Справа № 607/12070/13-а
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року м.
Львів Справа № 876/11432/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Качмара В.Я., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління соціального захисту
населення Тернопільської районної
державної адміністрації на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 06 серпня
2013 року по справі № 607/12070/13-а за
позовом ОСОБА_1 до управління
соціального захисту населення
Тернопільської районної державної
адміністрації про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01 липня 2013 року (згідно відбитка
календарного штемпеля на конверті)
звернулась до суду з позовом до
управління соціального захисту
населення Тернопільської районної
державної адміністрації (далі -
управління), в якому просила визнати
неправомірними дії відповідача щодо
ненарахування та невиплати їй допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років та
зобов'язати відповідача вчинити
відповідні дії щодо нарахування і
виплати їй такої допомоги, з
урахуванням проведених виплат, за
період з 01 січня 2013 року по 30 червня 2013
року.

Позов обґрунтувала посиланням на
статтю 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми». Зазначала, що
має право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, однак відповідач
неправомірно виплачував їй таку
допомогу в значно меншому розмірі, аніж
передбачено чинним законодавством.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 06 серпня 2013 року
позов задоволено. Визнано
неправомірними дії відповідача щодо
відмови перерахувати та виплатити
позивачу допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок позивачу такої
допомоги за період з 01 січня 2013 року по
30 червня 2013 року, з урахуванням
проведених виплат.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказує на те, що виплата
позивачу допомоги по догляду за
дитиною проведена правомірно,
відповідно до вимог статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», пункту 3 розділу VІІІ
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», згідно з якими допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень.

Оскільки особами, які беруть участь у
справі, не подано клопотання про
розгляд справи за їх участю, суд
відповідно до пункту 1 частини 1 статті
197 КАС України розглядає справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційну скаргу
позивача слід задовольнити частково, а
оскаржувану постанову суду першої
інстанції змінити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_1 є матір'ю неповнолітнього
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
обліку в управлінні соціального
захисту населення Тернопільської
районної державної адміністрації як
одержувач допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

До 01 січня 2007 року відносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», дія
якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13
цього Закону) та Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими народженням та
похованням», який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими Законами. Зокрема, статтею 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається в розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Пунктом 14 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» дію
частини 1 статті 15 Закону «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» на 2007 рік було
зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 визнано
такими, що не відповідають Конституції
України положення пункту 14 статті 71
Закону України «Про Державний бюджет
на 2007 рік» про зупинення на 2007 рік дії
вищевказаної частини 1 статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», із вказівкою на те, що дане
рішення Конституційного Суду України
має преюдиційне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Таким чином, після прийняття
Конституційним Судом України
вказаного рішення знову почали діяти
положення статті 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».
Тобто, з часу прийняття цього рішення у
одержувачів допомоги по догляду за
дитиною відновилось право на отримання
допомоги в розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

На 2013 рік жодних особливостей
призначення і виплати допомоги по
догляду на дитиною до досягнення нею
трирічного віку встановлено не було.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції, що позовні
вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання
здійснити нарахування допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років
підлягають задоволенню за період з
01 січня 2013 року по 30 червня 2013 року
відповідно до статті 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Однак, постановляючи оскаржуване
рішення, суд першої інстанції не
зазначив в рішенні, виходячи з якого
розміру відповідач зобов'язаний
здійснити позивачу перерахунок
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та не
вирішив однієї із заявлених позивачем
вимог - вимоги про зобов'язання
відповідача здійснити виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, що
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
201 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
зміни оскаржуваної постанови.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
соціального захисту населення
Тернопільської районної державної
адміністрації задовольнити частково.

Постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 06 серпня 2013 року по справі
№ 607/12070/13-а - змінити, виклавши третій
абзац резолютивної частини в наступній
редакції: «Зобов'язати управління
соціального захисту населення
Тернопільської районної державної
адміністрації здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
передбаченої статтею 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років з 01
січня 2013 року по 30 червня 2013 року, з
урахуванням проведених виплат».

В решті постанову залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів після набрання нею
законної сили, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.Я. Качмар

Д.М. Старунський