Справа № 802/3346/14-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 листопада 2014 р.
Справа № 802/3346/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Яремчука К.О.,

представника позивача Тишківського
С.Л.,

представника відповідача Прокопюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія Плутос
Груп"

до: Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області

про: визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулось
товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія Плутос
Груп" (надалі - Товариство, ТОВ "Компанія
Плутос Груп") до Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що за результатами
позапланової виїзної документальної
перевірки з питань дотримання
Товариством вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013
року податковим органом виявлено ряд
порушень податкового законодавства.

На підставі виявлених порушень
Вінницькою об`єднаною державною
податковою інспекцією 16 липня 2014 року
прийнято податкове
повідомлення-рішення №, яким
Товариству збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 152362,00 гривень,
штрафні (фінансові) санкції в розмірі
38091,00 гривень.

Не погоджуючись із висновками, що
викладені в акті перевірки, а
відповідно і з винесеним податковим
рішенням, позивач звернувся до суду із
вимогами визнати його протиправним та
скасувати.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
посилаючись при цьому на обставини, що
наведені у адміністративному позові.

Натомість, представник відповідача
проти позову заперечувала,
аргументуючи свої заперечення
обґрунтованістю висновків податкових
ревізорів-інспекторів, які проводили
перевірку, що знайшли відображення у
акті перевірки від 30 травня 2014 року.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали
адміністративної справи, суд встановив
наступне.

Протягом періоду з 23 травня по 29 травня
2014 року головним державним
ревізором-інспектором відділу
перевірок платників податків
управління податкового аудиту
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Гудожником
Олександром Сергійовичем та державним
ревізором-інспектором відділу
контрольно-перевірочної роботи
юридичних осіб управління доходів і
зборів фізичних осіб Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Івановим Миколою Івановичем
проведено позапланову виїзну
перевірку з питань дотримання ТОВ
«Компанія Плутос Груп» вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01 січня по 31
грудня 2013 року. За наслідками
проведеної перевірки складено акт
№1418/2201/36967270 від 30 травня 2014 року (том 1
а.с. 46-121).

В ході проведеної перевірки виявлено
порушення Товариством пунктів 198.2, 198.6
статті 198, пунку 201.1 статті 201, пунктів
200.1, 200.2, 200.3 статті 200 Податкового
кодексу України, в результаті чого
платником занижено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в загальній сумі 152362 гривні.

Суть виявлених порушень полягає у тому,
що в ході перевірки Товариством
документально не підтверджено
здійснення господарських операцій із
контрагентами ТОВ "Компанія "Глобал
Маркет", ТОВ "Мідея Консалт", ТОВ "Атрас
Трейдінг", ТОВ "Гермес Трейдінгчеркаси"
та ТОВ "Булавка".

На підставі виявлених порушень
Вінницькою об`єднаною державною
податковою інспекцією 16 липня 2014 року
прийнято податкове
повідомлення-рішення №, яким
Товариству збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 152362,00 гривень,
штрафні (фінансові) санкції в розмірі
38091,00 гривень.

Надаючи правову оцінку податковому
повідомленню-рішенню, що оскаржується,
суд зважає на таке.

Відповідно до підпункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається: дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною
(пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу
України).

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку (пункт 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Податковий кодекс України передбачає
тільки один випадок не включення до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг) -
це не підтвердження податковими
накладними або оформлення з порушенням
вимог чи не підтвердження митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11статті
201 Кодексу) (пункт 198.6 статті 198
Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є)
ціна постачання без урахування
податку; ж) ставка податку та
відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку.

З аналізу наведених вище норм випливає,
що визначальним фактором для
формування податкового кредиту
платником податку на додану вартість є
відповідність податкової накладної
порядку її заповнення та подальше
використання придбаних товарів
(основних фондів) в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Однак, наявність лише податкової
накладної не є підставою для
формування податкового кредиту. Для
включення сум податку на додану
вартість до податкового кредиту
необхідна наявність і інших первинних
документів, які б свідчили про
реальність такої господарської
операції.

Суд встановив, що податковий орган
дійшов висновку, що господарські
операції між Товариством та
контрагентами не мали на меті настання
реальних наслідків.

Проте, суд не погоджується з такими
висновками органу державної
податкової служби в частині
господарських операцій з
контрагентами ТОВ "Атрас Трейдінг" та
ТОВ "Гермес Трейдінгчеркаси" з огляду
на таке.

Так, 02 вересня 2013 року між ТОВ «Компанія
Плутос Груп» та ТОВ «Гермес
Трейдінгчеркаси» укладено договір про
надання транспортно-експедиторських
послуг з перевезення вантажів, згідно з
умовами якого ТОВ «Гермес
Трейдінгчеркаси» (Виконавець)
зобов'язується здійснювати
перевезення вантажу автомобільним
транспортом у міському та міжміському
сполученні на території України, а ТОВ
«Компанія Плутос Груп» (Замовник) -
вчасно сплатити за перевезення
вантажу.

В підтвердження надання
транспортно-експедиторських послуг з
перевезення вантажів Товариством
надано заявки на перевезення вантажів
(том 1, а.с.248-250, том 2, а.с.01), акти
здачі-прийняття робіт (том 2, а.с.02-04),
податкові накладні (том 2, а.с.05-07),
платіжні доручення (том 2, а.с.08, 09).

Окрім того, судом досліджувалися
товарно - транспортні накладні (том 2,
а.с.10-45), якими підтверджується факт
переміщення вантажу автомобільним
транспортом.

На переконання суду, наданих суду
доказів достатньо для того аби дійти
висновків про те, що операції з надання
транспортно - експедиторських послуг з
перевезення вантажів між ТОВ «Компанія
Плутос Груп» та ТОВ «Гермес
Трейдінгчеркаси» мали місце, а відтак
висновки податкового органу про не
підтвердження таких є безпідставними.

З акта перевірки слідує, що податковий
орган зробив висновки про нереальність
господарської операції між
Товариством та ТОВ "Гермес
Трейдінгчеркаси" на підставі довідки
№203/23-01-22-06/335853 від 24 квітня 2014 року,
складеною державною податковою
інспекцією у м. Черкасах про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Гермес Трейдінгчеркаси"
щодо підтвердження господарських
відносин з ТОВ "Компанія Плутос Груп".

Однак, суд критично оцінює посилання
відповідача як на підставу для своїх
висновків на довідку про неможливість
проведення зустрічної звірки, оскільки
податковим законодавством не
ставиться в залежність отримання
результатів перевірок контрагентів
суб'єкта оподаткування від
підтвердження правомірності
віднесення ним до податкового кредиту
сум податку на додану вартість, якщо
останній виконав усі передбачені
законом умови та має всі документальні
підтвердження розміру такого
податкового кредиту.

Також в ході судового розгляду не
знайшли підтвердження висновки органу
державної податкової служби в частині
відсутності реальних намірів у
Товариства здійснювати операції із ТОВ
"Атрас Трейдінг". До таких висновків суд
дійшов, зважаючи на таке.

01 липня 2013 року між ТОВ "Атрас Трейдінг"
та ТОВ "Компанія Плутос Груп" укладено
договір поставки №01-07 (том 2, а.с.63-65), а 11
липня 2013 року - договір перевезення
№11-07 (том 2, а.с.70-71).

Предметом договору поставки визначено
те, що ТОВ "Атрас Трейдінг"
(Постачальник) зобов'язується
постачати (передавати) у власність
Замовника товар для викорсиатння його
у своїй господарській діяльності, а ТОВ
"Компанія Плутос Груп" (Замовник) -
прийняти товар та оплатити його.

Предметом договору перевезення
визначено те, що ТОВ "Атрас Трейдінг"
(Перевізник) зобов'язується доставляти
вантаж до пункту призначення, а ТОВ
"Компанія Плутос Груп" (Замовник), в свою
чергу, зобов'язується приймати
доставлений товар та своєчасно
здійснювати оплату за надані послуги.

В підтвердження виконання умов
вказаних договорів Товариством надано
специфікацію (том 2, а.с.66), видаткову
накладну (том 2, а.с.67), товарно -
транспортну накладну (том 2, а.с.68),
податкові накладні (том 2, а.с.69,73), акт
здачі-прийняття робіт (том 2, а.с.72),
платіжне доручення (том 2, а.с.74).

Крім того, в підтвердження того, що
Товариство придбавало товар
(підшипники) та отримувало послуги з
перевезення такого товару свідчить
договір складського зберігання (том 2,
а.с.76-78) та акт приймання-передачі
товарів, складений до цього договору.
Цими документами підтверджується факт
передачі на зберігання ФОП ОСОБА_7
придбаний у ТОВ «Атрас Трейдінг» товар
(підшипники).

Посилання податкового органу про не
підтвердження здійснення
господарських операцій між ТОВ
«Компанія Плутос Груп» та ТОВ «Атрас
Трейдінг» на підставі отриманого від
державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва акта
№2488/26-59-22-07/32830554 від 24 грудня 2013 року не
беруться судом до уваги, оскільки
навіть при умові підтвердження
виявлених порушень ТОВ «Атрас
Трейдінг» відповідальність за такі
порушення повинно нести останнє, а не
ТОВ «Компанія Плутос Груп».

З огляду на встановлені обставини
висновки податкового органу щодо
відсутності у ТОВ "Компанія Плутос
Груп" реальних намірів на здійснення
господарських операцій із ТОВ "Атрас
Трейдінг" спростовуються дослідженими
судом доказами.

Разом із тим суд погоджується із
висновками органу державної
податкової служби щодо не
підтвердження необхідними первинними
документами господарських операцій, що
мали місце між позивачем та ТОВ
«Компанія Глобал Маркет», а також щодо
відсутності ознак реальності вчинення
господарських операцій між позивачем
та ТОВ «Мідея Консалт» і ТОВ «Булавка».
До таких висновків суд дійшов з огляду
на таке.

В підтвердження реальності операцій,
що мали місце із ТОВ «Компанія Глобал
Маркет» суду надано договір про
надання послуг на перевезення вантажів
№28-03 (том 1, а.с. том.141-144) та договір
поставки №01/05-2013 (том 1, а.с.174- 175), акти
надання послуг, податкові накладні,
платіжні доручення, видаткові
накладні, товарно-транспортні
накладні.

Однак, судом встановлено, що вироком
Приморського районного суду м. Одеси
від 19 лютого 2014 року, який набрав
законної сили 21 березня 2014 року,
громадянку ОСОБА_8 (яка є засновником та
директором ТОВ «Компанія Глобал
Маркет») визнано винною у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст.ст. 28 ч. 2, 205 ч.1
Кримінального кодексу України, та
призначено покарання у вигляді штрафу
в розмірі 500 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 4 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України вирок суду у кримінальному
провадженні або постанова суду у
справі про адміністративний проступок,
які набрали законної сили, є
обов'язковими для адміністративного
суду, що розглядає справу про правові
наслідки дій чи бездіяльності особи,
щодо якої ухвалений вирок або
постанова суду, лише в питаннях, чи мало
місце діяння та чи вчинене воно цією
особою.

Відтак, зважаючи на встановлені в ході
судового розгляду обставини винності
директора ТОВ «Компанія Глобал Маркет»
ОСОБА_8 у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст.ст. 28
ч. 2, 205 ч.1 Кримінального кодексу
України, суд дійшов висновку, що
складання (підписання) цією особою
відповідних документів від імені ТОВ
«Компанія Глобал Маркет» не може
надавати юридичної сили таким
документам.

Отже, висновки податкового органу щодо
не підтвердження належними первинними
документами господарських операцій,
що, на думку позивача, мали місце, є
обґрунтованими.

На переконання суду, підставними також
є висновки органу державної податкової
служби щодо відсутності ознак
реальності господарських операцій між
позивачем та ТОВ «Мідея Консалт» та ТОВ
«Булавка», зважаючи на таке.

Так, судом встановлено, що 20 травня 2013
року між ТОВ "Компанія Плутос Груп"
(Замовник) та ТОВ "Мідея Консалт"
(Виконавець) укладено договір про
надання юридичних послуг, згідно з
умовами якого Виконавець
зобов'язується надати Замовнику
послуги з юридичного супроводження під
час виконання тендерних зобов'язань, а
Замовник, в свою чергу, - оплатити такі
послуги.

В підтвердження отримання послуг від
ТОВ "Мідея Консалт" Товариством надано
суду акт надання послуг (том 2, а.с.50),
податкову накладну (том 2, а.с.51) та
платіжне доручення (том 2, а.с.52).

Також, 15 травня 2013 року між ТОВ
"Компанія Плутос Груп" (Замовник) та ТОВ
"Булавка" (Виконавець) укладено договір
про надання послуг, згідно з умовами
якого Виконавець зобов'язується надати
Замовнику послуги з підготовки
тендерної документації, а Замовник
зобов'язується оплатити такі послуги.

В підтвердження отримання послуг від
ТОВ "Булавка" Товариством надано суду
акти надання послуг (том 2, а.с.57, 58),
податкові накладні (том 2, а.с.59, 60),
платіжне доручення (том 2, а.с.61), а також
документи, що підтверджують виконання
ТОВ «Булавка» замовлених позивачем
послуг (том 2, а.с.93-145).

Однак, суд встановив, що у наданих суду
документах (в тому числі й у актах
надання послуг) зазначено лише назви
наданих виконавцем послуг, проте ані
договір про надання послуг, ані акти
виконаних робіт не конкретизують обсяг
наданих послуг та їх вартість у розрізі
кожної окремо наданої послуги, що не
узгоджується із положеннями частини 2
статті 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність" в частині необхідності
зазначення в первинних документах
змісту та обсягу господарської
операції.

Тобто, в даному випадку із наданих
Товариством документів (в тому числі й
актів наданих послуг) неможливо
встановити обсяг (кількість) наданих
послуг, вказані документи не містять
деталізації щодо конкретного
найменування наданих послуг, а також
відсутні вартістні показники за кожну
надану послугу окремо, що не дає змоги
встановити факт надання послуг в тому
розмірі, що визначений в актах
виконаних послуг та звітах.

Отже, суд вважає, що з наданих
документів неможливо прослідкувати чи
вартість наданих послуг відповідає
фактично наданим послугам, що ставить
під сумнів реальність надання таких
послуг на відповідну суму.

Відтак, відсутність сукупності
зазначених чинників виключають
можливість включення сум за надані
послуги до податкового кредиту.

Тому, з наданих Товариством документів
неможливо встановити факт надання
послуг суб'єктами господарювання ТОВ
«Мідея Консалт» та ТОВ «Булавка»
Товариству.

Більше того, з аналізу звітів про
виконану роботу, послуги з підготовки
тендерної документації, що, зі слів
представника позивача, надавались ТОВ
«Булавка», полягали лише у підготовці
(збиранні) окремих документів (в
переважній більшості тих, що можливо
було б зібрати і без залучення ТОВ
«Булавка»).

З огляду на викладене, висновки
податкового органу щодо відсутності у
суб'єктів господарювання ТОВ
«Компанія Плутос Груп», ТОВ «Мідея
Консалт» та ТОВ «Булавка» реальних
намірів на вчинення господарських
операцій знайшли підтвердження в ході
судового розгляду.

Разом із тим, визначаючись з приводу
вимог про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, що оскаржується,
суд зважає на те, що сума донарахованих
зобов'язань у такому рішенні
обрахована з урахуванням всіх
порушень, що були виявлені в ході
перевірки. Проте, в ході судового
розгляду окремі з виявлених порушень
не знайшли підтвердження, а тому суд
доходить висновку про неможливість
виокремлення тих сум, що донараховані
правомірно, і, навпаки, тих, що
донараховані необгрунтовано. Відтак,
за наведених обставин податкове
повідомлення-рішення № від 16
липня 2014 року слід визнати
протиправним та скасувати повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд з урахуванням частини 1
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України вважає, що з
Державного бюджету України на користь
позивача слід стягнути 380,91 гривень.

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
№, прийняте Вінницькою об'єднаною
державною податковою інспекцією 16
липня 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія Плутос
Груп" кошти в сумі 380,91 гривень.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Яремчук Костянтин Олександрович