Справа № 814/1434/14
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

27 жовтня 2014 року
Справа № 814/1434/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд, у складі
головуючого судді Марича Є.В. розглянув
у письмовому провадженні
адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1,54000
доІнспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області, вул.
Космонавтів, 61,Миколаїв,54056

третя особаВиконавчого комітету
Миколаївської міської ради, вул.
Адміральська, 20,Миколаїв,54001
провизнання дій незаконними,
скасування наказу від 24.02.2014р. № 55, В С Т
А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1)
звернулась до суду з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області
(далі-відповідач, Інспекція), за участю
третьої особи Виконавчого комітету
миколаївської міської ради з
наступними вимогами:

- визнати дії Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області протиправними;

- скасувати Наказ Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області від 24.02.2014 року
№55 про скасування декларації про
готовність кв. АДРЕСА_1 до експлуатації.

В обгрнтування позовних вимог позивач
зазначила, що наказ Інспекції є
безпідставним, адже позивачем не було
самовільно зайнято земельну ділянку, а
лише було здійснено реконструкцію
будівлі на відведеній їй земельній
ділянці.

Відповідач надав письмові заперечення,
згідно яких Інспекцією в межах
визначених законодавством повноважень
були здійснені відповідні заходи щодо
скасування реєстрації декларації, а
відтак оскаржуваний Наказ є
правомірним.

Від Виконавчого комітету
Миколаївської міської ради заперечень
до суду не надходило.

Представниками сторін подано
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України
судовий розгляд справи здійснюється в
порядку письмового провадження.

Дослідивши всі матеріали справи,
оцінивши наявні докази в їх сукупності,
суд встановив наступне.

27 серпня 2004 року Рішенням виконавчого
комітету Миколаївської міськради за №
1566 ОСОБА_1 було надано дозвіл на
виконання капітального ремонту
квартири АДРЕСА_1 та після прийняття
квартири до експлуатації зобов'язано
відділ обліку та розподілу житла
видати ордер позивачу (арк. с. 7).

Позивачем було закінчено ремонті
роботи та здано в експлуатацію АДРЕСА_1,
що п що підтверджується Декларацією
про початок виконання будівельних
робіт, виданої ІДАБК у Миколаївській
області від 04.10.2012р. та декларацією про
готовність об'єкту до експлуатації
виданої ІДАБК у Миколаївській області
від 27.11.2012р. на відведеній для
будівництва та експлуатації земельної
ділянці (арк. с. 16-25).

Після передання квартири до
експлуатації, ОСОБА_1 звернулась до
виконавчого комітету миколаївської
міської ради з заявою про надання їй
ордеру на вселення відповідно до п. З
рішення № 1566 від 27.08.2004 р.

Листом від 11.07.2013р. мені було відмовлено
в наданні ордеру на вселення в
квартиру, в зв'язку з тим що, площа
реконструйованої квартири перевищує
площу для надання ордеру (арк.с . 8).

Після отримання відмови у видачі
ордеру позивач звернулась до
Заводського райсуду м. Миколаєва з
позовом про визнання за нею та її сім'єю
права користування АДРЕСА_1

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 08.07.2014 року позов ОСОБА_1
було задоволено та визнано за нею право
на користування жилим приміщенням
квартири АДРЕСА_1 а також зобов'язано
виконавчий комітет Миколаївської
міської ради видати ордер на вселення.

30 березня 2014 року на адресу позивача
надійшов лист Інспекції за №7/14-1580-14 від
25.03.2014 року про скасування Декларації
про початок виконання будівельних
робіт, виданої Інспекцією від 04.10.2012
року та декларації про готовність
об'єкту до експлуатації виданої ЩАБК у
Миколаївській області від 27.11.2012 р.

Підставою для скасування вказаних
декларацій став Наказ начальника
Інспекції від 24.02.2014р. за № 55 згідно
якого оскільки, позивачем самовільно
зайнято земельну ділянку під АДРЕСА_1
для будівництва та обслуговування і
така будівля, відповідно до вимог ст. 376
ЦК України, є самовільною забудовою
оскільки, забудована на самовільно
зайнятій земельній ділянці.

Згідно письмових пояснень відповідача
вбачається, що Інспекцією 27.11.2012 року
дійсно зареєстровані декларації про
готовність об'єкту до експлуатації, але
у зв'язку з надходженням скарг ОСОБА_2
щодо порушення містобудівного
законодавства під час будівництва та
самовільної забудови земельної
ділянки позивачем за адресою АДРЕСА_1,
Інспекцією було направлено листи до
Державної інспекції сільського
господарства в Миколаївській області
(арк. с. 51-53).

Відповідно до наданих відповідей
Державної інспекції сільського
господарства в Миколаївській області,
встановлено факт самовільно зайнятої
ділянки площею 97,44 кв. м., за виявленим
фактом правопорушення складені
відповідні матеріали та притягнуто до
адміністративної відповідальності.

Однак, постановою Заводського
районного суду м. Миколаєва від 31.01.2013
року постанову державного інспектора
сільського господарства на території
Миколаївської області №00021 від 18.09.2012
року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності
було скасовано. Постановою Заводського
районного суду м. Миколаєва від 18.02.2013
року скасовано постанову державного
інспектора сільського господарства на
території Миколаївської області №000020
від 18.09.2012 року про накладення штрафу в
розмірі 170 грн.

Крім того, рішенням Заводського
райсуду м. Миколаєва по цивільній
справі № 2/487/1543/14 визначене право
позивача на користування кв. АДРЕСА_1

За наслідками цього рішення ОСОБА_1
було видано ордер на вселення за № 43
від 23.09.2014р. на вселення в АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, позивачем в ході розгляду
справи доведено, а відповідачем не
спростовано безпідставність наказу
Інспекції ДАБК у Миколаївській області
від 24.02.2014 року №55 про скасування
декларації про готовність кв. АДРЕСА_1
до експлуатації.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані та задоволенню
підлягають.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення, ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені витрати з Державного
бюджету України.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати дії Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області протиправними.

3.Скасувати Наказ Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області від 24.02.2014 року
№55 про скасування декларації про
готовність кв. АДРЕСА_1 до експлуатації.

4.Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 сплачений згідно
квитанції №13 від 30.05.2014 року судовий
збір в сумі 74,00 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення 10-денного строку з дня
проголошення/отримання постанови, якщо
протягом цього часу не буде подано
апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили постанови
за наслідками апеляційного
провадження.

Порядок та строки апеляційного
оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя
Є. В. Марич