Справа № 820/13033/14
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 р.Справа № 820/13033/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання
Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі
м.Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 07.10.2014р.
по справі № 820/13033/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Схід-Теплоремонт"

до Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м.Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, товариство з обмеженою
відповідальністю "Схід-Теплоремонт",
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом, з
урахуванням уточнень, просив суд:

- скасувати наказ Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області № 1171
від 10.06.2014 року про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки товариства з обмеженою
відповідальністю "Схід-Теплоремонт";

- визнати протиправними дії
працівників Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі
м.Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області щодо
призначення та проведення
документальної виїзної позапланової
перевірки товариства з обмеженою
відповідальністю "Схід-Теплоремонт", на
підставі якої складено акт перевірки №
2491/20-33-22-01/36988217 від 23.06.2014 року;

- скасувати податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області №
1 від 22.07.2014 року, № від 12.08.2014
року, № від 27.08.2014 року.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 07.10.2014р. по
справі № 820/13033/14 адміністративний
позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Схід-Теплоремонт" до
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
рішення задоволено частково. Скасовані
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області № 1 від 22.07.2014
року, № від 12.08.2014 року, №
від 27.08.2014 року. В задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, Державна податкова
інспекція у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області, не
погодився з постановою суду першої
інстанції, подав апеляційну скаргу.
Свою незгоду з постановою суду
обґрунтовує тим, що порушення,
встановлені в ході перевірки позивача,
зафіксовані належним чином в акті
перевірки №2491/20-30-22-01/36988217 від 23.06.2014
року, а оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті на
законних підставах та відповідають
чинному законодавству. Просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 07.10.2014р. по
справі № 820/13033/14 та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні позовних
вимог відмовити в повному обсязі.

Сторони в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
доводів апеляційної скарги у
відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи встановлено, що
Державною податковою інспекцією у
Дзержинському районі м.Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області було проведено
виїзна документальна позапланова
перевірка позивача щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платником
податків ТОВ "Гранд Тайм" за 01.01.2013 року
по 01.04.2014 року, їх реальності та повноти
відображення в обліку, про що було
складено акт №2491/20-30-22-01 від 23.04.2014 року
(т.1, а.с.16-33).

Під час перевірки були встановлені
порушення позивачем вимог: п.п. 198.2, 198.3,
198.6 ст. 198, п.п. 201.1, 201.4, 201.6 ст. 201
Податкового кодексу України; п.п. 138.1,
138.2, 138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України, в
результаті чого не підтверджено
реальність здійснення господарських
відносин по придбанню товару на
загальну суму 170832 грн. у т.ч. ПДВ 28473 грн.

На підставі акту відповідачем були
прийняті податкові
повідомлення-рішення № 1 від
22.07.2014 року, № від 12.08.2014 року, №
від 27.08.2014 року (а.с. 65-66, 79).

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Схід-Теплоремонт" у
частині скасування податкових
повідомлень-рішень є обґрунтованим та
таким, що підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
таких підстав.

В перевіряємому періоді позивач мав
взаємовідносини з контрагентом ТОВ
"Гранд Тайм"

З матеріалів справи встановлено, що
01.08.2012 року між ТОВ "Схід-Теплоремонт"
(покупець) та ТОВ "Гранд Тайм"
(продавець) було укладено договір
купівлі-продажу товарів №01/08-12,
відповідно до якого продавець
зобов'язується передати у власність
покупцю, а покупець зобов'язується
прийняти та оплатити товар згідно
видаткових накладних за цінами,
вказаними у цих видаткових накладних
(т.1, а.с. 121-122).

04.12.2012 року між ТОВ "Схід-Теплоремонт"
(покупець) та ТОВ "Гранд Тайм"
(продавець) було укладено договір
купівлі-продажу товарів №04/12,
відповідно до якого продавець
зобов'язується передати у власність
покупцю, а покупець зобов'язується
прийняти та оплатити товар згідно
видаткових накладних за цінами,
вказаними у цих видаткових накладних
(т.1, а.с. 123-124).

Реальність господарської операції між
позивачем та ТОВ "Гранд Тайм"
підтверджують наявні в матеріалах
справи первинні документи: податкові
накладні від 16.09.2013 року № 474, від 27.09.2013
року № 473, від 28.03.2013 року № 540, від 05.06.2013
року № 215, від 24.05.2013 року № 305, від 20.02.2013
року № 623, від 02.04.2013 року № 195, від 28.02.2013
року № 624, видаткові накладні № 473 від
27.09.2013 року, № 474 від 16.09.2013 року, № 195 від
02.04.2013 року, №305 від 24.05.2013 року, № 623 від
20.02.2013 року, № 540 від 28.03.2013 року, № 9515 від
05.06.2013 року, № 624 від 28.02.2013 року,
товарно-транспортні накладні, картки
розрахунки (т.1, а.с. 125-153).

