Справа № К/9991/65719/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/65719/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
Петровської районної у місті Донецьку
ради на постанову Петровського
районного суду міста Донецька від 03
червня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 11 серпня 2011 року в справі за
позовом ОСОБА_4 до Управлінням праці та
соціального захисту населення
Петровської районної у місті Донецьку
ради про стягнення щорічної грошової
допомоги,

в с т а н о в и л а :

У березні 2011 року ОСОБА_4 звернулася в
суд з вказаним адміністративним
позовом. Посилалася на те, що
відповідач в порушення вимог Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
сплачував їй щорічну грошову допомогу
у розмірі, що не співвідноситься з
мінімальною пенсією за віком,
внаслідок чого за 2006-2010 роки утворилася
заборгованість по її виплаті, яку
просила стягнути.

Ухвалою Петровського районного суду
міста Донецька від 12 травня 2011 року
позовну заяву в частині вимог за 2006-2009
роки залишено без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду.

Постановою Петровського районного
суду міста Донецька від 03 червня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 серпня 2011
року, позов задоволено частково:
зобов'язано за рахунок коштів
Державного бюджету України нарахувати
та здійснити виплату недоотриманої
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня за 2010 рік у розмірі 1 998 грн.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення судами норм процесуального і
матеріального права, відповідач просив
скасувати судове рішення та ухвалити
нове про відмову у задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно до вимог
частини п'ятої статті 14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» щорічно до 5
травня позивач мала право на одержання
разової грошової допомоги у розмірі
трьох мінімальних пенсій за віком, яку
у 2010 році сплачено в розмірі 120 грн.

Вирішуючи спір та частково
задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що виплачений розмір щорічної
грошової допомоги за 2010 рік не
відповідав встановленому Законом
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
розміру.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Частиною п'ятою статті 14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, було встановлено, що
учасникам війни виплачується разова
грошова допомога у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком.

Статтею 17-1 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» передбачено, що
щорічну виплату разової грошової
допомоги до 5 травня в розмірах,
передбачених статтями 12-16 цього Закону,
здійснюють органи праці та соціального
захисту населення через відділення
зв'язку або через установи банків
(шляхом перерахування на особовий
рахунок отримувача) пенсіонерам - за
місцем отримання пенсії, а особам, які
не є пенсіонерами, - за місцем їх
проживання чи одержання грошового
утримання.

Відповідно до вимог статті 17 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
фінансування витрат, пов'язаних з
введенням в дію цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевого бюджетів.

Законами України про державний бюджет
України встановлювався на відповідний
рік розмір щорічної разової грошової
допомоги, передбаченої Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».

Статтею 70 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
Кабінету Міністрів України надано
право у 2010 році встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

У 2010 році щорічна грошова допомога до 5
травня позивачу виплачена відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України від 07 квітня 2010 року № 299 «Про
розміри разової грошової допомоги, що
виплачується в 2010 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань» у сумі 120 грн.

Проте, стаття 70 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
передбачає встановлення в абсолютних
сумах розмірів лише тих виплат,
вихідним критерієм розрахунку яких є
розмір мінімальної заробітної плати.
Відповідно, її дія не поширюється на
спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

Отже, на час виникнення спірних
правовідносин, законодавчих підстав
для відмови в застосуванні положень
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» не було. Тому нарахування та
виплата у 2010 році особам, що мають
статус учасникам війни щорічної
разової грошової допомоги повинна
здійснюватися відповідно до норм
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

Вирішуючи спір суди попередніх
інстанцій прийшли до правильного
висновку про обґрунтованість позовних
вимог.

Судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
під-став для його скасування і
ухвалення нового рішення не
вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Петровської районної у місті Донецьку
ради залишити без задоволення, а
постанову Петровського районного суду
міста Донецька від 03 червня 2011 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 серпня 2011
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/