Справа № 442/4969/14-а
Суддя: Гарасимків Л. І.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/4969/14-а
Провадження № 2-а/442/182/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року

Дрогобицький міськрайонний суд
Львівської області

в складі: головуючої-судді
Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів
В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залу суду в м. Дрогобичі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Львівської митниці
Міндоходів України про визнання дій
про визнання дій протиправними,
визнання протиправною та скасування
постанови Львівської митниці
Міндоходів України у справі про
порушення митних правил №1046/20909/14 від
27.06.2014р.,-

в с
т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до відповідача про про
визнання дій протиправними, визнання
протиправною та скасування постанови
Львівської митниці Міндоходів України
у справі про порушення митних правил
№1046/20909/14 від 27.06.2014р.

Свій позов мотивує тим, що 05 травня
2014 року старшим державним інспектором
відділу митного оформлення №1 митного
поста «Мостиська» Львівської митниці»
щодо нього, складено протокол про
порушенням митних правил №1046/20909/14,
яким встановлено, що 05.05.2014 року близько
01 год.50 хв. він на автомобілі марки
«МERSEDES» С220, реєстраційний номер НОМЕР_2,
слідував з приватної поїздки з
Республіки Польща в Україну через МАПП
«Шегині» митного поста «Мостиська»
Львівської митниці Міндоходів, по
смузі руху «зелений коридор». Під час
митного проходження митного контролю
відповідно до ПІК «Інспектор-2006»,
виявилось, що транспортний засіб «АUDI
100», реєстраційний номер НОМЕР_3, номер
кузова НОМЕР_1, 20.02.2013р. був ввезений на
митну територію України під його
керуванням через митний пост
«Мостиська» Львівської митниці
Міндоходів в режимі транзит та
перебуває на митній території України
439 діб, в цьому вбачається порушення ним
вимог п.1 ч.1 ст.95 Митного кодексу
України, та зроблено висновок про те, що
він вчинив правопорушення, передбачене
ч.3 ст.470 Митного кодексу України. 27
червня 2014 року в.о. начальника
Львівської митниці Міндоходів
Безсмертним І.І., на підставі вказаного
протоколу винесено постанову у справі
про порушення митних правил №1046/20909/14,
якою його визнано винним у вчиненні
порушення митних правил, передбачених
ч.3 ст. 470 Митного кодексу України.
Вважає оскаржувану Постанову
протиправною і такою, що підлягає
скасуванню, оскільки згідно приписів
ч.1 ст.486 МК України завданнями
провадження у справах про порушення
митних правил є своєчасне, всебічне,
повне та об'єктивне з'ясування обставин
кожної справи, вирішення її з
дотриманням вимог закону, забезпечення
виконання винесеної постанови, а також
виявлення причин та умов, що сприяють
вчиненню порушень митних правил, та
запобігання таким правопорушенням.
Статтею 489 МК України передбачено, що
посадова особа при розгляді справи про
порушення митних правил зобов'язана
з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують та/або обтяжують
відповідальність, чи є підстави для
звільнення особи, що вчинила
правопорушення, від адміністративної
відповідальності, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Він
вважає, що ним не вчинено
правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470
МК України, так як згідно ст.280 КпАП
України орган (посадова особа) при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Статтею 8 МК України
визначено принципи діяльності
державної митної служби, а саме
законності та презумпції
невинуватості та єдиного порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів через митний кордон України.
Згідно ч.3 ст.470 МК України передбачено,
що перевищення встановленого статтею 95
цього Кодексу строку доставки товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, що перебувають під митним
контролем, до митного органу
призначення (а при переміщенні в межах
зони діяльності одного митного органу -
від одного підрозділу цього органу
іншого), митних або інших документів на
ці товари, транспортні засоби не більше
ніж на десять діб - тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі п'ятисот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян. Зазначив, що постійно
зареєстровані транспортні засоби
особистого користування при в»їзді на
територію України не є товарами, а
класифікуються як окрема категорія -
транспортний засіб особистого
користування, відповідальність за
порушення яким правил транзиту чинним
МК не передбачено. Таким чином,
системний аналіз вказаних вище норм
митного законодавства свідчить про те,
що стаття 470 Митного кодексу України
може бути застосована виключно у
випадку не доставки товарів
(транспортних засобів, які ввезені в
Україну як товар), транспортних засобів
комерційного призначення, що
перебувають під митним контролем, до
органу доходів і зборів призначення, та
про протиправність оскаржуваної
постанови про порушення митних правил.
У той же час, при винесенні постанови у
справі про порушення митних правил №
1046/20909/14 в.о. начальника Львівської
митниці Міндоходів Безсмертним І.І. не
було взято до уваги того факту, що ч.3 ст.
470 Митного кодексу України встановлює
відповідальність за перевищення
встановленого статтею 95 цього Кодексу
строку доставки товарів, транспортних
засобів комерційного призначення,
митних або інших документів на ці
товари більше ніж на десять діб, а так
само втрата цих товарів, транспортних
засобів, документів чи видача їх без
дозволу митного органу. Частина 1 ст.95
Митного кодексу України встановлено
строки транзитних перевезень залежно
від виду транспорту, зокрема для
автомобільного транспорту - 10 діб (у
разі переміщення в зоні діяльності
одного митного органу - 5 діб). Водночас,
на спірні правовідносини, що виникли
між ним та Львівською митницею
Міндоходів, не поширюється митний
режим транзиту, що врегульований
главою 17 Митного кодексу України, а їх
регулювання здійснюється положеннями
глави 18 Митного кодексу України, що
стосується митного режиму тимчасового
ввезення. Згідно приписів ч.4 ст. З
Митного кодексу України у разі якщо
норми законів України чи інших
нормативно-правових актів з питань
державної митної справи допускають
неоднозначне (множинне) трактування
прав та обов'язків підприємств і
громадян, які переміщують товари,
транспортні засоби комерційного
призначення через митний кордон
України або здійснюють операції з
товарами, що перебувають під митним
контролем, чи прав та обов'язків
посадових осіб митних органів,
внаслідок чого є можливість прийняття
рішення як на користь таких
підприємств та громадян, так і на
користь митного органу, рішення
повинно прийматися на користь
зазначених підприємств і громадян.
Відповідно до ст.19 Конституції України,
органи державної влади і їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень і в
спосіб, передбачений Конституцією і
законами України. Оскільки висновки в
оскаржуваній постанові у справі про
порушення митних правил суперечать
приписам Митного кодексу України, то це
є безумовною підставою для її
скасування. Окрім того, при розгляді
справи про порушення митних правил ним
було надано інформацію про те, що після
в"їзду в Україну автомобіль «Ауді- 100»,
реєстраційний номер НОМЕР_3 вийшов з
ладу і через це 22 лютого 2013 р. він
звертався до ФОП ОСОБА_5 з приводу
ремонту автомобіля «Ауді-100»,
реєстраційний номер НОМЕР_3, що
підтверджується нарядом замовлення №37
від 22.02.2013 р. Як вбачається з довідки від
17.06.2014 р. №87/37 двигун вказаного
автомобіля не підлягає ремонту,
необхідна його заміна. Для заміни
двигуна необхідні значні кошти. З кінця
2010 року він ніде не працює, на його
утриманні є неповнолітня дитина, що
підтверджується довідкою Волощанської
сільської ради від 19.06.2014 р. №550 та
копією свідоцтва про народження сина
ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 Вказаним
обставинам митний орган не надав
належної оцінки. Згідно ч.4 ст.529 Митного
кодексу України скарга
(адміністративний позов) на постанову
митного органу у справі про порушення
митних правил подається у строк,
встановлений Кодексом України про
адміністративні правопорушення. За
змістом ст.289 означеного кодексу скаргу
на постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. У разі пропуску
цього строку з поважних причин він за
заявою особи, яка подає скаргу
(адміністративний позов), може бути
поновлений судом. Підставами для
скасування чи зміни постанови про
накладення адміністративне: стягнення
за порушення митних правил або про
припинення провадження у справі про
порушення митних правил можуть бути
визнані й інші визначені законами
обставини. Враховуючи вищевказані
обставини, вважає, що в його діях
відсутній склад адміністративного
правопорушення, а відтак просить
скасувати постанову про накладення
адміністративного стягнення Державної
митної служби у справі про порушення
митних правил №1046/20909/14 від 27.06.2014р.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання
не з»явився, однак від нього поступила
заява, в якій він підтримує заявлені
позовні вимоги в повному обсязі,
просить розглядати справу у його
відсутності, а тому суд розглянув
справу у відсутності позивача на
підставі наявних доказів по справі.

