на викладене зазначено про доцільність
підготовки позовів про розірвання
договорів суборенди, укладених між СФГ
"Лідія" та СПОП "Березоволуцьке" та
повернення вказаних земельних ділянок
у комунальну та державну власність
/а.с.72-73/.

Позивач не погодився із постановою
прокуратури від 15.10.2014 № 120вих14 про
призначення перевірки, а також діями
прокурора щодо проведення перевірки, у
зв'язку з чим звернувся до суду з даним
позовом.

Відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваній
постанові та діям відповідачів, суд
дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 1 Закону України "Про
прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-XII " (в
редакції, чинній на час виникнення та
існування спірних правовідносин)
визначено, що Генеральним прокурором
України і підпорядкованими йому
прокурорами здійснюється
прокурорський нагляд за додержанням і
правильним застосуванням законів
Кабінетом Міністрів України,
міністерствами та іншими центральними
органами виконавчої влади, органами
державного і господарського
управління та контролю, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевими Радами, їх виконавчими
органами, військовими частинами,
політичними партіями, громадськими
організаціями, масовими рухами,
підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами.

Відповідно до статті 19 Закону
України "Про прокуратуру" предметом
нагляду за додержанням і застосуванням
законів є: 1) відповідність актів, які
видаються всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями та посадовими особами,
вимогам Конституції України та чинним
законам; 2) додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав; 3) додержання законів,
що стосуються економічних,
міжнаціональних відносин, охорони
навколишнього середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності.

Перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

Таким чином, станом на час
виникнення спірних правовідносин
органи прокуратури здійснювали
функцію нагляду за додержанням і
застосуванням законів і не були
позбавлені повноважень, за наявності
законних підстав, щодо здійснення
відповідних перевірок.

Згідно з частинами 1, 2 статті 21
Закону України "Про прокуратуру"
перевірки проводяться за письмовими
зверненнями органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
депутатів усіх рівнів, фізичних та
юридичних осіб, а також за власною
ініціативою прокурора. При цьому
перевірки за заявами фізичних чи
юридичних осіб, зверненнями та
запитами депутатів усіх рівнів, крім
заяв та повідомлень про кримінальне
правопорушення, проводяться лише у
разі їх попереднього розгляду
компетентними органами виконавчої
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими чи
службовими особами або неприйняття
ними у встановлені строки рішень з цих
питань.

У разі якщо захист прав і свобод
людини і громадянина та інтересів
держави згідно із законом є
компетенцією відповідних органів
державного нагляду (контролю),
перевірки проводяться з обов'язковим
наданням оцінки щодо законності їх
діяльності. У зв'язку з бездіяльністю
уповноваженого органу державного
нагляду (контролю) або відсутністю
такого органу вживаються відповідні
заходи прокурорського реагування,
спрямовані на забезпечення захисту
прав і свобод людини і громадянина,
інтересів держави.

Пунктом 1.4. Положення про порядок
проведення органами прокуратури
перевірок при здійсненні нагляду за
додержанням і застосуванням законів,
затвердженого наказом Генерального
прокурора України від 12.11.2012 № 111
(надалі - Положення № 111), передбачено,
що предметом перевірок при здійсненні
нагляду за додержанням і застосуванням
законів, зокрема, є додержання
законів, що стосуються економічних
відносин, бюджетного, земельного,
митного законодавства та
зовнішньоекономічної діяльності,
конституційних засад підприємницької
діяльності, охорони навколишнього
природного середовища,
міжнаціональних відносин.

Згідно пункту 4 наказу Генеральної
прокуратури України від 04.10.2011 № 3/2гн
"Про особливості організації
діяльності органів прокуратури у
сферах охорони навколишнього
природного середовища та земельних
відносин" визначено, що захист
інтересів громадян і держави у сфері
земельних відносин здійснювати шляхом
комплексного застосування
правозахисних, представницьких та
кримінально-правових засобів
прокурорського реагування на
порушення закону.

Пунктом 8 наказу Генеральної
прокуратури України від 04.10.2011 № 3/2гн
"Про особливості організації
діяльності органів прокуратури у
сферах охорони навколишнього
природного середовища та земельних
відносин" встановлено, що міським,
районним, міжрайонним та прирівняним
до них прокурорам правозахисну
діяльність здійснювати шляхом нагляду
за додержанням і застосуванням законів
районними державними адміністраціями,
органами місцевого самоврядування і
спеціально уповноваженими органами
державної виконавчої влади районного
рівня, які здійснюють управління і
державний контроль у сферах охорони
навколишнього природного середовища
та земельних відносин, підприємствами,
установами, організаціями.

