Справа № 2а/0301/41/12
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/8625/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В., Ліпського
Д.В.,розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України у м.
Володимир-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області про скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 14
серпня 2012 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 22 січня 2014 року,

встановив:

У червні 2012 року ОСОБА_4 звернувся з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України у м. Володимир-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області (далі - управління
ПФУ) про визнання протиправним і
скасування рішення від 29.03.2012 р. № 6 та
зобов'язання перевести його з
довічного грошового утримання судді у
відставці на пенсію державного
службовця відповідно до статті 37
Закону України "Про державну службу",
виходячи з останньої заробітної плати
судді Володимир-Волинського міського
суду Волинської області.

Позов обґрунтував тим, що він досягнув
пенсійного віку, має 40 років загального
трудового стажу та понад 20 років стажу
державної служби, що дає йому право
вибору між довічним грошовим
утриманням судді у відставці або
пенсію державного службовця. У зв'язку
з цим вважав неправомірною відмову
відповідача у переведенні його на
інший вид пенсії.

Постановою Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 14
серпня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2014
року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального права, просить скасувати
судові рішення та ухвалити нове, яким
задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_4
народився ІНФОРМАЦІЯ_2 р.

27.04.2009 р. позивача відраховано зі штату
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області у зв'язку з поданням
заяви про відставку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_4 звернувся до
управління ПФУ із заявою про
переведення його з довічного грошового
утримання судді у відставці на пенсію
державного службовця.

Рішенням Комісії з розгляду питань,
пов'язаних з призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсій, від
29.03.2012 р. № 6 в задоволенні заяви
відмовлено з мотивів відсутності у
ОСОБА_4 права на такий перехід.

Згідно з частиною четвертою статті 43
Закону України від 15.12.1992 р. № 2862-XII
"Про статус суддів" (чинній на момент
виходу позивача у відставку) судді,
який вийшов у відставку, при наявності
відповідного віку і стажу роботи
виплачується пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 Закону України
"Про державну службу". Судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання. Судді у відставці, який має
стаж роботи на посаді судді менше 20
років і досяг 55-річного віку (для жінок -
50 років), розмір щомісячного грошового
утримання обчислюється пропорційно
кількості повних років роботи на
посаді судді. При досягненні таким
суддею пенсійного віку за ним
зберігається право на одержання
щомісячного довічного грошового
утримання в зазначеному розмірі, або,
за його вибором, призначається пенсія
на умовах, передбачених статтею 37
Закону України "Про державну службу".

Право судді у відставці в разі
досягнення пенсійного віку на вибір
між пенсією на умовах, передбачених
статтею 37 Закону України "Про державну
службу", або щомісячним довічним
грошовим утриманням встановлено і в
частині третій статті 138 Закону України
від 07.07.2010 р. № 2453-VI "Про судоустрій і
статус суддів", який набрав чинності з 30
липня 2010 року.

За змістом статті 37 Закону України "Про
державну службу" (в редакції, чинній на
момент звернення позивача із заявою
від ІНФОРМАЦІЯ_3 р.) на одержання пенсії
державних службовців мають право
чоловіки 1952 року народження і старші -
при досягненні віку 60 років, за
наявності страхового стажу,
необхідного для призначення пенсії за
віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (35 років), у тому числі
стажу державної служби не менш як 10
років, та які на час досягнення
зазначеного віку працювали на посадах
державних службовців, а також особи,
які мають не менш як 20 років стажу
роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців,
незалежно від місця роботи на час
досягнення зазначеного віку.

Аналіз наведених правових норм дає
підстави для висновку, що суддя, який
досяг пенсійного віку після виходу у
відставку і на час досягнення такого
віку не працює на посаді державного
службовця, має право на одержання
пенсії державного службовця за умови
наявності в нього не менше 35 років
страхового стажу, з яких не менше 20
років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що позивач не має права на призначення
пенсії відповідно до Закону України
"Про державну службу", оскільки на час
звернення за призначенням пенсії він
не досяг відповідного віку та в нього
недостатній стаж державної служби.

Разом з тим, на час подання заяви від
ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_4 виповнилося 62
роки, тому висновок судів про
недосягнення ним пенсійного віку на
момент звернення за призначенням
пенсії суперечить встановленим
обставинам справи.

При цьому суди не перевірили, який стаж
роботи позивача на посадах, віднесених
до категорій посад державних
службовців, враховуючи, що пенсія
призначена йому в розмірі 88%
середньомісячного заробітку судді і,
за доводами позивача, він має стаж
державної служби понад 20 років, в тому
числі на посадах інструктора в райкомі
партії, замполіта в райвідділі міліції,
першого заступника начальника міліції,
начальника Інспекції по особовому
складу УМВС України у Волинській
області.

Залишилось нез'ясованим також питання
про те, на якому виді соціального
забезпечення перебував позивач на час
звернення із заявою про переведення на
інший вид пенсії, оскільки посилання
судів на отримання ним з 12.05.2009 р. пенсії
за віком згідно із Законом України від
07.07.2010 р. "Про судоустрій і статус
суддів" не узгоджується з видами
соціального забезпечення,
передбаченими як цим Законом, так і
Законом України від 15.12.1992 р. "Про статус
суддів" (щомісячне довічне грошове
утримання або пенсія на умовах,
встановлених статтею 37 Закону України
"Про державну службу").

Неправильне застосування норм
матеріального права і неповне
встановлення фактичних обставин, які
мають значення для правильного
вирішення справи, згідно із статтею 227
КАС України є підставою для скасування
судових рішень і направлення справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Скасувати постанову
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області від 14 серпня 2012 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2014
року, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К. Головчук С.В. Ліпський
Д.В.