Справа № 152/2074/14-а
Суддя: Славінська Н. Л.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа № 152/2074/14-а

Провадження №2-а/152/45/14

10 грудня 2014 року Шаргородський
районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді -
Славінської Н.Л.,

за участю:

секретаря судового засідання - Бабиної
І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Шаргороді в залі суду
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПС ВДАІ
Калинівського РВ УМВС України у
Вінницькій області Білецького Віктора
Анатолійовича про визнання дій
інспектора ДАІ незаконними та
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
означеним адміністративним позовом, в
якому зазначив, що 12.11.2014 року на адресу
місця його роботи - в ПОСП «Агрофірма
«Нападівське» надійшла в порядку
примусового виконання постанова серії
АБ2 №044182 у справі про адміністративне
правопорушення, винесена відповідачем
Білецьким В.А., відповідно до якої його
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 500 грн.

Із змісту постанови вбачається,
що 08.03.2014 року о 01 годині 10 хвилин у с.
Радівка Калинівського району на вул.
Космічна, він, керуючи автомобілем
«PEUGEOT», з державним номером НОМЕР_1, не
пред'явив для перевірки посвідчення
водія та реєстраційний документ на
транспортний засіб.

Вказану постанову вважає
необґрунтованою, такою, що винесена із
порушенням вимог чинного
законодавства та підлягає скасуванню з
наступних підстав: у час, вказаний в
протоколі, він автомобілем не керував і
перевірки документів на право
керування автомобілем відповідач
Білецький В.А. не здійснював, що
підтверджується постановою
Шаргородського районного суду
Вінницької області від 08.05.2014 року у
справі № 152/614/14-п про притягнення його
до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою встановлено, що
08.03.2014 року о 01 годині 10 хвилин він
власним автомобілем не керував,
оскільки перед тим вживав спиртні
напої, а знаходився в салоні
припаркованого автомобіля, очікуючи
знайомого. На прохання інспекторів
ВДАІ Калинівського РВ УМВС України у
Вінницькій області Погонець В.І. та
Коваля О.М. пред'явив посвідчення водія
та реєстраційні документи на
автомобіль, проте відповідач Білецький
В.А. перевірки документів не здійснював
взагалі, будь-яких протоколів про
адміністративне правопорушення в цей
час не складалось; з постанови
вбачається, що вона винесена відразу на
місці вчинення правопорушення, без
підготовки та надання часу для
звернення за правовою допомогою,
подання заперечення на протокол, що,
всупереч ст. 268 КУпАП, порушує його
права; не враховано обставини,
передбачені ст. 33 КУпАП.

Просить поновити строк на
оскарження постанови про
адміністративне правопорушення,
визнати незаконними дії відповідача
щодо складання постанови та скасувати
постанову серії АБ2 №044182 у справі про
адміністративне правопорушення про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та
накладення стягнення у вигляді штрафу
в розмірі 500 грн.; закрити провадження в
справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за
відсутністю в його діях складу
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126
КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1
та його представник - адвокат ОСОБА_5,
який діє на підставі договору про
надання правової допомоги від 16.11.2014
року, не з'явилися. 09.12.2014 року за
вхідним №7813 на електронну адресу суду
надійшла заява від адвоката ОСОБА_5, про
розгляд справи за відсутності
позивача та його представника, позов
підтримує в повному обсязі, просить
його задовольнити (а.с.38).

Відповідач - інспектор ДПС ВДАІ
Калинівського РВ УМВС України у
Вінницькій області Білецький В.А. в
судове засідання не з'явився, хоча про
дату, час та місце судового розгляду
адміністративного позову був
повідомлений належним чином, причини
неприбуття в суд не повідомив, заяв про
відкладення розгляду справи не
надсилав, заперечень проти позову не
подав, тому суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності
відповідача та прийняти рішення на
підставі наявних у справі доказів, що
відповідає вимогам ч.4 ст.128 КАС України.

В судове засідання не з'явилися
всі особи, які беруть участь в справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
при цьому представник позивача -
адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про
розгляд справи за відсутності позивача
та його представника, перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні
немає, тому суд вважає, що справу можна
розглянути без здійснення фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС
України

Вирішуючи спір суд встановив, що
08.03.2014 року в с. Радівка Калинівського
району на вул. Космічна інспектором ДПС
ВДАІ Калинівського РВ УМВС України у
Вінницькій області Білецьким В.А.
відносно позивача винесено постанову в
справі про адміністративне
правопорушення серії АБ2 №044182, з якої
вбачається, що 08.03.2014 року о 01 годині 10
хвилин водій ОСОБА_1, керуючи
автомобілем марки «PEUGEOT», з державним
номером НОМЕР_1, не пред'явив для
перевірки посвідчення водія та
реєстраційний документ на даний
транспортний засіб, тобто вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 126 КпАП України, за що
останнього притягнуто до
адміністративної відповідальності та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 500 грн. (а.с.19).

Підставою для винесення вказаної
постанови став розгляд відповідачем
матеріалів про адміністративне
правопорушення, зокрема, протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 №656712 (а.с.17).

З протоколу про адміністративне
правопорушення від 08.03.2014 року,
складеного відповідачем щодо позивача
о 01 годині 40 хвилин в с. Радівка
Калинівського району Вінницької
області на вул. Космічна, вбачається,
що 08.03.2014 року о 01 годині 10 хвилин водій
ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки
«PEUGEOT», з державним номером НОМЕР_1, не
пред'явив для перевірки посвідчення
водія та реєстраційний документ на
даний транспортний засіб, за що
передбачена відповідальність за ч.1
ст.126 КпАП України (а.с.17).

В протоколі особою, яка складала
протокол про адміністративне
правопорушення, зазначено, що ОСОБА_1
роз'яснено його права та обов'язки,
передбачені ст.63 Конституції України,
ст. 268 КпАП України, повідомлено про час
і місце розгляду справи про
адміністративне правопорушення.

Проте, судом встановлено, що у час,
вказаний в протоколі про
адміністративне правопорушення та в
постанові про адміністративне
правопорушення, ОСОБА_1 автомобілем
«PEUGEOT», з державним номером НОМЕР_1 не
керував і перевірки документів на
право керування автомобілем
відповідач Білецький В.А. у нього не
здійснював, оскільки, відповідно до
постанови Шаргородського районного
суду Вінницької області від 08.05.2014 року
у справі № 152/614/14-п про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка
набрала законної сили, встановлено, що
08.03.2014 року о 01 годині 10 хвилин позивач
власним автомобілем не керував, так як
перед тим вживав спиртні напої, а
знаходився в салоні припаркованого
автомобіля, очікуючи знайомого ОСОБА_6,
який повинен був відвезти позивача
додому. Перевірку посвідчення водія та
реєстраційні документи на автомобіль
здійснювали інспектори ВДАІ
Калинівського РВ УМВС України у
Вінницькій області Погонець В.І. та
Коваль О.М., яким позивач надав
документи для перевірки. При цьому,
відповідач Білецький В.А. перевірки
документів не здійснював взагалі,
будь-яких протоколів про
адміністративне правопорушення на час
перевірки документів інспекторами
ВДАІ Калинівського РВ УМВС України у
Вінницькій області Погонець В.І. та
Ковалем О.М. час не складалося. До
вказаних висновків суд прийшов,
проаналізувавши документи та
пояснення ОСОБА_1 і свідків ОСОБА_7 та
ОСОБА_6, з яких вбачається, що ОСОБА_1 в
ніч з 7.03.2014 року на 8.03.2014 року дійсно
знаходився в с. Радівка Калинівського
району Вінницької області, куди
приїхав на власному автомобілі і де він
вживав спиртні напої, після чого
автомобілем не керував, на час
перевірки документів працівниками
ВДАІ Калиновського РВ УМВС України у
Вінницькій області Погонець В.І. та
Ковалем О.М. ОСОБА_1 сидів у салоні
власного автомобіля (а.с.5).

Таким чином, судом встановлено, що
постанова, винесена відповідачем 08.03.2014
року серії АБ2 №044182 відносно ОСОБА_1
про накладення на нього
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 500 грн. за ч.1 ст.126 КпАП
України не відповідає вимогам закону,
оскільки, відповідно до вимог ст. 280
КпАП України, не ґрунтується на повно
з'ясованих обставинах, що мають
значення для правильного вирішення
справи, а саме: відповідачем зазначено,
що позивачем було вчинено
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.126 КпАП України, що
ОСОБА_1 винен у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.126 КпАП України, що
він підлягає адміністративній
відповідальності за ч.1 ст.126 КпАП
України, проте, обставини вчинення
правопорушення в постанові, викладені
щодо особи, яка не керувала
транспортним засобом на момент
перевірки документів інспекторами
ВДАІ Калинівського РВ УМВС України у
Вінницькій області Погонець В.І. та
Ковалем О.М., а також щодо особи, яка
надала вказаним вище працівникам ДАІ
документи для перевірки.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено,
що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не скористався своїм правом
подати заперечення проти позову та
проігнорував виклики до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових або
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч.3 цієї ж статті у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи вчинені вони на
підставі в межах і у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
Законами України, з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
безсторонньо, добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, з урахуванням права особи
на участь у процесі прийняття рішення,
своєчасно.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті», встановлено, що зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим ст.283 та 284 КУпАП України. У
ній, зокрема, потрібно навести докази,
на яких ґрунтується висновок про
вчинення особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
встановлених останнім доводів.

Статтею 9 КУпАП визначене поняття
адміністративного правопорушення, а
саме, адміністративним
правопорушенням (проступком)
визнається протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Разом із тим, з матеріалів справи не
вбачається, якими доказами керувався
відповідач, при вирішенні питання про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки
судом встановлено, що постанова,
винесена відповідачем 08.03.2014 року серії
АБ2 №044182 відносно ОСОБА_1 про
накладення на нього адміністративного
стягнення у виді штрафу в розмірі 500
грн. за ч.1 ст.126 КпАП України не
відповідає вимогам закону, оскільки,
відповідно до вимог ст. 280 КпАП України,
не ґрунтується на повно з'ясованих
обставинах, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами
в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Однак, відповідачем не надано суду
доказів (фото- і кінозйомки, пояснення
свідків тощо) на підтвердження
вчинення позивачем адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126
КУпАП, як того вимагає ст. 251 КУпАП, а
зазначені в протоколі та в постанові у
справі про адміністративне
правопорушення обставини
правопорушення, не відповідають
дійсним обставинам, встановленим
судом.

До того ж, із протоколу про
адміністративне правопорушення серія
АБ2 №656712 від 08.03.2014 року вбачається, що
свідки, які вказані у ньому, були
очевидцями не події правопорушення,
якщо таке мало місце, а факту відмови
позивача від підпису протоколу та
надання пояснень.

Таким чином, дії відповідача при
складанні постанови у справі про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 є незаконними.

Встановленому судом факту
відповідають адміністративно-правові
відносини, що регулюються ст.ст. 2, 4, 6, 9,
17, 18, 19, 70, 71, 86, 159, 160, 161, 162, 171-2 КАС України,
ст.ст.280, 287, 289, 293 КпАП України.

Відповідно до ст.ст. 2, 4, 6, 9, 17, 18, 19, 70, 71, 86,
159, 160, 161, 162 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень органів державної влади,
органів місцевого самоврядування і до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень. Юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення і
ніхто не може бути позбавлений права на
розгляд його справи в
адміністративному суді, до підсудності
якого вона віднесена КАС України. Суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого суд вирішує справи відповідно до
Конституції України та законів
України. Компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень, дій чи бездіяльності.
Місцевим загальним судам, як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності. Адміністративні
справи вирішуються адміністративним
судом за місцезнаходженням
відповідача. Проте, адміністративні
справи з приводу оскарження правових
актів індивідуальної дії, а також дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, що стосуються інтересів
конкретної особи, вирішуються
адміністративними судами за місцем
проживання (перебування, знаходження)
позивача. Докази в адміністративному
судочинстві мають бути належними та
допустимими. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатній і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Суд може визнати протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень. При вирішенні справи по
суті суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково. У
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про:
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень; зобов'язання
відповідача вчинити певні дії;
стягнення з відповідача коштів. Суд
може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єкта владних
повноважень.

Відповідно до вимог ст.ст. 280, 287, 289, 293
КпАП України орган (посадова особа) при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, та інше. Постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено особою, щодо якої її
винесено, а також потерпілим. Скаргу на
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску
зазначеного строку з поважних причин
цей строк за заявою особи, щодо якої
винесено постанову, може бути
поновлено органом (посадовою особою),
правомочним розглядати скаргу. Орган
(посадова особа) при розгляді скарги на
постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає одне із таких рішень: 1) залишає
постанову без зміни, а скаргу без
задоволення; 2) скасовує постанову і
надсилає справу на новий розгляд; 3)
скасовує постанову і закриває справу; 4)
змінює захід стягнення в межах,
передбачених нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення, з тим, однак, щоб
стягнення не було посилено.

Оскільки суб'єктом владних
повноважень не було надано доказів на
підтвердження обставин, викладених у
постанові в справі про адміністративне
правопорушення чи заперечень проти
позову, тобто не було спростовано
доводів позивача, то постанова,
винесена відповідачем 08.03.2014 року серії
АБ2 №044182 відносно ОСОБА_1 про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.126 КпАП
України і про накладення на нього
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 500 грн. не відповідає
вимогам законодавства, тому вона
підлягає скасуванню, провадження у
справі про адміністративне
правопорушення підлягає закриттю, дії
відповідача при складанні постанови є
незаконними, а тому позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 9, 17, 18, 19, 70, 71, 86, 159,
160, 161, 162, 171-2 КАС України, на підставі
ст.ст.280, 283, 287, 293 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до старшого
інспектора ДПС ВДАІ Калинівського РВ
УМВС України у Вінницькій області
Білецького Віктора Анатолійовича про
визнання дій інспектора ДАІ
незаконними та скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення - задовольнити.

Визнати незаконними дії інспектора ДПС
ВДАІ Калинівського РВ УМВС України у
Вінницькій області Білецького Віктора
Анатолійовича при складанні постанови
серії АБ2 №044182 08.03.2014 року в справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.126 КУпАП щодо ОСОБА_1.

Скасувати постанову серії АБ2 №044182 в
справі про адміністративне
правопорушення від 08 березня 2014 року,
винесену інспектором ДПС відділення
ДАІ Калинівського РВ УМВС України у
Вінницькій області Білецьким Віктором
Анатолійовичем про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ч.1 ст.126 КпАП України і накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу у розмірі 500 гривень.

Провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя: