Справа № 804/16958/14
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2014-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді
Дніпропетровської області про
стягнення заборгованості, -
20 жовтня 2014 року управління Пенсійного
фонду України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області звернулося
до суду з позовом до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді
Дніпропетровської області, в якому
визнати дії відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Павлограді
Дніпропетровської області по відмові в
неприйнятті до заліку відшкодування
суми допомоги на поховання та витрат на
її доставку стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_3
зобов'язати відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Павлограді
Дніпропетровської області прийняти до
заліку відшкодування допомогу на
поховання та витрат на її доставку
стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за липень,
вересень 2014 року на загальну суму 513
В обґрунтування позову позивач
зазначив, що Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Павлограді
відмовилось прийняти до заліку
допомогу на поховання та витрати на її
доставку за липень 2014 року на ОСОБА_2,
який отримував пенсію по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва та помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, та за вересень 2014 року на
ОСОБА_3, яка отримувала пенсію по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва та померла ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідно до пункту 2 Тарифів на
оплату послуг, пов'язаних з виплатою і
доставкою державних пенсій та грошової
допомоги, затверджених Наказом
Державного комітету зв'язку та
інформатизації України від 22 липня 2004
р. № 166 розмір оплати послуг, пов'язаних
з виплатою і доставкою грошової
допомоги складає 0,79% від суми пенсії.
Відповідно до статті 53 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" допомога на
поховання виплачується в розмірі
На дату смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 основний
розмір пенсії ОСОБА_2 внаслідок
трудового каліцтва складав 104 грн. 97
коп.; на дату смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2,
основний розмір пенсії ОСОБА_4
внаслідок трудового каліцтва складав
Згідно довідки від 04.08.2013 року було
виплачено управлінням ПФУ в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області ОСОБА_5, яка
провела поховання ОСОБА_2 - 209,94 грн.
Згідно довідки від 02.10.2013 року було
виплачено управлінням ПФУ в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області ОСОБА_6, який
провів поховання ОСОБА_3 - 300,00 грн.
Загальна сума допомоги на поховання
ОСОБА_2 та витрат на її доставку за
липень 2014 року становить 211, 6 грн.;
ОСОБА_4 - 302,37 грн.
Таким чином, загальна сума допомоги на
поховання та витрат на її доставку за
липень-вересень 2014 року, що була
виплачена управлінням ПФУ в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області
вищезазначеним особам склала 513 грн. 97
Відмову про прийняття до заліку
відшкодування допомоги на поховання та
витрат на її доставку позивач вважає
незаконною, виходячи з наступних
Частина 8 статті 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" визначає орган, який
несе витрати на поховання особи, яка
померла від нещасного випадку або
професійного захворювання на
виробництві, а не порядок
відшкодування допомоги на поховання
пенсіонера, який отримував пенсію
по інвалідності внаслідок трудового
каліцтва на виробництві.
Частина 9 статті 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" встановлює порядок
визначення розміру відшкодування
шкоди у разі смерті потерпілого, який
одержував страхові виплати і не
працював, а не відшкодування допомоги
на поховання пенсіонера, який
отримував пенсію по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва,
отриманого на виробництві.
Постанова КМУ від 11 липня 2001 р. № 826
встановлює Порядок проведення витрат
на поховання у разі смерті потерпілого
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання, а не
відшкодування допомоги на поховання
пенсіонера, який отримував пенсію по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва, отриманого на виробництві.

В зв'язку з тим, що не відшкодовано
допомогу на поховання та витрати на її
доставку, за липень, вересень 2014 року
управління Пенсійного фонду України в
місті Павлограді та Павлоградському
районі не отримало до свого бюджету
коштів на суму 513 грн. 97 коп.

Згідно актів щомісячної звірки витрат
по особових рахунках потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, в добровільному порядку
відповідач до заліку відшкодування
допомоги на поховання та витрати на її
доставку не приймає.

Акт щомісячної звірки витрат є
підставою для узагальнення та
узгодження Головним управлінням ПФУ та
управлінням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків відповідної довідки, яка в
свою чергу є підставою для
перерахування коштів на
централізованому рівні. Невключення
зазначених вище витрат даного акту в
подальшому унеможливлює проведення
розрахунків на централізованому рівні.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, надіслав на адресу
суду заяву про розгляд справи без його
участі.

Представник відповідача також в
судове засідання не з'явився, надав до
суду клопотання про розгляд справи без
його участі, а також письмові
заперечення проти позову.

В письмових запереченнях
представником відповідача зазначено,
що позивачем не дотримано
встановленого порядку вирішення
питання щодо відшкодування сум, і він
не є тією особою, якій належить право
вимоги.

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді
також не є тією особою, яка повинна
відповідати за адміністративним
позовом.

Що стосується суті позовних вимог, то в
запереченнях зазначено, що відповідно
до ст. 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України здійснює виплату
допомоги на поховання пенсіонерів лише
у разі встановлення причинного зв'язку
з нещасним випадком або професійним
захворюванням, тобто причинний зв'язок
смерті з одержаним каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я повинен
підтверджуватись висновками
відповідних медичних закладів.