Представник відповідача -
Львівської митниці Міндоходів України
в судове засідання, будучи належним
чином повідомленими про день і час
слухання справи, а тому суд розглянув
справу у відсутності представника
відповідача на підставі наявних
доказів по справі.

На підставі ч.4 ст.128 КАС України, у разі
неприбуття відповідача - суб'єкта
владних повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причини
неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Що також дає суду відповідно до
ст.41 КАС проводити судовий розгляд без
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписуючого
технічного засобу.

Перевіривши письмові матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає до
часткового задоволення, виходячи з
наступних міркувань.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_2
вбачається, що оскаржувану постанову
Львівської митниці Міндоходів України
у справі про порушення митних правил
№1046/20909/14 від 27.06.2014року про притягнення
ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності за ч.3 ст.470 МК
України, позивач отримав 05.07.2014р., що
підтверджується супровідним листом
№13-ю -53/29-6438 від 02.07.2014р. та відбитком
штемпеля на конверті, а до суду
звернувся 14.07.2014 року. Однак враховуючи
викладене та з метою захисту прав
скаржника, зокрема його право на
оскарження постанови, яка на його думку
є не правомірною, що передбачено
Конституцією України та іншими
нормами, та спір який виник між
сторонами можна вирішити тільки після
повного з»ясування всіх обставин
справи та дати належну оцінку доказам
наданими всіма учасниками процесу,
відтак суд прийшов до висновку про
необхідність поновлення пропущеного
строку для звернення до суду скаржника
на оскарження постанови Львівської
митниці Міндоходів України у справі
про порушення митних правил №1046/20909/14
від 27.06.2014року, так як строк який ним
пропущений суд визнав поважним.

При перевірці обставин доказами
судом встановлено, що 05 травня 2014 року
старшим державним інспектором відділу
митного оформлення №1 митного поста
«Мостиська» Львівської митниці»
складено протокол відносно ОСОБА_2 про
порушенням митних правил №1046/20909/14,
яким встановлено, що 05.05.2014 року близько
01 год.50 хв., позивач, ОСОБА_2 на
автомобілі марки «МERSEDES» С220,
реєстраційний номер НОМЕР_2, слідував з
приватної поїздки з Республіки Польща
в Україну через МАПП «Шегині» митного
поста «Мостиська» Львівської митниці
Міндоходів, по смузі руху «зелений
коридор». Під час митного проходження
митного контролю відповідно до ПІК
«Інспектор-2006», виявилось, що
транспортний засіб «АUDI 100»,
реєстраційний номер НОМЕР_3, номер
кузова НОМЕР_1, 20.02.2013р. був ввезений на
митну територію України під його
керуванням через митний пост
«Мостиська» Львівської митниці
Міндоходів в режимі транзит та
перебуває на митній території України
439 діб, в цьому вбачається порушення ним
вимог п.1 ч.1 ст.95 Митного кодексу
України, та зроблено висновок про те, що
він вчинив правопорушення, передбачене
ч.3 ст.470 Митного кодексу України. 27
червня 2014 року в.о. начальника
Львівської митниці Міндоходів
Безсмертним І.І., на підставі вказаного
протоколу винесено постанову у справі
про порушення митних правил №1046/20909/14,
якою позивача ОСОБА_2 визнано винним у
вчиненні порушення митних правил,
передбачених ч.3 ст. 470 Митного кодексу
України та накладено на нього
стягнення у вигляді штрафу розміром
п'ятсот неоподаткованих мінімум
доходів громадян на суму 8 500 грн.

