Справа № 7394/11/2070
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 р. Справа №
7394/11/2070Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання
- Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові справу за
апеляційною скаргою Харківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 02 вересня
2014 року по справі за позовом
акціонерного товариства «Полімерагро»
до Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В с т а н о в и л а:

17 червня 2011 року позивач акціонерне
товариство «Полімерагро» (далі по
тексту - АТ «Полімерагро»), звернувся до
суду з позовом, яким просить скасувати
в повному обсязі податкове
повідомлення - рішення відповідача -
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області ( далі по тексту - Харківська
ОДПІ) від 26.05.2011 року форми «Р» № ,
яким підприємству збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем:
податок на додану вартість у розмірі
125.000,00 грн., у тому числі, за основним
платежем - 100.000,00 грн. та за штрафними
санкціями - 25.000,00грн. (т.1 а.с. 31).

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає про хибність висновків
контролюючого органу про порушення
підприємством податкового
законодавства, викладених в акті
перевірки № 961/180/22652909 від 04.05.2011 року
«Про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
Акціонерного товариства «Полімерагро»
() з питань з питань
правомірності формування податкового
кредиту за період грудень 2010 року по
взаємовідносинам з ТОВ «Промспец
Консалтинг» ( ) та
правильності обчислення ПДВ за період
з 01.12.10 р. по 31.12.10 р.» (далі - Акт
перевірки). Позивач вважає, що за даними
операціями господарські зобов'язання
виконані сторонами в повному обсязі,
без претензій та зауважень, ніким не
оскаржені та у судовому порядку не
визнані недійсними, реальність
здійснення господарських операцій
підтверджується первинними
документами бухгалтерського та
податкового обліку, належно
оформленими згідно з вимогами чинного
законодавства України.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 02 вересня
2014 року позовні вимоги підприємства
задоволені у повному обсязі.

Судове рішення вмотивоване тим, що не
виконання яких підтверджено
письмовими доказами. Документи
підприємства, пов'язані із визначенням
об'єкту оподаткування (податкових
зобов'язань), первинні документи тощо
оформлені відповідно до вимог Закону
України «Про податок на додану
вартість » і Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні». Угоди між
позивачем та контрагентом - ТОВ
«Промспец Консалтинг» укладені
відповідно до норм діючого
законодавства та свідчать про
реальність господарських
взаємовідносин.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
Харківська ОДПІ в апеляційній скарзі,
посилаючись на неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить скасувати
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 02 вересня
2014 року з прийняттям нового судового
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог підприємства у повному
обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників позивача та
представників відповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів, враховуючи межі апеляційної
скарги, дійшла висновку, що апеляційна
скарга відповідача підлягає
частковому задоволенню, а оскаржувана
постанова, відповідно до положень п. 1, 4
ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного
судочинства України, підлягає
частковому скасуванню, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що в період з
15квітня 2011 року по 26 квітня 2011 року
фахівцями Харківської ОДПІ проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка АТ «Полімерагро» з питань
правомірності формування податкового
кредиту за період грудень 2010 року по
взаємовідносинам з ТОВ «Промспец
Консалтинг» та правильності
обчислення ПДВ за період з 01.12.2010 року
по 31.12.2010 року, за наслідками якої
складено Акт перевірки № 961/180/22652909 від
04.05.2011 року. ( т. 1 а.с. 19- 30).

За висновками, викладеними в Акті
перевірки, в діяльності АТ
«Полімерагро» по взаємовідносинам з
ТОВ «Промспец Консалтинг» встановлено
порушення п.п. 7.2.1, п.п. 7.2.3 п. 7.2, п.п. 7.4.1,
п.п. 7.4.4, п.п. 7.4.5 п. 7.4, ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість», в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 100000,00
грн.

Вказаних висновків відповідач дійшов,
у тому числі, з урахуванням інформації,
отриманої від інших податкових
органів, зокрема, акту документальної
планової невиїзної перевірки
контрагента позивача - ТОВ «Промспец
Консалтинг» (),
господарські операції з яким, на думку
податкового органу, мали
безпосередній вплив на вказані
порушення.

Так, згідно з актом ДПІ у Жовтневому
районі м. Харкова від 10.03.2011 року №
349/23-03-05/37091549, в зв'язку з відсутністю
підприємства за місцезнаходженням,
прийнято рішення про проведення
документальної планової невиїзної
перевірки ТОВ «Промспец Консалтинг» за
період з 06.07.2010 року по 31.12.2010 року. За
відсутності документальних
підтверджень фінансово-господарської
діяльності підприємством, перевірку
проведено на підставі наявних в ДПІ
реєстраційних документів, інформації
та податкових декларацій. В зв'язку чим,
в ході проведення аналізу матеріалів
податкової звітності, реєстраційних
документів, звітів та інших документів
ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова
зроблений висновок про відсутність
факту реального здійснення
господарської діяльності, оскільки
товариство не має необхідної кількості
трудових та матеріальних ресурсів,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для ведення господарської діяльності
(т.2 а.с. 60 - 81).

На підставі висновків акту перевірки
від 04.05.2011 року № 961/180/22652909 Харківською
ОДПІ винесено податкове оскаржуване
повідомлення-рішення від 26.05.2011 року №
.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачем при прийнятті
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень невірно
застосовано норми чинного
законодавства, при неповному та
неправильному встановленні всіх
дійсних обставин справи, в зв'язку з чим
вони підлягають скасуванню.

Колегія суддів частково погоджується
із висновками суду першої інстанції, з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між
АТ «Полімерагро» (Замовник) та ТОВ
«Промспец Консалтинг» (Виконавець)
укладено договір від 01.12.2010 року № 25
(далі по тексту - договір № 25), пунктом 1.1
якого визначено, що Виконавець бере на
себе зобов'язання надати Замовнику
вантажно-розвантажувальні роботи.

Відповідно до розділу 2 договору,
загальна вартість робіт визначається у
рахунку-фактурі та актах виконаних
робіт, виходячи із обсягу виконаних
робіт. Робота вважається виконаною з
моменту підписання акту виконаних
робіт (т.1. а.с. 52). Відповідно до
протоколу узгодження договірної ціни
від 01.12.2010 року, який є додатком до
вказаного вище договору, вартість
виконаних робіт за період з 01.12.2010 року
по 30.12.2010 року буде складати 120000, 00 грн.,
в тому числі ПДВ - 20 000грн. (т.1. а.с. 53).

На виконання пункту 2.3. умов договору №
25 сторонами підписаний Акт
приймання-здачі робіт за грудень 2010
року про виконання робіт за договором в
повному обсязі ( т.1 а.с. 55).

Факт надання послуг за договором № 25
підтверджується наявними у матеріалах
справи бухгалтерською довідкою за
грудень 2010 про обсяги виробленої та
переміщеної до складу готової
продукції, а також копіями актів
приймання - здачі готової продукції з
цеху до складу. Вказані
вантажно-розвантажувальні роботи за
договором № 25 використані позивачем у
власній господарській діяльності ( т.1
а.с. 57 - 110).

Реальність здійснення господарських
операцій підтверджується також
отриманою податковою накладною від
30.12.2010 року № 3017 на загальну суму 120 000, 00
грн., у тому числі, ПДВ - 20 000, 00 грн. (т.1
а.с. 54 ).

Також, 01.12.2010 року між АТ «Полімерагро»
(Замовник) та ТОВ «Промспец
Консалтинг» (Виконавець) укладено
договір про демонтаж обладнання № 26
(далі по тексту - договір № 26),
відповідно до п.1.1. якого ТОВ «Промспец
Консалтинг» (Виконавець) приймає на
себе обов'язок надати підприємству AT
«Полімерагро» послуги з демонтажу
обладнання виробничого цеху лиття.
Відповідно до розділу 2 договору,
загальна вартість послуг зазначається
у рахунку-фактурі та актах виконаних
робіт, виходячи з їх фактичного обсягу.
Послуга вважається виконаною з моменту
підписання акту виконаних робіт (т.1.
а.с. 111). Відповідно до протоколу
погодження договірної ціни від 01.12.2010
року, який є додатком до договору № 26,
вартість виконаних робіт за період з
01.12.2010 року по 30.12.2010 року складає 240 000, 00
грн., у тому числі, ПДВ - 40 000, 00 грн. (т.1.
а.с.112).

На виконання пункту 2.3. умов договору №
26 сторонами підписаний Акт приймання -
здачі виконаних робіт від 29.12.2010 року,
яким Виконавець повідомив Замовника
про виконання договору в повному
обсязі ( т.1 а.с. 114 ).

Факт виконання робіт з демонтажу
обладнання виробничого цеху лиття за
договором № 26 підтверджується наявною
в матеріалах справи копією Додатку до
акту приймання - здачі виконаних робіт
від 29.12.2010 року до договору № 26, яким
детально описаний процес виконаних
робіт( т.1 а.с. 116 - 133 ).

Реальність здійснення господарської
операції підтверджується отриманою
податковою накладною від 29.12.2010 року №
2975 (т.1 а.с. 113). Вказані за договором № 26
послуги з демонтажу обладнання
виробничого цеху лиття використані
позивачем у власній господарській
діяльності.

01.12.2010 року AT «Полімерагро» з ТОВ
«Промспец Консалтинг» укладено
договір № 27 (далі по тексту - договір №
27), згідно з п.1.1. якого ТОВ «Промспец
Консалтинг» (Виконавець) приймає на
себе обов'язок надати підприємству AT
«Полімерагро» (Замовник) консалтингові
послуги з впровадження облікової
програми. Відповідно до розділу 2
вказаного договору, загальна вартість
послуг зазначається у рахунку-фактурі
та актах виконаних робіт, виходячи із
обсягу виконаних робіт. Послуга
вважається виконаною з моменту
підписання акту виконаних робіт (т.1.
а.с. 134).

Відповідно до протоколу погодження
договірної ціни від 01.12.2010 року, який є
додатком до договору №27 від 01.12.2010 року,
вартість виконаних робіт за період з
01.12.2010 року по 30.12.2010 року буде складати
120 000, 00 грн., в тому числі ПДВ - 20 000, 00 грн.
(т.1., а.с.135).

На виконання пункту 2.3. умов договору №
27 сторонами підписаний Акт приймання -
здачі виконаних робіт від 30.12.2010 року,
якими Виконавець повідомив Замовника
про виконання договору в повному
обсязі (т.1 а.с. 137).

В підтвердження факту виконання робіт
з автоматизації обліку та управління
бізнес - процесами Замовника за
договором № 27 AT «Полімерагро» до
матеріалів справи надані: копія
Додатку до акту виконаних робіт від
30.12.2010 року до договору № 27 (т.1 а.с. 139 -
189), копія податкової накладної від
30.12.2010 року № 3026 (т.1 а.с. 136).

Разом з тим, з Акту приймання-здачі
виконаних робіт від 30.12.2010 року до
Договору № 27 вбачається, що це лише
план проведення автоматизації та
комп'ютеризації обліку та керування
бізнес-процесами у новій інформаційній
базі з дослідженням позитивних
наслідків та ризиків його
запровадження. Таким чином, колегія
суддів вважає, що вказаний документ не
може слугувати доказом реального
проведення цієї роботи.

Крім того, з наявних документів
неможливо встановити відсутність
факту автоматизації та комп'ютеризації
на підприємстві до укладання договору,
наявність у Виконавця дозвільних
документів на виконання вказаних
робіт, у тому числі, необхідних
ліцензій та сертифікатів на програмне
забезпечення, що запроваджується,
фахівців необхідного рівня та факт
перебування їх на підприємстві
позивача протягом грудня 2010 року,
відсутність таких спеціалістів
безпосередньо в штаті позивача,
обґрунтованість сплаченої за
договором суми кошторисом.