Розрахунки між суб'єктами
господарювання проводилися в
безготівковій формі, про що в
матеріалах справи наявні платіжні
доручення (т.2, а.с.1-8).

З метою подальшої реалізації придбаної
продукції позивачем було укладено
договори з комунальним підприємством
"Теплопостачання міста Одеси" № ТГО-361/11
від 25.10.2011 року, № ТГО-301/12 від 20.09.2012 року
та № ТГО-323/13 від 27.08.2013 року, а також
укладені договори з комунальним
підприємством "Харківські теплові
мережі" № 570404 від 21.05.2013 року, № 680648 від
30.08.2013 року, реальність яких
підтверджується наявними у матеріалах
справи актами вартості змонтованого
обладнання, довідками про вартість
виконаних робіт, відомостями ресурсів,
платіжними дорученнями (т.1, а.с. 154-214, т.2,
а.с. 10-16).

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій, зокрема, з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: або дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

При цьому за правилами п.198.3. ст.198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається, виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У
разі якщо на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, які попередньо
віднесені до податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Для отримання права на податковий
кредит із сум податку на додану
вартість, сплачених в ціні придбаного
товару (робіт, послуг), платник ПДВ
повинен мати податкові накладні,
видані на фактично отриманий товар
(роботи, послуги), що призначений для
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до п.198.4. ст.198 Податкового
кодексу України передбачено, що якщо
платник податку придбає (виготовляє)
товари/послуги та необоротні активи,
які призначаються для їх використання
в операціях, що не є об'єктом
оподаткування або звільняються від
оподаткування, то суми податку,
сплачені (нараховані) у зв'язку з таким
придбанням (виготовленням), не
відносяться до податкового кредиту
зазначеного платника.

Таким чином, податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість має бути
підтверджений належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника податків.

З матеріалів справи встановлено, що
позивачем та ТОВ "Гранд Тайм" належним
чином оформлені договірні
правовідносини та на виконання вимог
податкового законодавства оформлені
первинні документи податкової та
бухгалтерської звітності, які
відповідають вимогам чинного
законодавства України.

У відповідності до п.138.2 ст.138
Податкового кодексу України - витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.
У разі якщо платник податку здійснює
виробництво товарів, виконання робіт,
надання послуг з довготривалим (більше
одного року) технологічним циклом
виробництва за умови, що договорами,
укладеними на виробництво таких
товарів, виконання робіт, надання
послуг, не передбачено поетапної їх
здачі, до витрат звітного податкового
періоду включаються витрати, пов'язані
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг у
цьому періоді. Платник податку для
визначення об'єкта оподаткування має
право на врахування витрат,
підтверджених документами, що складені
нерезидентами відповідно до правил
інших країн.

Враховуючи, що усі первинні документи
бухгалтерського обліку позивача
відповідають вимогам чинного
законодавства, підприємство мало всі
законні підстави для віднесення до
складу валових витрат у розмірі 32458
грн., а тому є необґрунтованим висновок
відповідача щодо встановлення
позивачу порушення ст.138, ст. 139
Податкового кодексу України та
відповідно донараховано податок на
прибуток.

Враховуючи викладене, оскільки
позивачем належним чином було
підтверджено правомірність віднесення
до податкового кредиту суми податку на
додану вартість, сплачені у складі
вартості придбаного товару у продавця
ТОВ "Гранд Тайм", наданими до перевірки
належно оформленими документами,
зібрані по справі докази підтверджують
виконання зобов'язань між сторонами
господарських операцій, відповідності
господарської операції видам
діяльності позивача, колегія суддів
дійшла висновку про необґрунтованість
висновків податкового органу щодо
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість позивачу
та з податку на прибуток, а тому суд
першої інстанції правомірно скасував
податкові повідомлення - рішення №
1 від 22.07.2014 року, № від 12.08.2014
року, № від 27.08.2014 року.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем не доведено
правомірності своїх рішень.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій, бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, серед іншого, чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення. При розгляді справи
встановлено, що при прийнятті
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень відповідач діяв
необґрунтовано, без врахування всіх
обставин справи та всупереч вимогам
чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
постанови Харківського окружного
адміністративного суду від 07.10.2014р. по
справі № 820/13033/14 суд дійшов вірних
висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м.Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 07.10.2014р.
по справі № 820/13033/14 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва
О.М.Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М.
Шевцова Н.В. Повний текст ухвали
виготовлений 08.12.2014 р.