Справа № 818/2581/14
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 р.Справа № 818/2581/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання
Губарь А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
07.10.2014р. по справі № 818/2581/14

за позовом Приватного підприємства
"Суми-Капітал"

до Державної податкової інспекції у
м. Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області

про визнання протиправним та
скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Приватне підприємство
"Суми-Капітал", звернувся до Сумського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області, в якому просив суд
визнати протиправним та скасувати
рішення ДПІ у м. Сумах ГУ Міндоходів у
Сумській області про відмову у
прийнятті податкової декларації з
податку на додану вартість за липень 2014
року, викладене в листі від 20.08.2014 року
№ 18-19/10/43670/18-05-27, та визнати декларацію
ПП "Суми-Капітал" з податку на додану
вартість за липень 2014 року такою, що
подана ПП "Суми-Капітал" у день її
фактичного отримання ДПІ у м. Сумах ГУ
Міндоходів у Сумській області - 18.08.2014 р.

Постановою Сумького окружного
адміністративного суду від 07.10.2014 року
адміністративний позов Приватного
підприємства "Суми-Капітал" -
задоволено.

Визнано протиправним і скасовано
рішення Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області про відмову у прийнятті
податкової декларації з податку на
додану вартість за липень 2014 року,
викладене в листі від 20.08.2014 року №
18-19/10/43670/18-05-27, визнано декларацію
приватного підприємства "Суми-Капітал"
з податку на додану вартість за липень
2014 року такою, що подана у день її
фактичного отримання Державною
податковою інспекцією у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області - 18 серпня 2014 року.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем -
Державною податковою інспекцією у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області, подано апеляційну
скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
відповідач просить постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 07.10.2014 року скасувати та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову Приватного
підприємства "Суми-Капітал" у повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач, зокрема,
посилається на порушення судом першої
інстанції приписів п. 48.3 ст. 48, п. 49.11 ст.
49 Податкового кодексу України, п.6 ч. 1
ст. 1 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», Наказу Міністерства
фінансів України №1588 «Про
затвердження Порядку обліку платників
податків і зборів» від 09.02.11, ст. 86 та ст.
159 Кодексу адміністративного
судочинства України, що призвело до
неправильного вирішення справи, а
також на доводи та обставини викладені
в апеляційній скарзі.

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені у
встановленому законом порядку, причини
неявки до суду не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд
під час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. У разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
вирішення справи, а особиста участь
сторін в судовому засіданні - не
визнана судом обов'язковою, колегія
суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС
України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності сторін, без фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено під час розгляду справи в
суді апеляційної інстанції, що 18.08.2014 ПП
"Суми-Капітал" подало до ДПІ у м. Сумах
податкову декларацію з податку на
додану вартість за липень 2014 року
(а.с.6-18).

Листом від 20.08.2014 р. № 18-19/10/43670/18-05-27
позивачу відмовлено у прийнятті
вказаної декларації, оскільки вона
складена з порушенням ст. 48 Податкового
кодексу України та не вважається
податковою звітністю (а.с.19).

Не погодившись з прийнятим
відповідачем рішенням, позивач
звернувся з даним позовом до суду.

Судом встановлено, що підставою для
прийняття оскаржуваного рішення про
відмову у прийнятті податкової
звітності - декларації з податку на
додану вартість за липень 2014 року,
стало зазначення невірної податкової
адреси.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем, при
наданні до податкового органу
податкової декларації з податку на
додану вартість за липень 2014 року, у
полі 06 зазначеної декларації визначено
вірну податкову адресу, яка відповідає
відомостям, що містяться у Витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції, враховуючи
наступне.

Відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Порядок складення податкової
звітності та подання податкової
декларації до органів державної
податкової служби встановлено у
статтях 48 та 49 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 р. N 2755-VI, із змінами та
доповненнями.

Згідно з пунктом 49.2 статті 49
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний за кожний
встановлений цим Кодексом звітний
період подавати податкові декларації
щодо кожного окремого податку,
платником якого він є, відповідно до
цього Кодексу незалежно від того, чи
провадив такий платник податку
господарську діяльність у звітному
періоді.

Водночас пунктом 49.8 статті 49
Податкового кодексу України,
встановлено, що прийняття податкової
декларації є обов'язком органу
державної податкової служби. Під час
прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають.

Податковим кодексом України
передбачені спеціальні наслідки
подання платником податків податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48
Податкового кодексу України. У такому
разі, на підставі пункту 49.11 статті 49
Податкового кодексу України,
контролюючий орган зобов'язаний надати
такому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови.

За вибором платника податків податкова
декларація, якщо інше не передбачене
цим Кодексом, може бути надіслана
поштою з повідомленням про вручення та
з описом вкладення (пункт 49.3 статті 49
Кодексу).

Згідно з пунктом 49.15 статті 49 Кодексу
податкова декларація, надіслана
платником податків або його
представником поштою або засобами
електронного зв'язку, вважається
неподаною за умови її заповнення з
порушенням норм пунктів 48.3 і 48.4 статті
48 цього Кодексу та надсилання
податковим органом платнику податків
письмової відмови у прийнятті його
податкової декларації.

Відповідно до п. 48.3 ст. 48 Податкового
кодексу України, податкова декларація
повинна містити такі обов'язкові
реквізити: тип документа (звітний,
уточнюючий, звітний новий); звітний
(податковий) період, за який подається
податкова декларація; звітний
(податковий) період, що уточнюється (для
уточнюючого розрахунку); повне
найменування (прізвище, ім'я, по
батькові) платника податків згідно з
реєстраційними документами; код
платника податків згідно з Єдиним
державним реєстром підприємств та
організацій України або податковий
номер; реєстраційний номер облікової
картки платника податків або серію та
номер паспорта (для фізичних осіб, які
через свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та повідомили
про це відповідний контролюючий орган
і мають відмітку у паспорті);
місцезнаходження (місце проживання)
платника податків; найменування
контролюючого органу, до якого
подається звітність; дата подання
звіту (або дата заповнення - залежно від
форми); ініціали, прізвища та
реєстраційні номери облікових карток
або інші відомості, визначені в абзаці
сьомому цього пункту, посадових осіб
платника податків; підписи платника
податку-фізичної особи та/або
посадових осіб платника податку,
визначених цим Кодексом, засвідчені
печаткою платника податку (за
наявності).

Колегія суддів, дослідивши наявну у
матеріалах справи копію податкової
декларації ПП "Суми-Капітал" за липень
2014 року, зазначає, що остання містить
всі необхідні реквізити, передбачені п.
48.3 ст. 48 Податкового кодексу України, в
тому числі місцезнаходження платника
податків - позивача у справі.

Відповідно до п. 45.2 ст. 45 Податкового
кодексу України податковою адресою
юридичної особи (відокремленого
підрозділу юридичної особи) є
місцезнаходження такої юридичної
особи, відомості про що містяться у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Так, позивачем у податковій декларації
з податку на додану вартість за липень
2014 року, поданої до ДПІ у м. Сумах 18.08.2014
р., зазначена податкова адреса (поле 06
декларації): вулиця Білопільський шлях,
будинок 1, м. Суми, Сумська область, 40030.

Згідно з даними витягів з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців станом на
08.07.2014 року та станом на 15.09.2014 року
місцезнаходження юридичної особи -
приватного підприємства "Суми-Капітал"
- Білопільський шлях, будинок 1, м. Суми,
Сумська область, 40030.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у
Свідоцтві про державну реєстрацію
юридичної особи Серії А00 № 113154
зазначено місцезнаходження позивача
за адресою: 40030, Сумська область, м. Суми,
вул. Білопільський шлях, буд. 1.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що зазначення у
податковій декларації податкової
адреси платника податків-позивача:
«вулиця Білопільський шлях, будинок 1,
м. Суми, Сумська область, 40030» замість:
«Білопільський шлях, будинок 1, м. Суми,
Сумська область, 40030» не є суттєвим
недоліком, таким, що впливає на
достовірність податкової адреси
позивача, а отже не може бути
розцінений судом як належна підстава
для прийняття податковим органом
рішення щодо відмови у прийнятті
податкової звітності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п. 49.10 ст. 49 Податкового
кодексу України, відмова посадової
особи органу державної податкової
служби прийняти податкову декларацію з
будь-яких причин, не визначених цією
статтею, у тому числі висунення
будь-яких не визначених цією статтею
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
податкової декларації, зменшення або
скасування від'ємного значення
об'єктів оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється.

Згідно з п. 49.13 ст. 49 Податкового кодексу
України, у разі якщо в установленому
законодавством порядку буде
встановлено факт неправомірної
відмови контролюючим органом
(посадовою особою) у прийнятті
податкової декларації, остання
вважається прийнятою у день її
фактичного отримання контролюючим
органом.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені у справі
обставини, беручи до уваги
вищенаведені норми матеріального
права, колегія суддів приходить до
висновку, що відповідач, приймаючи
рішення про відмову у прийнятті
податкової декларації з податку на
додану вартість за липень 2014 року,
викладене в листі від 20.08.2014 року №
18-19/10/43670/18-05-27, діяв не на підставі та не
у спосіб, що передбачені Конституцією
та Податковим кодексом України, а тому
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції щодо наявності
підстав для задоволення позовних вимог
ПП "Суми-Капітал".

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова Сумського
окружного адміністративного суду від
07.10.14 року відповідає вимогам ст. 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому відсутні підстави для
її скасування та задоволення
апеляційних вимог апелянта -
відповідача у справі.

З огляду на те, що посилання
відповідача в апеляційній скарзі на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
не знайшли свого підтвердження при
розгляді даної справи, а судом першої
інстанції повно та всебічно перевірені
надані сторонами докази, дана їм
належна оцінка у рішенні, яке належним
чином мотивовано і за своїм змістом та
формою відповідає вимогам
матеріального та процесуального
закону, апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 07.10.2014р. по
справі № 818/2581/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С. Повний текст ухвали
виготовлений 08.12.2014 р.