Справа № 338/957/13-а,2а-338/58/13
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року

Справа № 9732/13/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Запотічного І.І.
та Кузьмича С.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Богородчанському районі
Івано-Франківської обл. на постанову
Богородчанського районного суду
Івано-Франківської обл. від 13.06.2013р. в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Богородчанському районі
Івано-Франківської обл. про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання розглянути питання про
підтвердження трудового стажу
показаннями свідків, -

В С Т А Н О В И Л А:

22.05.2013р. позивач ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив визнати незаконними дії
відповідача Управління Пенсійного
фонду України в Богородчанському
районі Івано-Франківської обл. щодо
відмови йому у підтвердженні наявного
трудового стажу показаннями свідків;
зобов'язати пенсійний орган взяти до
уваги показання свідків та здійснити
йому перерахунок пенсії із врахуванням
трудового стажу за період з 1961-1962рр. в
Солотвинському лісництві
Солотвинського лісокомбінату за
професією «лісоруб», починаючи з
22.08.2012р.; зобов'язати виплатити йому
недоотриману пенсію, починаючи з дня
останнього перерахунку його пенсії,
тобто, з 22.08.2012р. (а.с.2-5).

Постановою Богородчанського районного
суду Івано-Франківської обл. від
13.06.2013р. заявлений позов задоволено
частково; визнано протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в Богородчанському
районі Івано-Франківської обл., що
полягає у нерозгляді на засіданні
комісії при Управлінні Пенсійного
фонду України в Богородчанському
районі Івано-Франківської обл. з
розгляду питань, пов'язаних з
призначенням, перерахунком та виплатою
пенсій, заяви ОСОБА_2 про підтвердження
його трудового стажу; зобов'язано
пенсійний орган розглянути на
засіданні комісії з розгляду питань,
пов'язаних з призначенням,
перерахунком та виплатою пенсій, заяву
ОСОБА_2 про підтвердження його
трудового стажу показаннями свідків у
порядку, встановленому п.18 постанови КМ
України № 637 від 12.08.1993р. «Про
затвердження Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній», та прийняти за
результатами розгляду заяви рішення
про підтвердження чи відмову у
підтвердженні трудового стажу на
підставі показань свідків; у
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено (а.с.60-62).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржив відповідач
Управління Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської обл., який
покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить постанову суду
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні заявленого позову
відмовити (а.с.64-71).

В обґрунтування своїх апеляційних
вимог посилається на те, що згідно
фактичних обставин справи не має
достатніх підстав вважати, що
документи про стаж і заробіток
працівників ВАТ «Дзвиняцький
лісокомбінат» не передані на
зберігання до районного архіву; в
рішенні суду не вказано, яку саме заяву
ОСОБА_2 повинен розглянути пенсійний
орган; довідка про стаж роботи позивача
в Солотвинському лісопункті
Солотвинського лісокомбінату у
1961-1962рр. не підтверджена проведеною
відповідачем перевіркою. Також по
факту неправомірних переплат пенсій
внаслідок використання недостовірних
довідок про трудовий стаж та заробітну
плату на ВАТ «Дзвиняцький
лісокомбінат» СВ Богородчанського РВ
УМВС України в Івано-Франківській обл.
порушено 27.10.2011р. кримінальну справу за
ознаками злочинів, передбачених ч.3
ст.190, ч.3 ст.358 КК України.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як достовірно встановлено судом
першої інстанції, позивачу ОСОБА_2
пенсія призначена з грудня 1997 року
(а.с.6, 7, 42).

Також у його трудовій книжці відсутній
запис про роботу в період з 1961 року по
1962 рік включно в Солотвинському
лісництві Солотвинського
лісокомбінату за професією лісоруб.

10.12.2003р. позивач звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
стажу та підтвердив стаж роботи за
1961-1962 роки довідкою, виданою ВАТ
«Дзвиняцький лісокомбінат» (а.с.9, 44).

Розпорядженням по пенсійній справі
ОСОБА_2 було проведено перерахунок
пенсії за віком із донарахуванням
стажу (а.с.43).

17.08.2012р. головним спеціалістом з
призначення пенсій відділу з
призначення пенсій Управління
Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської обл. Кріцак Н.М.
проведена зустрічна перевірка
документів правильності відображення
трудового стажу та заробітку ОСОБА_2 в
архівному відділі Богородчанської
районної державної адміністрації
Івано-Франківської обл. по документах
ВАТ «Дзвиняцький лісокомбінат».

За результатами перевірки первинних
документів, які б підтверджували стаж
роботи ОСОБА_2 у Солотвинському
лісокомбінаті в період 1961-1962 роки, не
виявлено (а.с.20).

Позивач неодноразово (останній раз в
лютому 2013 року) письмово звертався до
відповідача із заявою про
підтвердження його трудового стажу за
спірний період шляхом заслуховування
показань свідків. Однак, листом № 979/03
від 12.03.2013р. Управління Пенсійного
фонду України в Богородчанському
районі Івано-Франківської обл.
повідомило про відсутність підстав для
встановлення трудового стажу в такому
порядку (а.с.8).

Вирішуючи заявлений спір, суд першої
інстанції вірно виходив з того, що
розглядувані правовідносини
регулюються нормами постанови КМ
України № 637 від 12.08.1993р. «Про
затвердження Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній», згідно яких трудовий
стаж може бути встановлений на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній з ним роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі, які мають документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Така можливість передбачена п.18
вказаного Порядку за відсутності
документів про наявний стаж роботи і
неможливості одержання їх внаслідок
ліквідації підприємства, установи,
організації або відсутності архівних
даних з інших причин, ніж ті, що
зазначені в п.17 цього Порядку.

За змістом вказаної норми та
відповідно до Положення про комісію
при управлінні Пенсійного фонду з
розгляду питань, пов'язаних з
призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсій, начальник управління
Пенсійного фонду України в районі, як
голова комісії при управлінні
Пенсійного фонду з розгляду питань
пов'язаних з призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсій
зобов'язаний був винести це питання на
розгляд згаданої комісії, а не
самостійно відмовляти у його розгляді.

Покликання відповідача на те, що
архівні документи ВАТ «Дзвиняцький
лісокомбінат» здані в районний архів і
за таких обставин є відсутніми
підстави, визначені п.18 вказаного
Порядку, належить вважати
безпідставними.

Пунктом 1 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затв. постановою КМ
України № 637 від 12.08.1993р. (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин), встановлено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

У пункті 2 цього Порядку вказано, що у
разі коли документи про трудовий стаж
не збереглися, підтвердження трудового
стажу здійснюється органами
Пенсійного фонду на підставі показань
свідків.

Пункт 18 вказаного Порядку зазначає, що
за відсутності документів про наявний
стаж роботи і неможливості одержання
їх внаслідок ліквідації підприємства,
організації, установи або відсутності
архівних даних з інших причин, ніж ті,
що зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній з ним роботі на одному
підприємстві.

Оскільки ВАТ «Дзвиняцький
лісокомбінат» ліквідований, тому
звернення безпосередньо до
підприємства з приводу підтвердження
наявності чи відсутності трудового
стажу ОСОБА_2 є неможливим. В районному
архіві, куди здані документи
підприємства, відсутні дані, які б
підтверджували стаж роботи ОСОБА_2 за
період 1961-1962 років, а підстави вважати,
що позивач міг працювати протягом
вказаного періоду є, оскільки в
матеріалах пенсійної справи наявна
довідка ВАТ «Дзвиняцький
лісокомбінат», на підставі якої з 2003
року по 2012 рік відповідачем
проводилось нарахування та виплату
пенсії позивачу.

За таких умов звернення позивача про
підтвердження трудового стажу на
підставі показань свідків слід було
розглянути на засіданні комісії при
Управлінні Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської обл. з розгляду
питань, пов'язаних з призначенням,
перерахунком та виплатою пенсій.

Таким чином, судом першої інстанції
вірно визначено характер спірних
правовідносин та обраний правильний
спосіб захисту прав позивача, який
гарантує дотримання його прав та
інтересів у розглядуваній ситуації.

В частині покликань апелянта про
невизначення у рішенні суду реквізитів
заяви ОСОБА_2, яку слід розглянути на
засіданні відповідної комісії, колегія
суддів зазначає, що саме на цю заяву
була надана відповідь Управління
Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської обл. № 979/03 від
12.03.2013р.

Доводи апелянта в іншій частині
апеляційної скарги на правомірність
прийнятої постанови не впливають та
висновків суду не спростовують.

Оцінюючи в сукупності наведені
обставини справи, виходячи з
вищевказаних положень
нормативно-правових актів, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку про
часткову підставність та
обґрунтованість заявленого позову,
через що останній підлягає до
часткового задоволення з наведених
мотивів.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської обл. на постанову
Богородчанського районного суду
Івано-Франківської обл. від 13.06.2013р. в
адміністративній справі № 338/957/13-а
залишити без задоволення, а вказану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:

І.І.Запотічний

С.М.Кузьмич