Оскільки позивачем не надано доказів
на підтвердження причинного зв'язку
смерті померлих осіб з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, то відповідно відсутні
правові підстави для відшкодування
відповідачем понесених позивачем
витрат.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи вищевказане, суд ухвалив
розглянути справу в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши чинне законодавство,
суд доходить висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.1999 р. № 1105-ХІV
(далі Закон 1105-ХІV), Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України здійснює виплату
допомоги на поховання пенсіонерів лише
у разі встановлення причинного зв'язку
з нещасним випадком або професійним
захворюванням, тобто причинний зв'язок
смерті з одержаним каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я повинен
підтверджуватись висновками
відповідних медичних закладів.

Статтею 1 Закону України «Основи
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 14 січня 1998
року №16/98 (далі - Закон №16/98)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
втрати годувальника, безробіття з
незалежних від них обставин, а також у
старості та в інших випадках,
передбачених Законом, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати страхових внесків власником або
уповноваженим ним органом,
громадянами, а також бюджетних та інших
джерел, передбачених законом.

Відповідно до ст. 4 Закону №16/98 в
Україні залежно від страхового випадку
є такі види загальнообов'язкового
державного соціального страхування:
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими похованням; медичне
страхування; пенсійне страхування,
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття; інші види страхування,
передбачені Законами України.

Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих основ.

Статтею 21 Закону №1105-ХІV передбачено,
що Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або, в разі його смерті,
виплатити особам, які перебували на
його утриманні, пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсію у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

З аналізу норм Закону №1105, який
визначає правову основу, економічний
механізм та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, що призвели
до втрати працездатності або загибелі
застрахованих на виробництві осіб, та
зазначеного вище Порядку,
затвердженого на виконання частини 8
ст. 34 Закону, слідує, що Фонд
зобов'язаний відшкодовувати виплачені
іншими страховиками суми допомоги на
поховання лише тих осіб, які померли
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання, тобто
за умови наявності причинного зв'язку
їх смерті з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я.

Механізм відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань Пенсійному фонду України
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, визначено Порядком
відшкодування витрат, затвердженим
постановою правління Пенсійного фонду
України, правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4.

Відповідно до п. 4 цього Порядку
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачувалися відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», а саме:

сума основного розміру пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру і він одержував
вищезазначену пенсію;

допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

В основу цього механізму покладено
щомісячне проведення органами
Пенсійного Фонду України з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань в районах та
містах обласного значення звірок
витрат по особових справах потерпілих
до 10 числа місяця, наступного за
звітним, акти цих звірок подаються
головним управлінням Пенсійного Фонду
України та управлінням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків в
Автономній Республіці Крим, областях.

Відповідно до п. 6 Порядку Головні
управління Пенсійного Фонду України та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Автономній Республіці
Крим, областях узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
відповідних витрат та до 20 числа
наступного за звітним, подають її
Пенсійному фонду України та Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Згідно п. 7 Порядку зазначена довідка є
підставою для перерахування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань відповідних коштів
Пенсійному фонду України до 25 числа
місяця, наступного за звітним (пункт 7).

Таким чином, у зазначеному Порядку
передбачено відшкодування витрат та
здійснення відповідних розрахунків на
централізованому рівні, тобто між
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України та
Пенсійним Фондом України.

Суми витрат з виплати та доставки
пенсій визначають органи Пенсійного
фонду на основі граничних тарифів на
основні послуги зв'язку, затверджених
наказом Державного комітету зв'язку та
інформації України від 07 червня 2002 року
№120 та зареєстрованих у Міністерстві
юстиції України 19 липня 2002 року за
№595/6883.

Вказаний Порядок визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві чи професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (крім осіб зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застрахованим та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено, згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди заподіяної
працівнику внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, які пов'язані з
виконанням ними трудових обов'язків.

Відповідно до пункту 1.2 Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002 р. №
8-2 управління Пенсійного Фонду в м.
Павлограді та Павлоградському районі у
своїй діяльності керується
постановами правління Пенсійного
фонду України.

Виходячи з того, що відповідно до
вказаного Порядку відшкодування
понесених Пенсійним фондом України
витрат пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності від нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання передбачено шляхом
здійснення відповідних розрахунків на
централізованому рівні, тобто між
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України та
Пенсійним фондом України, позивачем не
дотримано встановленого порядку
вирішення питання щодо відшкодування
сум, і він не є тією особою, якій
належить право вимоги.

Крім того, Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді
також не є тією особою, яка повинна
відповідати за адміністративним
позовом, що відповідно до положень ст. 52
КАС України унеможливлює заміну
неналежного позивача або відповідача
та розгляд справи Дніпропетровським
окружним адміністративним судом,
оскільки тягне за собою заміну
підсудності.

Оскільки позивачем не надано доказів
на підтвердження причинного зв'язку
смерті померлих осіб з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, суд вважає, що відсутні
правові підстави для відшкодування
відповідачем понесених витрат на
поховання.

У зв'язку з цим суд не вбачає законних
підстав для задоволення
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 122, 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
вимог ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена в порядку та строки,
передбачені ст. 186 КАС України, до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд.

Суддя (підпис) Постанова
не набрала законної сили 07 листопада 2014
року. Суддя З оригіналом згідно.
Помічник судді В.М. Олійник
В.М. Олійник Е.Г.
Лоба