За відсутності належних доказів,
колегія суддів вважає, що позивачем
недоведений як факт отримання
консалтингових послуг від ТОВ
«Промспец Консалтинг» так і факт
використання зазначених послуг у
власній господарській діяльності.

Також, між AT «Полімерагро» та ТОВ
«Промспец Консалтинг» укладено
договір № 28 від 01.12.2010 року, згідно з
якого ТОВ «Промспец Консалтинг»
(Виконавець) приймає на себе обов'язок
надати підприємству AT «Полімерагро»
дизайнерські послуги по розробці
ливарних виробів. Відповідно до
розділу 2 договору, загальна вартість
послуг зазначається у рахунку-фактурі
та актах виконаних робіт, виходячи з
фактичного обсягу наданих послуг.
Послуга вважається виконаною з моменту
підписання акту виконаних робіт (т.1.,
а.с. 190). Відповідно до протоколу
погодження договірної ціни від 01.12.2010
року, який є додатком до договору № 28,
вартість виконаних робіт за період з
01.12.2010 року по 30.12.2010 року буде складати
120 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 20 000,00 грн.
(т.1., а.с.191).

На виконання пункту 2.3. умов договору №
28 сторонами підписаний Акт приймання -
здачі виконаних робіт від 30.12.2010 року,
якими Виконавець повідомив Замовника
про виконання договору у повному
обсязі( т.1 а.с. 137 ).

В підтвердження факту надання
Замовнику дизайнерських послуг по
розробці ливарних виробів за договором
№ 28 позивачем до матеріалів справи
надані: копія Додатку до акту
приймання-здачі виконаних робіт від
30.12.2010 року до договору № 28, який
містить запропоновані дизайнерські
розробки ливарних виробів, що
виготовляються позивачем (т. 1, а.с. 195- 250,
т. 2 а.с. 1- 32), копія податкової накладної
від 30.12.2010 року № 3035 (т.1 а.с. 192).

Колегія суддів вважає, що, наданими
позивачем судам першої та апеляційної
інстанцій документами, факт
використання вказаних за договором № 28
дизайнерських послуг по розробці
ливарних виробів у власній
господарській діяльності не доведений,
оскільки судам позивачем не надані
впровадження отриманих послуг. Так,
посилаючись на використання нових
дизайнерських форм, позивачем не
надані докази придбання нового
устаткування для виробництва виробів
із полімерів, пластмас
(прес-форми,тощо), докази того, що такі
нові дизайнерські форми вироблялись
підприємством, вироблена продукція
збувалась постачальникам. На запит
суду позивачем не надано жодних
документів, які підтверджують
проведення реконструкції обладнання з
урахування отриманих дизайнерських
послуг.

Колегія суддів зазначає, що порядок
ведення бухгалтерського обліку та
звітності для суб'єктів господарювання
регламентований Законом України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні».

Згідно з ч. 2 ст. 3 зазначеного Закону
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Статтею 6 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
порядок ведення бухгалтерського
обліку та складання фінансової
звітності в банках встановлюється
Національним банком України
відповідно до цього Закону та
національних положень (стандартів)
бухгалтерського обліку. Порядок
ведення бухгалтерського обліку та
складання фінансової звітності про
виконання бюджетів та
госпрозрахункових операцій бюджетних
установ установлюється Державним
казначейством України відповідно до
національних положень (стандартів)
бухгалтерського обліку за погодженням
з Міністерством фінансів України.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року №88 (далі за текстом -
Положення №88), відповідно до якого
первинні документи - це письмові
свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» встановлені
вимоги до первинних документів,
відповідно до яких підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарських операцій,
а якщо це не можливо - безпосередньо
після її закінчення. Такі первинні
документи повинні мати обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно з підпунктами 7.4.4. та 7.4.5 пункту
7.4 статті 7 Закону України «Про податок
на додану вартість» (в редакції, що була
чинною на час виникнення господарських
правовідносин), якщо платник податку
придбаває (виготовляє) матеріальні та
нематеріальні активи (послуги), які не
призначаються для їх використання в
господарській діяльності такого
платника, то сума податку, сплаченого у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не включається до
складу податкового кредиту.

Одним із юридичних елементів дійсності
правочину є його спрямування на
реальне настання правових наслідків,
обумовлених ним. При цьому в первинних
документах, які є підставою для
бухгалтерського обліку, фіксуються
дані лише про фактично здійснені
господарські операції.

Необхідною умовою для включення сум
податку на додану вартість, сплаченого
у зв'язку з таким придбанням
(виготовленням) товарів (робіт, послуг)
до складу податкового кредиту є
наявність зв'язку товарів (робіт,
послуг) з господарською діяльністю
підприємства. Придбання позивачем
послуг, а також отримання робіт повинно
бути безпосередньо пов'язано з
господарською діяльністю
підприємства, що направлена на
отримання доходу.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
наявність формально складених, але
недостовірних первинних документів,
відповідність яких фактичним
обставинам спростована належними
доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, з
наданих АТ «Полімерагро» документів
неможливо встановити факт отримання
від ТОВ «Промспец Консалтинг» вказаних
послуг за договорами №№ 27, 28, а також
зв'язок між проведеними за договорами
операціями та їх необхідністю для
господарської діяльності позивача,
визначити осіб, які брали участь у
здійсненні господарської операції з
боку ТОВ «Промспец Консалтинг» (адже
крім підписів директора ТОВ «Промспец
Консалтинг», по наданим документам
неможливо дослідити виконавців робіт
за укладеними договорами), зокрема,
виконання дизайнерських розробок
ливарних виробів, проведення
автоматизації та комп'ютеризації
обліку та керування бізнес-процесами.

За відсутності належних доказів,
колегія суддів вважає, що АТ
«Полімерагро» не доведений факт
використання вищезазначених робіт та
послуг у власній господарській
діяльності, що позбавляє позивача
права сплачені суми податку на додану
вартість за вище переліченими
господарськими операціями з ТОВ
«Промспец Консалтинг» включати до
складу податкового кредиту.

При цьому, колегія суддів також
зазначає, що наявність формально
складених первинних документів, не є
безумовним підтвердженням реальності
господарської операції. Разом з тим,
судом першої інстанції зазначені
обставини залишені поза увагою.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку про часткову
обґрунтованість апеляційної скарги
Харківської ОДПІ та необхідність
часткового скасування постанови
Харківського окружного
адміністративного суду від 02 вересня
2014 року з прийняттям нового судового
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог АТ «Полімерагро» в
частині, якою позивач просить
скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача від
26.05.2011 року № про збільшення АТ
«Полімерагро» суми грошового
зобов'язання за платежем: податок на
додану вартість у розмірі 40.000 грн. -
основний платіж, 10.000 грн. - штрафні
санкції.

Відповідно до положень п.п 1, 4 ч. 1 ст. 202
КАС України підставами для скасування
постанови суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В іншій частині оскаржувана постанова
є такою, що відповідає приписам ст. 200
КАС України, підстави для її скасування
відсутні.

Інші доводи та заперечення сторін на
висновки колегії суддів не впливають.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 55, 160, 167, 195, 196, 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п.п. 1,
4, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області -
задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 02 вересня
2014 року - скасувати в частині, якою
задоволені позовні вимоги
акціонерного товариства «Полімерагро»
про скасування податкового
повідомлення-рішення Харківської
об'єднаної державної податкової
інспекції від 26 травня 2011 року №
про збільшення акціонерному
товариству «Полімерагро» суми
грошового зобов'язання за платежем:
податок на додану вартість у розмірі
40.000 (сорок тисяч) грн. - основного
платежу, 10.000 (десять тисяч) грн. -
штрафних санкцій з прийняттям нового
судового рішення про відмову у
задоволенні даних позовних вимог
акціонерного товариства
«Полімерагро».

В іншій частині Постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 02
вересня 2014 року - залишити без змін.

Постанова Харківського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня складання постанови у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
(підпис) Л.В.
Мельнікова

Судді
(підпис) Н.С.
Бартош

(підпис) Л.О.
Донець

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 01 грудня 2014 року