Справа № П/811/678/14
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2014 рокусправа № П/811/678/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Щербака
А.А. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровськ
апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від
02 квітня 2014 року у справі № П/811/678/14 за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
від 20 лютого 2014 про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб в розмірі 13 642,05
грн. основного платежу та 3 410,52 грн.
штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);
№ від 20 лютого 2014 про збільшення
суми грошового зобов'язання з
екологічного податку в розмірі 7,06 грн.
основного платежу та 1 192,77 грн.
штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з
висновками відповідача про
відсутність права включати до витрат
вартість запасних частин та
комплектуючих до основних засобів,
оскільки такі витрати є витратами
операційної діяльності, а також
безпідставне нарахування екологічного
податку, оскільки позивач не є
платником екологічного податку, та не
здійснює розміщення відходів (їх
зберігання та захоронення) в
спеціально відведеному місці.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 02 квітня
2014р. позов було задоволено.

Відповідачем на вказане рішення суду
була подана апеляційна скарга в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права
просить скасувати рішення та прийняти
нове, яким відмовити у задоволенні
позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
відповідачем в період з 20 по 30 січня 2014
проведено документальну планову
виїзну перевірку позивача щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів, дотримання законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками, виконання вимог
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011 р. по 31.12.2012р., за
результатами якої складено акт
№64/11-23-17-01/НОМЕР_1 від 06.02.2014.

Перевіркою встановлено порушення:
п.240.1.3 ст.240, п.249.6 ст.249 ПК України та
визначено податкове зобов'язання з
екологічного податку на загальну суму
7,06 грн. в т.ч. за 2011 рік в сумі 1,14 грн., за
2012 рік в сумі 5,92 грн.; п.138.1 п.п.138.1.1 ст.138,
п.177.4 ст.177 ПК України та визначено
податкове зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб на загальну суму
13 642,05 грн. в т.ч. за 2011 рік в сумі 6 020,94
грн., за 2012 рік в сумі 7621,11грн.

До такого висновку перевіряючи прийшли
з тих підстав, що до складу
задекларованих витрат включено
витрати, що не відносяться, на думку
податкового органу, до витрат
операційної діяльності, а саме -
витрати з придбання запасних частин та
шин до вантажних автомобілів та
нараховано екологічний податок.

Судом встановлено, що протягом
перевіряємого періоду позивач
здійснював діяльність автомобільного
вантажного транспорту. Крім того,
позивач має у власності вантажні
автомобілі для здійснення
господарської діяльності.

До витрат операційної діяльності
відносяться витрати, визначені
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -
138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 ПК України.

Згідно пункту 138.8 ПК України до
собівартості виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг відносяться витрати,
прямо пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, зокрема загальновиробничі
витрати, які відносяться на
собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг відповідно до положень
(стандартів) бухгалтерського обліку.

Згідно частини г) пункту 138.8.5 ПК України
до складу загальновиробничих витрат
включаються витрати на утримання,
експлуатацію та ремонт, страхування,
оперативну оренду основних засобів,
інших необоротних активів
загальновиробничого призначення.

Згідно частини в) пункту 138.10.2 ПКУ до
складу адміністративних витрат
включаються зокрема витрати на
утримання основних засобів, а також
амортизація.

Таким чином, витрати на утримання,
експлуатацію та ремонт основних
засобів (в нашому випадку це витрати на
придбання запасних частин, технічне
обслуговування - олива, запчастини,
гумові шини) цілком і повністю
відносяться до загальновиробничих або
адміністративних витрат (в залежності
від того, для чого використовується
автомобіль). Ці витрати є складовою
витрат операційної діяльності.

Цивільний кодекс дійсно не встановлює
такого суб'єкта права приватної
власності, як фізична особа
підприємець. Але, фізична особа -
підприємець має повне право
використовувати власне майно у
підприємницькій діяльності. Більше
того, ФОП відповідає за зобов'язаннями,
пов'язаними з підприємницькою
діяльністю всім своїм майном (стаття 52
ЦК України). Згідно статті 51 ЦК України,
до фізичних осіб підприємців
застосовуються нормативно - правові
акти, які регулюють підприємницьку
діяльність юридичних осіб, якщо інше
прямо не встановлено законом.

Пункт 14.1.138 Податкового кодексу дає
визначення основним засобам.

Транспортні засоби, за допомогою яких
підприємець на загальній системі
оподаткування здійснює господарську
діяльність, цілком відповідає такому
визначенню. Крім того, у Податковому
кодексі немає норми, згідно якої
підприємець не може мати основних
засобів.

Таким чином колегія суду погоджується
з висновками суду першої інстанції
щодо задоволення позовних вимог в
частині протиправного нарахування
податку на доходи фізичних осіб.

Судом першої інстанції також
встановлено, що факту наявності
відходів та місць їх розміщення
позивачем на власній території
(об'єкті) відповідачем не встановлено.

Для обрахунку екологічного податку
взято лише первинні документи на
придбання гумових шин.

У відповідності до п.п.242.1.3 п.242.1 ст.242
ПК України, об'єктом та базою
оподаткування є обсяги та види (класи)
розміщених відходів, крім обсягів та
видів (класів) відходів як вторинної
сировини, що розміщуються на власних
територіях (об'єктах) суб'єктів
господарювання.

У ході розгляду справи встановлено, що
позивач не здійснює розміщення
відходів у спеціально відведених для
цього місцях чи об'єктах (місцях
розміщення відходів, сховищах,
полігонах, комплексах, спорудах,
ділянках надр тощо), не здійснює їх
зберігання та захоронення, спеціально
відведеного місця для розміщення
відходів не має, та, як наслідок,
відповідного дозволу на використання
зазначених місць він не отримував. У
випадку вичерпання ресурсу
використання гумових автомобільних
шин залишає їх, за погоджених умов, в
пунктах заміни (шиномонтажах).

Враховуючи зазначене, колегія суду
також погоджується з висновками суду
першої інстанції, що висновок
податкового органу про наявність у
позивача зобов'язань з оплати
екологічного податку є безпідставним.

Враховуючи зазначене, колегія суду
приходить до висновку, що суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
задовольняючи позовні вимоги, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги немає.

Керуючись ст.ст. 41, 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 02 квітня 2014
року у справі № П/811/678/14 за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС
України ухвала може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Повний текст рішення виготовлено 02
грудня 2014року.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник