Справа № 450/2289/14-а
Суддя: Мельничук І. І.
Дата ухвалення: 2014-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/2289/14-а
Провадження № 2-а/450/148/14
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2014 року Пустомитівський
районний суд Львівської області в
складі:

головуючого-судді
Мельничук І.І.

при секретарі Стельмащук
Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України у
Львівській області про скасування
постанови серії АА2 №967567 від 11.08.2014
року в справі про адміністративне
правопорушення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суд з
адміністративним позовом до УДАІ ГУМВС
України у Львівській області в якому
просить суд скасувати постанову в
справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 967567 від
11.08.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на відсутність у його
діях складу правопорушення, яке
ставиться йому у провину, заперечує
факт правомірності складання
протоколу про адміністративне
правопорушення та постанови в справі
про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, вказує, що 11.08.2014р. близько 22
год. 40 хв. рухався на автомобілі марки
Фольксваген д.н.з. НОМЕР_1 у м. Львові по
вул. Шевченка у напрямку центральної
частини міста зі швидкістю не більше
30км/год., попереду нього рухався
автомобіль марки Хюндай на дистанції
біля 10м. Під’їжджаючи до регульованого
перехрестя вул. Шевченка - вул.
Левандівська, на відстані 20-25м до нього,
він помітив, що загорілось червоне
світло світлофора, проте автомобіль,
який їхав попереду нього, не виконав
вимогу дорожнього світлофора і проїхав
на заборонене червоне світло.
Під’їхавши до світлофора він
зупинився, виконавши вимогу
заборонного сигналу і продовжив рух
одразу після загоряння зеленого
світла. Проїхавши дане перехрестя, його
зупинив представник ДАІ, підійшовши до
нього він не представився і одразу
попросив пред’явити документи.
Документи представнику ДАІ пред'явив,
після чого він повідомив, що позивач
начебто проїхав перехрестя на червоне
світло, і попросив його вийти із
автомобіля та підійти до машини ДАІ для
оформлення протоколу про
адміністративне правопорушення.
Позивач пояснив службовій особі ДАІ
ОСОБА_3, що рухався виключно на зелене
світло світлофора з дотриманням Правил
дорожнього руху, жодного заборонного
сигналу світлофора не порушував і
розповів йому як все відбувалося. Проте
представник ДАІ продовжував
наполягати на своєму, сів у службовий
автомобіль і почав оформляти Протокол.
Підійшовши до автомобіля ДАІ, позивач
помітив відео реєстратор і попросив
показати момент порушення позивачем
правил дорожнього руху у відеозаписі,
представник ДАІ погодився.
Переглянувши відеозапис, вони виявили,
що на відео реєстраторі чітко
зафіксовано порушення правил
дорожнього руху автомобілем який
рухався попереду позивач. Однак на всі
мої заперечення представник ДАІ,
оформив протокол про адміністративне
правопорушення та постанову про
накладення адміністративного
стягнення. Виходячи із вищенаведеного,
вважаю, що вказана вище постанова в
справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 №967567 від 11
серпня 2014 року винесена незаконно,
упереджено, з порушенням порядку
розгляду справи про адміністративне
правопорушення та норм КУпАП, при
відсутності події та складу
правопорушення, при відсутності
доказів вчинення правопорушення, що
призвело до незаконного притягнення
мене до адміністративної
відповідальності за неіснуюче
правопорушення, якого позивач не
вчиняв та накладення
адміністративного стягнення.
Враховуючи наведене, ОСОБА_2 змушений
звернутись до суду за захистом свого
порушеного права.

У судове засідання позивач не
з’явився, проте подав до суду заяву в
якій позовні вимоги підтримує у
повному обсязі, та просить суд слухати
справу у його відсутності.

В судове засідання представник
відповідача не з`явився, хоч був
належним чином повідомлений про місце
і час розгляду справи, причини своєї
неявки не повідомив, доказів на
підтвердження обставин, на які
посилається в постанові не надав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд вважає, що
позов слід задоволити з наступних
підстав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд вважає, що
позов слід задоволити з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд
і вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості. Суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.
Кожна особа, яка звернулася за судовим
захистом, розпоряджається своїми
вимогами на свій розсуд, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Таким
правом користуються й особи, в
інтересах яких подано
адміністративний позов, за винятком
тих, які не мають адміністративної
процесуальної дієздатності. Суд вживає
передбачені законом заходи, необхідні
для з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Як вбачається з копії постанови від
31.08.2014 серія АА2 № 967567 ОСОБА_2, 11.08.2014 року
близько 22 год. 39 хв. в м. Львов по вул.
Шевченка-Левандівська, керував
автомобілем Фольксваген д.н.з. НОМЕР_1
та не виконав вимоги дорожнього
світлофора проїхав на заборонений
червоний сигнал світлофора, чим скоїв
правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122
КУпАП та був підданий
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу в розмірі 850 гривень.

Разом з тим, судом встановлено, що
ОСОБА_2 правил дорожнього руху не
порушував, постанова винесена на
підставі незаконного протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АБ № 966276 від 11.08.2014р., оскільки
проїжджав вул. Левандівська-Шевченка у
м. Львові, на зелений сигнал світлофора.

При винесенні постанови при вчинення
ОСОБА_2 адміністративного порушення
працівник ДАІ не прийняв до уваги
заперечень та пояснень позивача, не
отримав пояснення пасажира автомобіля.
Крім цього жодних доказів на доведення
вини позивача, окрім безпідставно
складеного незаконного протоколу,
працівником ДАІ не представлено, в
протоколі відсутні підписи свідків
(понятих), котрі б підтвердили
зазначений факт.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Як вбачається з пояснень позивач,
ніякий пункт Правил дорожнього руху,
жодним чином не порушував. Суд, при
винесенні постанови, враховує
пояснення позивача, зазначені ним у
позовній заяві, оскільки такі є
детальними та послідовними з приводу
обставин, що мали місце у вказаних у
постанові часі та місці, та не
спростовуються жодними доказами, які
повинні були бути представлені в
судове засідання відповідачами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються, зокрема, протоколом
про адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, показаннями
технічних приладів та технічних
засобів, що мають функції фото- і
кінозйомки, відеозапису чи засобів
фото- і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, а також іншими
документами.

Суб’єкти оскарження як при складанні
постанови, так і при розгляді справи в
суді не надали доказів на спростування
тверджень позивача: не вказали, якими
додатковими доказами підтверджується
факт вчинення позивачем
адміністративного правопорушення.

Згідно ст.71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Суб'єкт владних повноважень
повинен подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть
бути використані як докази у справі. У
разі невиконання цього обов'язку суд
витребовує названі документи та
матеріали. Якщо особа, яка бере участь
у справі, без поважних причин не
надасть докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Відповідачами ж жодних доказів
правомірності винесеної постанови
представлено не було.

Враховуючи вказане, оскаржувана
постанова підлягає скасуванню, а
адміністративна справа - закриттю за
відсутністю події та складу
адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 69, 70, 71, 104, 159, 161-163,
167 КАС України, ст.ст. 9, 247, 280, 283, 288, 293
КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

позов ОСОБА_2 - задоволити.

Постанову АА2 №967567 від 11.08.2014 року, в
справі про адміністративне
правопорушення, про притягнення ОСОБА_2
до адміністративної відповідальності
за вчинення правопорушення
передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП –
скасувати.

Провадження у справі про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 122 КУпАП – закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

СуддяОСОБА_5