Згідно з пунктом 2.1 Положення № 111
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів
проводяться на підставі письмових
звернень органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
депутатів усіх рівнів, фізичних та
юридичних осіб, що свідчать про можливі
порушення законності, а також за
власною ініціативою прокурора.

Відповідно до частини 3 статті 21
Закону України "Про прокуратуру" для
здійснення перевірки прокурор приймає
постанову, в якій зазначає підстави, що
свідчать про можливі порушення
законності, та обґрунтовує
необхідність вчинення дій,
передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини
першої статті 20 цього Закону.

Згідно пункту 2.4 Положення № 111
підставами для проведення перевірки
прокурором за власною ініціативою є
дані, що свідчать про можливі порушення
законності.

Висновки про наявність підстав для
проведення перевірки можуть бути
зроблені за наслідками проведених
аналізів, узагальнень, опрацювання
інформацій про стан законності,
вивчень актів та матеріалів органів
державного нагляду (контролю),
матеріалів розгляду судами цивільних,
адміністративних, господарських справ
та справ про адміністративні
правопорушення, матеріалів
кримінальних проваджень,
інформаційних баз даних державних
органів, повідомлень у засобах масової
інформації, мережі Інтернет та з інших
джерел, які також можуть відображатися
в: дорученнях Генерального прокурора
України, наданих у межах компетенції
дорученнях його першого заступника,
заступників, прокурорів Автономної
Республіки Крим, міст Києва і
Севастополя, областей та прирівняних
до них прокурорів, їх перших
заступників та заступників; наказах
Генерального прокурора України; планах
роботи органів прокуратури; рішеннях
колегій Генеральної прокуратури
України, прокуратур обласного рівня;
рішеннях нарад у керівників органів
прокуратури; дорученнях прокуратури
іншого регіону щодо проведення
перевірки, яка потребує вчинення
окремих дій у межах повноважень,
передбачених статтею 20 Закону України
"Про прокуратуру"; інших
організаційно-розпорядчих документах.

Згідно з пунктами 3.1, 3.2 Положення №
111 підготовка до проведення перевірки
здійснюється шляхом аналізу стану
законності та заходів щодо її
забезпечення, опрацювання документів,
вивчення доводів, викладених у
письмовому зверненні органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, депутатів усіх рівнів,
фізичних та юридичних осіб.

У разі необхідності від органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, військових частин,
державних підприємств, установ та
організацій витребовуються рішення,
розпорядження, інструкції, накази, інші
акти і документи, опрацьовуються
відповідні інформаційні бази даних
державних органів.

Як вбачається з матеріалів справи,
прокурором Гадяцького району
Полтавської області отримано
звернення Гадяцької районної
державної адміністрації Полтавської
області № 01-54/375 від 01.10.2014 про
здійснення перевірки ряду суб'єктів
господарювання щодо додержання вимог
земельного законодавства, в тому числі
СПОП "Березоволуцьке", в якому
повідомлялося, про те, що на території
Березоволуцької сільської ради СПОП
"Березоволуцьке" весною 2014 року
розорало 191,3492 га сінокосів, а також
лист Березоволуцької сільської ради
від 01.10.2014 №02-31/181, який містив
аналогічну інформацію.

Згідно пояснень представника
відповідачів в ході розгляду справи
прокурором на усну вимогу отримано
також копії договорів оренди
земельних ділянок.

Відповідно до частини 5 статті 20
Земельного кодексу України земельні
ділянки сільськогосподарського
призначення використовуються їх
власниками або користувачами виключно
в межах вимог щодо користування
землями певного виду використання,
встановлених статтями 31, 33 - 37 цього
Кодексу.

Статтею 34 Земельного кодексу
України окремо визначено, що землі
можуть надаватися для сінокосіння та
випасання худоби.

Класифікацією видів земельних
угідь, затвердженою постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №
1051, визначено окремі види земельних
угідь, по групам, зокрема, 001 "рілля" -
сільськогосподарські угіддя, які
систематично обробляються і
використовуються під посіви
сільськогосподарських культур,
включаючи посіви багаторічних трав, а
також чисті пари та парники, оранжереї
і теплиці, 002 - "сіножаті -
сільськогосподарські угіддя, які
систематично використовуються для
сінокосіння, до яких потрібно включати
рівномірно вкриті деревиною та
чагарниковою рослинністю площею до 20
відсотків ділянки; "пасовища" -
сільськогосподарські угіддя, які
систематично використовуються для
випасання худоби, рівномірно вкриті
деревиною та чагарниковою рослинністю
площею до 20 відсотків ділянки.

Згідно статті 15 Закону України "Про
Державний земельний кадастр" цільове
призначення (категорія земель, вид
використання земельної ділянки в межах
певної категорії земель); склад угідь
із зазначенням контурів будівель і
споруд, їх назв є відомостями про
земельну ділянку, які вносяться до
Державного земельного кадастру.

Відповідно до положень статті 50
Закону України "Про землеустрій"
проекти землеустрою щодо відведення
земельних ділянок включають, зокрема,
довідку з державної статистичної
звітності про наявність земель та
розподіл їх за власниками земель,
землекористувачами, угіддями.

В силу положень статті 31 Закону
України "Про землеустрій" зміни до
документації із землеустрою вносяться
за рішенням органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування або
власників землі та землекористувачів,
у тому числі орендарів, які затвердили
проекти землеустрою.

З огляду на викладене, враховуючи
те, що звернення Гадяцької РДА, лист
Березоволуцької сільської ради
свідчили про можливі порушення
земельного законодавства у діяльності
СПОП "Березоволуцьке", 15.10.2014 прокурором
Гадяцького району Полтавської області
Сагайдачним І.С. винесено постанову №
120вих14 про проведення перевірки в
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням земельного
законодавства, зокрема в діяльності
СПОП "Березоволуцьке" /а.с.39-42/.

Необхідно зазначити, що підставою
призначення перевірки є відомості, що
свідчать про можливі порушення
законодавства, які можуть бути
підтверджені або спростовані під час
перевірки.

У спірній постанові відповідно до
вимог частини 3 статті 21 Закону України
"Про прокуратуру" наведено дані, що
свідчать про можливі порушення
законності, та обґрунтовано
необхідність вчинення дій,
передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини
першої статті 20 цього Закону.

Доводи позивача про незазначення
предмету та підстав перевірки у
спірній постанові спростовуються
змістом постанови.

Твердження позивача про те, що
прокуратура не є органом, який здійснює
контроль за використанням та охороною
земель суд оцінює критично, оскільки у
разі наявності підстав, що свідчать про
можливі порушення законності
прокуратура в порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів
наділена повноваженнями на здійснення
відповідної перевірки. Відповідна
позиція підтримується у судових
рішеннях Вищого адміністративного
суду (ухвала ВАСУ від 18.02.2013 у справі №
826/7272/13-а, у перегляді якої відмовлено
постановою ВСУ від 01.07.2014).

Посилання представника позивача в
ході розгляду справи на те, що прокурор
повинен був встановити контролюючий
орган із спірних питань та звернутися
до нього щодо проведення необхідної
перевірки, і тільки за наслідками
бездіяльності уповноваженого органу
контролю або невиконання його рішення,
прийнятого за результатами перевірки,
самостійно здійснювати перевірку, суд
вважає такими, що не ґрунтуються на
положеннях чинного законодавства. Так,
із аналізу норм статті 21 Закону України
"Про прокуратуру" вбачається, що
проведення прокурором перевірки у
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів, за власною
ініціативою, а також за зверненнями
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування не вимагає
попереднього розгляду питання
компетентними органами виконавчої
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими чи
службовими особами. Крім того,
положення Закону України "Про основні
засади здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" не передбачають як одну із
підстав проведення планової або
позапланової перевірки суб'єкта
господарювання вимогу (звернення)
прокурора щодо проведення такої
перевірки. Також суд враховує, що в
ході розгляду справи позивачем
підтверджено, що з моменту укладення
договорів оренди жодним із органів
виконавчої влади та місцевого
самоврядування не здійснювалися
заходи контролю, нагляду з питань
використання та охорони орендованих
земель /а.с. 92, на звороті/, а відтак
відповідач мав підстави вважати, що з
боку відповідних органів наявна
бездіяльність у сфері захисту
державних інтересів.

Стосовно посилань позивача на те,
що спірну постанову відповідачем
прийнято без урахування мораторію на
проведення перевірок суб'єктів
господарювання контролюючими
органами, суд зазначає наступне.

Статтею 31 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" (у
редакції Закону України "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" від 31 липня 2014
року №1622-VII) визначено, що перевірки
підприємств, установ та організацій,
фізичних осіб - підприємців
контролюючими органами (крім Державної
фіскальної служби України)
здійснюються протягом серпня - грудня
2014 року виключно з дозволу Кабінету
Міністрів України або за заявкою
суб'єкта господарювання щодо його
перевірки.

Водночас, Законом України "Про
прокуратуру" передбачено здійснення
нагляду за додержанням законів, а не
контроль за господарською діяльністю
суб'єктів господарювання, який
здійснюється в порядку, встановленому
Законом України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", тому суд
приходить до висновку, що дія
вищевказаної норми не
розповсюджується на правовідносини з
приводу прокурорського нагляду, що
здійснюється у порядку, передбаченому
Законом України "Про прокуратуру".

