Справа № 804/14137/14
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 р. Справа № 804/14137/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні у
місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Верхньодніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості в сумі 1012, 00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2014 року до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов
Верхньодніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по єдиному податку з
фізичних осіб в сумі 1012, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідач перебуває на
податковому обліку в
Верхньодніпровській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області та на момент
звернення до суду має заборгованість
по єдиному податку з фізичних осіб в
сумі 1012, 00 грн., що стало підставою для
звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2014 року відкрито провадження у справі
№ 804/14137/14 та призначено її до розгляду
02.10.2014. Останнє судове засідання було
призначено на 20.10.2014.

Позивач, належним чином повідомлений
судом про розгляд справи, що
підтверджується телефонограмою, яка
міститься в матеріалах справи, у судове
засідання 20.10.2014 не з'явився. Позивач
13.10.2014 та 14.10.2014 надав до суду заяви, в
яких просив розглядати справу без
участі повноважного представника
позивача, позовну заяву підтримав в
повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 20.10.2014
теж не з'явився. Ухвала
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 10.09.2014 у
справі № 804/14137/14 та судові повістки
надіслані відповідачеві
рекомендованим поштовим відправленням
на адресу, вказану в адміністративному
позові та у Спеціальному витязі з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців за
електронним запитом № 19266974 станом на
10.09.2014, який міститься в матеріалах
справи. Проте, на адресу суду
повернулися конверти із відміткою
відділення поштового зв'язку про
повернення, у зв'язку із відсутністю
адресата.

Відповідно до частини 11 статті 35
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином. Таким чином, відповідач
вважається таким, що належним чином
повідомлений судом про дату, час та
місце розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 122 КАС
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 6 статті 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи в
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності сторін у порядку
письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується адміністративний
позов, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду і вирішення
справи по суті, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права, вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується наявними матеріалами
справи, фізична особа - підприємець
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
зареєстрований Виконавчим комітетом
Жовтоводської міської ради
Дніпропетровської області 15.08.2013 як
фізична особа - підприємець та з 16.08.2013
знаходиться на податковому обліку як
платник податків в
Верхньодніпровській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, що
підтверджується Спеціальним витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців за
електронним запитом № 19266974 станом на
10.09.2014, який міститься в матеріалах
справи.

На підставі заяви про застосування
спрощеної системи оподаткування
відповідач є платником єдиного податку
відповідно до Податкового кодексу
України, вид діяльності за КВЕД: код 74.90
- інша професійна, наукова та технічна
діяльність.

Відповідно до п. 293.2 ст. 293 Податкового
кодексу України (далі - ПК України)
фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць: для
першої групи платників єдиного податку
- у межах від 1 до 10 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

Згідно п. 295.3 ст. 295 ПК України платники
єдиного податку третьої - шостої груп
сплачують єдиний податок протягом 10
календарних днів після граничного
строку подання податкової декларації
за податковий (звітний) квартал.

Як встановлено судом, відповідно до
податкової декларації з єдиного
податку за 2013 рік (належним чином
засвідчена копія міститься в
матеріалах справи) фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 було визначено суму
доходу за звітний (податковий) період,
що оподатковується з ставкою 5 % у
розмірі 20240,00 грн. та визначено
податкові зобов'язання по єдиному
податку, які підлягають сплаті у
розмірі 1012,00 грн.

Таким чином загальна сума єдиного
податку, яка була самостійно
нарахована відповідачем проте
добровільно не сплачена склала 1012,00
грн.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п.16.1 ст. 16
Податкового Кодексу України (далі - ПК
України), платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Відповідно до вимог ст. 36 ПК України,
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені Податковим Кодексом України,
законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 56.11 статті 56 ПК України,
не підлягає оскарженню податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Згідно із пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України,
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

В контексті вищенаведених норм ПК
України, грошове зобов'язання
відповідача з єдиного податку у сумі
1012, 00 грн. вважається податковим боргом.

У відповідності до п. 59.1 ст. 59 ПК
України, у разі коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

04.12.2013 позивачем, з метою вжиття заходів
погашення податкового боргу
відповідно до ст. 59 ПК України,
відповідачу було направлено поштою
податкову вимогу (форми «Ф») від 04.12.2013
№213-11, яка була отримана відповідачем
10.01.2014, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштової кореспонденції,
копія якого міститься в матеріалах
справи.

На час подання адміністративного
позову кошти на погашення податкового
боргу відповідачем не сплачені,
скасування податкового боргу не
відбулося.

З наведеного вбачається, що позивачем
вжиті усі заходи для забезпечення
сплати відповідачем податкових
зобов'язань, однак добровільного
погашення останнім податкового боргу
не відбулося.

Відповідно до п 87.1, п. 87.2 статті 87 ПК
України, джерелами самостійної сплати
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь-які власні кошти, у тому числі ті,
що отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків з відповідного платежу може
бути здійснена також за рахунок
надміру сплачених сум такого платежу
(без заяви платника) або за рахунок
помилково та/або надміру сплачених сум
з інших платежів (на підставі
відповідної заяви платника) до
відповідних бюджетів. Джерелами
погашення податкового боргу платника
податків є будь-яке майно такого
платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України,
орган стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Враховуючи наведене та беручи до уваги,
що відповідач заперечень проти позову
та доказів про сплату податкового
боргу з єдиного податку в розмірі 1012, 00
грн. не надав, суд дійшов висновку, що
вимога позивача про стягнення з
відповідача податкового боргу в сумі
1012, 00 грн. є обґрунтованою, відповідає
дійсним обставинам та матеріалам
справи, внаслідок чого підлягає
задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 94 КАС
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 122, 128, 158-163, 167, 186, 254
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Верхньодніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості в сумі 1012, 00 грн.
задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
місце проживання: АДРЕСА_1) суму
податкового боргу у розмірі 1012 (одна
тисяча дванадцять) грн. 00 коп., які
підлягають зарахуванню на бюджетні
реквізити: податок на доходи фізичних
осіб - код платежу 11010500, р/р 0018,
банк ГУДКСУ у Дніпропетровській
області, МФО 805012, код банку 36916755,
одержувач - ГУДКСУ м. Жовті Води.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя О.В.
Царікова