Справа № 826/5730/14
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/5730/14
інстанції: Лисенко В.І.
Суддя-доповідач: Бистрик
У Х В А Л А

Іменем України

27 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою відповідача Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 05 червня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 28.11.2013
року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 28.11.2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 червня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального права,
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні вимог позивача.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, учасників судового
засідання, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
до обґрунтованого висновку про
задоволення вимог позивача.

Відповідачем проведено документальну
позапланову виїзну перевірку позивача
з питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01 січня 2010
року по 31 грудня 2010 року, за результатом
якої складено відповідний Акт від 11
жовтня 2013 року № 1874/26-58-17-01-17-.
Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог пункту 19.1. статті 19
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб».

На підставі виявлених порушень,
відповідачем прийнято оскаржене
податкове повідомлення-рішення від
28.11.2013 року № , яким позивачу
збільшено на 177 775,31 грн. суму податку з
доходів фізичних осіб.

Як встановлено судом першої інстанції,
у серпні 2010 року на підставі досягнутої
між позивачем та громадянином ОСОБА_4
усної домовленості, за його дорученням,
за його кошти та на належній йому ж
земельній ділянці, яка розташована у
Рославичівській сільраді,
Васильківського району Київської
області, позивачем розпочато
будівництво житлового будинку для
вказаного громадянина. Для виконання
зазначених робіт ОСОБА_4 передано
позивачу 200 000 тис. доларів США, що
підтверджується розпискою від 18 серпня
2010 року та листом ОСОБА_4 на адресу
позивача.

Відповідно до п.1 та п.4 Указу Президента
України від 03 липня 1998 року № 727/98 «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва», фізичні особи мають
право перебувати на спрощеній системі
оподаткування за умови, якщо вони
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і у
трудових відносинах з якими, включаючи
членів їх сімей, протягом року
перебуває не більше 10 осіб та обсяг
виручки від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за рік не
перевищує 500 тис. грн. Виручкою від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) вважається сума, фактично
отримана суб'єктом підприємницької
діяльності на розрахунковий рахунок
або (та) в касу за здійснення операцій з
продажу продукції (товарів, робіт,
послуг).

Згідно з п.1.2 ст.1 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»,
чинного на момент виникнення спірних
правовідносин, дохід - сума будь-яких
коштів, вартість матеріального і
нематеріального майна, інших активів,
що мають вартість, у тому числі цінних
паперів або деривативів, одержаних
платником податку у власність або
нарахованих на його користь, чи набутих
незаконним шляхом у випадках,
визначених підпунктом 4.2.16 пункту 4.2
статті 4 цього Закону, протягом
відповідного звітного податкового
періоду з різних джерел як на території
України, так і за її межами. З метою
оподаткування до доходів платника
податку також включаються: звичайна
вартість майна, яке передається
платником податку за довіреністю іншій
особі, якщо умови такої довіреності
передбачають право такої іншої особи
продати таке майно або відчужити його в
інший спосіб, крім такої передачі між
членами подружжя у межах спільної
часткової або спільної сумісної
власності. Якщо повірений повертає
кошти, отримані внаслідок такого
продажу (відчуження) довірителю у
майбутньому, то: сума таких коштів не
включається до складу загального
місячного або річного
оподатковуваного доходу повіреного;
позитивна різниця між сумою таких
коштів та звичайною вартістю майна,
переданого за довіреністю, включається
до складу загального оподатковуваного
доходу довірителя відповідного
звітного податкового періоду; сума
коштів або вартість майна, у тому числі
цінних паперів, які надходять у
власність юридичної особи, якщо згідно
з довіреністю, наданою такою юридичною
особою або її засновниками платнику
податку, будь-які активні (видаткові)
операції з такими коштами або майном
здійснюються виключно за рішенням
такого платника податку чи за його
передорученням (окремою довіреністю) -
третьою особою

Відповідно до пункту 19.1. статті 19
вищезазначеного Закону, платники
податку зобов'язані: вести облік
доходів і витрат у обсягах, достатніх
для визначення суми загального річного
оподатковуваного доходу, у разі коли
такий платник податку зобов'язаний цим
Законом подавати декларацію або має
право на таке подання з метою
повернення надміру сплачених податків,
у тому числі при застосуванні права на
податковий кредит; отримувати та
зберігати протягом строку давності,
встановленого законом, документи
первинного обліку, на підставі яких
формується податковий кредит платника
податку; подавати декларацію за
встановленою формою у визначені строки
у випадках, коли згідно з нормами цього
Закону таке подання є обов'язковим; на
вимогу податкового органу та у межах
його компетенції, визначеної
законодавством, пред'являти документи
і відомості, пов'язані з виникненням
доходу або права на отримання
податкового кредиту, обчисленням і
сплатою податку, та підтверджувати
необхідними документами достовірність
відомостей, зазначених у декларації з
цього податку; надавати особам, які
згідно з цим Законом визначені
відповідальними за утримання
(нарахування) та сплату податку до
бюджету, документи на підтвердження
прав платника податку, який отримує
такі доходи, на застосування
соціальних податкових пільг; у порядку,
визначеному законом, допускати
службових осіб податкового органу на
територію або до приміщень, що
використовуються платником цього
податку для одержання доходів від
здійснення підприємницької
діяльності; у разі зміни отримання
податкової соціальної пільги
здійснювати заходи, передбачені цим
Законом; своєчасно сплачувати
узгоджені суми податкових зобов'язань,
а також суми штрафних (фінансових)
санкцій, нарахованих податковим
органом, та пеню, за винятком сум, що
оскаржуються в адміністративному або
судовому порядку.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що отримані
позивачем кошти для будівництва
житлового будинку не є виручкою у
розумінні податкового законодавства
та не мають відображатись ним у
власному податковому обліку саме як
виручка, а тому податкове
повідомлення-рішення відповідача від
28.11.2013 року № є протиправним та
підлягає скасуванню.

Згідно із частиною другою ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, вимоги якої
Відповідачем не виконано.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200,
205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05 червня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
04.12.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Сорочко Є.О.

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Сорочко Є.О.