Таким чином, суд дійшов висновку, що
оскаржувана постанова була прийнята
відповідачем за наявності підстав,
необхідних для призначення перевірки
у порядку прокурорського нагляду за
додержанням і застосуванням законів, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені законодавством України.

Дії прокурора Гадяцького району
щодо проведення перевірки на підставі
вказаної постанови, яка була вручена до
її початку позивачу, вчинено
відповідно до вимог Закону України "Про
прокуратуру".

Щодо посилань позивача на
неправомірність присутності під час
перевірки представників
Березоволуцької сільської ради та
Гадяцької РДА, то суд враховує, що
згідно пояснень відповідача вказані
представники брали участь у перевірці
як представники органів, які також
підлягали перевірці відповідно до
постанови від 15.10.2014.

Суд також бере до уваги, що згідно з
пунктами 7.1-7.3 Положення № 111 за
результатами перевірки складається
доповідна записка, у якій зазначаються:
підстави проведення перевірки;
фактичні дані, встановлені у ході її
здійснення; встановлені порушення
законів та пропозиції щодо вжиття
заходів прокурорського реагування до
їх усунення, притягнення до
відповідальності винних службових
осіб, відшкодування завданих збитків;
пропозиції щодо можливості повернення
оригіналів документів у разі їх
витребування під час перевірки.

Доповідна записка підписується
прокурором, який здійснив перевірку, та
погоджується керівником прокуратури,
що прийняв постанову.

Судом встановлено, що за
результатами проведення перевірки у
діяльності СПОП "Березоволуцьке" в
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів прокурором
прокуратури Гадяцького району
Полтавської області Маюрою С.В.
складено доповідну записку, яка 20.11.2014
погоджена прокурором Полтавського
району Сагайдачним І.С.

Як вбачається з доповідної записки,
перевірку закінчено, за результатами
перевірки запропоновано підготувати
позови про розірвання договорів
суборенди укладених між СФГ "Лідія" та
СПОП "Березоволуцьке" та повернення
земельних ділянок у комунальну та
державну власність /а.с.72-73/.

Таким чином, постанова про
проведення перевірки у порядку нагляду
за додержанням і застосуванням законів
від 15.10.2014 № 120вих14 повністю вичерпала
свою дію фактом її виконання.

Вищий адміністративний суд України
в інформаційному листі від №1237/12/13-13
від 11.09.2013 зазначив, що суди повинні
враховувати, що постанова про
проведення перевірки є актом
одноразового застосування і вичерпує
свою дію фактом її виконання.

За змістом пункту 1 частини 2
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

У пункті 8 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
позивача визначено як особу, на захист
прав, свобод та інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Згідно частини 1 статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

З наведених процесуальних норм
Закону випливає, що судовому захисту
підлягає лише порушене право. Так, до
адміністративного суду вправі
звернутися кожна особа, яка вважає, що
її право чи охоронюваний законом
інтерес порушено чи оспорюється. В
контексті наведених приписів Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для звернення особи до суду з
позовом є її суб'єктивне уявлення,
особисте переконання в порушенні прав
чи свобод, однак, обов'язковою умовою
здійснення такого захисту судом є
об'єктивна наявність відповідного
порушеного права чи законного інтересу
на момент звернення до суду.

При цьому слід зазначити, що
неодмінною ознакою порушення права
особи є зміна стану суб'єктивних прав
та обов'язків, тобто припинення
можливості чи неможливості реалізації
її законного права та/або виникнення
додаткового обов'язку.

Оскільки, оскаржувана постанова про
проведення перевірки у порядку нагляду
за додержанням і застосуванням законів
СПОП "Березоволуцьке" від 15.10.2014 №
120вих14 мала разовий характер
застосування, тому повністю вичерпала
свою дію фактом її виконання, а відтак
відсутнє порушення прав та законних
інтересів позивача, що підлягають
судовому захисту. Визнання
протиправними дій та постанови
відповідачів, в даному випадку, не
призведе до відновлення порушених прав
позивача, оскільки в разі завершення
перевірки права позивача можуть
порушуватись юридично значимими
наслідками такої перевірки.

За таких обставин, суд дійшов
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позовних
вимог.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Сільськогосподарського
приватно-орендного підприємства
"Березоволуцьке" до Прокуратури
Гадяцького району Полтавської області,
Прокурора Гадяцького району
Полтавської області Сагайдачного
Івана Сергійовича про скасування
постанови в частині та визнання дій
протиправними відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Повний текст постанови складено 10
грудня 2014 року.

Суддя
М.В. Довгопол