Відповідно до ч.3 ст.2 та до ст.11 КАС
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого суб»єкти владних
повноважень зобов»язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Беручи до уваги
встановлені факти суд вважає, що
Львівська митниця, з урахуванням всіх
обставин, діяла обгрунтовано та у
спосіб, що передбачений законами
України. А тому вимоги ч.2 ст.71 КАС
України щодо свого обов'язку довести
правомірність свого рішення
відповідачем виконано.

Суд не приймає до уваги вимоги
позивача ОСОБА_2 про те, що після в"їзду
в Україну автомобіль «Ауді - 100»,
реєстраційний номер НОМЕР_3 вийшов з
ладу, через це, останній 22 лютого 2013 р.
звертався до ФОП ОСОБА_5 з приводу
ремонту автомобіля «Ауді-100»,
реєстраційний номер НОМЕР_3, що
підтверджується нарядом замовлення №37
від 22.02.2013 р. та згідно довідки від 17.06.2014
р. №87/37 двигун вказаного автомобіля не
підлягає ремонту, необхідна його
заміна, для заміни двигуна необхідні
значні кошти, так як судом
правомірність дій відповідача в таких
випадках не досліджувалось, а тому це
не може бути підставою для задоволення
позову.

Виходячи з заявлених позовних вимог,
системного аналізу положень чинного
законодавства та матеріалів справи,
враховуючи вищевикладене, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги позивача
ОСОБА_2 не підтверджені письмовими
матеріалами справи та іншими доказами,
що долучено до матеріалів справи, а
оскаржувана позивачем постанова від 27
червня 2014р. №1046/20909/14, про притягнення
його до адміністративної
відповідальності за порушення митних
правил винесена правомірно, а відтак в
частині визнання постанови
Львівської митниці Державної митної
служби про порушення митних правил
№1046/20909/14 від 27.06.2014р. - відмовити
повністю.

Разом з тим, при винесенні даної
постанови посадова особа, уповноважена
вирішувати справу, не врахувала
характер та обставини вчиненого
правопорушення, що суттєво знижує
ступінь його вини і є малозначимим.

Статтею 71 КАС України встановлено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст.530 Митного Кодексу
України, суд при розгляді
адміністративного позову на постанову
по справі про адміністративне
правопорушення перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови
та може змінити вид адміністративного
стягнення в межах відповідальності
передбаченої за відповідне порушення
митних правил, з тим, однак, щоб це
стягнення не було посилено. При
малозначності вчиненого порушення
митних правил службо ва особа митного
органу України, яка розглядає справу,
може звільни ти порушника від
адміністративної відповідальності і
обмежитись усним зауваженням.

За таких обставин, суд дійшов
висновку про скасування постанови в
частині накладення стягнення,
звільнивши позивача від
адміністративної відповідальності та
обмежитись усним зауваженням.

З огляду на вказане, суд вважає, що
позов підлягає до часткового
задоволення.

Керуючись ст. ст. 7-11, 71-72, 86, 94, 128, 158, 159,
162-163 КАС України, ст.293 КпАп України, суд,
-

п о с т а н о в и в :

Позов задоволити частково.

Поновити строк на оскарження
постанови Львівської митниці
Міндоходів України у справі про
порушення митних правил № 1046/20909/14 від
27.06.2014 року.

Постанову Львівської митниці
Міндоходів України у справі про
порушення митних правил №1046/20909/14 від
27.06.2014року про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ч.3 ст.470 МК України - скасувати в
частині накладення адміністративного
стягнення.

В решті в задоволенні позову -
відмовити.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя