Справа № 754/13415/14-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Клочко І.В.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Мєзєнцева Є.І., Старової
Н.Е.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2 на постанову
Деснянського районного суду міста
Києва від 21.08.2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в місті Києві
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Деснянського
районного суду міста Києва з
адміністративним позовом з
адміністративним позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України в
місті Києві про визнання бездіяльності
відповідача щодо нарахування,
перерахунку та виплати недоотриманих
сум державної та додаткової пенсії,
передбачених ст. 49, 50, 54 ЗУ № 796
протиправною; зобов'язання відповідача
зробити нарахування, перерахунок та
виплату пенсій, а саме: державну пенсію:
- у розмірі не нижчому 8 мінімальних
пенсій за віком, додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю - у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком, де розмір
пенсії за віком визначається у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого законом, одночасно
враховуючи вимоги ст. 67 ЗУ № 796, за якими
розмір пенсій збільшується у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність; зобов'язання
відповідача провести вказані
перерахунки за період починаючи з 2005
року і до моменту винесення рішення у
справі.

Постановою Деснянського районного
суду міста Києва від 21.08.2014 року в
задоволенні позовних вимог -
відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, представник позивача подав
апеляційну скаргу, в якій просить
апеляційну інстанцію скасувати
незаконну, на їх думку, постанову суду
першої інстанції та постановити нову
про задоволення адміністративного
позову в повному обсязі. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 202 КАС України, суд
апеляційної інстанції скасовує
постанову суду першої інстанції та
приймає нову постанову, якщо судом не
доведені обставини, що мають значення
для справи, які суд першої інстанції
вважає встановленими, судом неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, порушено норми
матеріального права, а висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи. У
зв'язку із захворюванням, пов'язаним
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС,
позивача, відповідно до положень
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
визнано інвалідом II групи з 23.04.2008 року
безстроково, що підтверджується
довідкою МСЕК № 016520 (а.с.21). Положеннями
статті 14 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" позивача віднесено до 1
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
(а.с.20).

На звернення представника позивача до
відповідача - Головне управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва з приводу
порушення прав позивача, було надано
відповідь, в якій зазначено, що
нарахування та виплата пенсій
здійснюється відповідно та на підставі
чинного законодавства (а.с.12-13).

Позивач перебуває на обліку в
управлінні пенсійного забезпечення
військовослужбовців та деяких інших
категорій громадян Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві та отримує пенсію по
інвалідності відповідно до ЗУ «Про
пенсійного забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб», як інвалід другої
групи від захворювання, пов'язаного з
виконанням обов'язків військової
служби по ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС з 05.06.2008 року.

Позивач звернувся до відповідача з
заявою про перерахунок пенсії у
розмірах, встановлених ст. 50, ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Листом Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві №
9503/12/Б-677 від 17.04.2014 року, позивачу було
надано інформацію про розмір основної
та додаткової пенсії, обчисленої
відповідно до ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (а.с.12-13).

При прийнятті постанови, суд першої
інстанції виходив з того, що Законом
України «Про внесення змін до Закону
України «Про державний бюджет України
на 2011 рік» від 14.06.2011 року було
зазначено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та у розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Колегія суддів, враховуючи доводи
апеляційної скарги, не погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
наступних підстав.

Виходячи із змісту ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: - інвалідам II групи,
дітям-інвалідам, а також хворим
внаслідок Чорнобильської катастрофи
на променеву хворобу - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Також, ч. 4 ст. 54 вказаного вище Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
II групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком.

Відповідно до п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного
кодексу України до видатків, що
здійснюються з Державного бюджету
України (з урахуванням особливостей,
визначених пунктом 5 частини другої
статті 67-1 цього Кодексу), належать
видатки на державні програми з
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи, охорони навколишнього
природного середовища та ядерної
безпеки, запобігання виникненню та
ліквідації надзвичайних ситуацій та
наслідків стихійного лиха.

Відповідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної
частини Рішення Конституційного Суду
України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 Бюджетного кодексу України.
Отже, суди загальної юрисдикції
України під час вирішення справ щодо
соціального захисту прав громадян
повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону України «Про статусі і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету,
коштів, які враховуються при
визначенні міжбюджетних трансфертів,
та інших джерел, не заборонених
законодавством.

Починаючи з 01.01.2014 року, Закон України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» від 16.01.2014 року в редакції Закону
України від 06.07.2014 року № 1534-18 не
містить жодної норми, яка б обмежувала
у 2014 року пряме застосування Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
зокрема ст. 50, 54 вказаного Закону.

Проте, Законом України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014
року в редакції Закону України від
03.08.2014 року № 1622-18, встановлено, що норми
і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48,
50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Колегія суддів вважає за необхідне
зверти увагу, що вказана норма діє з
16.08.2014 року.

Таким чином, з 16.08.2014 року, розміри
пенсій передбачених ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
обмежується вимогами Законом України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» від 16.01.2014 року в редакції Закону
України від 03.08.2014 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З огляду на зазначене, колегія суддів
дійшла висновку, що, виходячи з
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій, позивачу з 02.01.2014 року
по 15.08.2014 року застосуванню підлягають
норми ст. ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в редакції
Закону України 230/96-вр, а не постанова
Кабінету Міністрів України «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 1210.

Проаналізувавши норми законодавства,
апеляційний суд вважає, що позовна
вимога позивача про зобов'язання
відповідача здійснити нарахування,
перерахунок та виплату пенсій
відповідно до ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в редакції
Закону України 230/96-вр за період з 05.02.2014
року по 01.08.2014 року - підлягає
задоволенню.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія
суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 205 КАС
України, приходить до висновку, що
постанову суду першої інстанції
необхідно скасувати в частині та
ухвалити в цій частині нову постанову.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду
міста Києва від 21.08.2014 року - скасувати
та прийняти нову, якою
адміністративний позов ОСОБА_2
задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління
Пенсійного фонду України в місті Києві
щодо відмови ОСОБА_2 в проведені
перерахунку та виплати пенсій в
розмірах, передбачених ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в редакції Закону України
№ 230/96-ВР - неправомірними за період з
06.02.2014 року.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в місті Києві
здійснити ОСОБА_2 нарахування,
перерахунок та виплату пенсії
відповідно до ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в редакції
Закону України 230/96-вр за період з 06.02.2014
року.

Позовні вимоги за період з 01 травня 2005
року по 05 лютого 2014 року залишити без
розгляду.

Постанова набирає законної
сили з моменту проголошення та може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
в касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Чаку Є.В.

Судді:

Мєзєнцев Є.І.

Старова Н.Е.