Справа № 2а-1970/1045/11
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р.
Справа № 50686/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Заверухи О.Б.,

суддів
Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Приватно-Аграрного
підприємства «Січ» на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 24 травня 2011
року у справі за позовом
Приватно-Аграрного підприємства «Січ»
до Управління Пенсійного фонду України
в Чортківському районі Тернопільської
області про визнання нечинними та
скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

08.12.2008 року Приватно-Аграрне
підприємство «Січ» звернулось до суду
з позовом до Управління Пенсійного
фонду України в Чортківському районі
Тернопільської області, в якому
просило визнати нечинним та скасувати
рішення відповідача № 1275 від 21.11.2008
року та № 511 від 06.10.2008 року.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2009
року адміністративний позов
задоволено. Визнано нечинними рішення
№ 1275 від 21.11.2008 року та № 511 від 06.10.2008
року про застосування фінансових
санкцій та нарахування пені, які видані
управлінням Пенсійного фонду України в
Чортківському районі.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21 вересня
2010 року апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області залишено без задоволення, а
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2009
року у справі № 2а- 12026/08 без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 15.02.2011 року касаційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Чортківському районі
Тернопільської області задоволено
частково, а постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від 10
лютого 2009 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 21 вересня 2010 року скасовано та
направлено справу до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 24 травня 2011
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено. Постанова суду
першої інстанції мотивована тим, що
позивач в самому позові зазначив про
отримання ним рішень, але вказав що
отримав їх 29.11.2008 року, хоча з записів на
повідомленнях про вручення вказаних
рішень слідує, що вони отримані 22.10.2008
року та 05.12.2008 року. Отже, підстави
пропуску строку слати сум страхових
внесків позивачем є необгрунтованими,
а рішення про застосування фінансових
санкцій та нарахування пені є
правомірними.

Не погодившись з вищенаведеною
постановою, Приватно-Аграрне
підприємство «Січ» подало апеляційну
скаргу, в якій просило оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою адміністративний позов
задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги відповідач
обґрунтовує тим, що оскаржувана
постанова є незаконною і
необґрунтованою, оскільки суд першої
інстанції порушив норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи та
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
06.10.2008 року та 22.11.2008 року Управлінням
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області винесено рішення про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків в
тому числі донарахованих
страхувальниками або органом
Пенсійного фонду відносно ПАП «Січ» №
511 та № 1275(а.с.5-6).

Згідно рішення № 1275 до позивача
застосовано стягнення суми штрафу - 30
975, 31 грн. та пені - 20 505, 31 грн. за період з
01.01.2004 року по 31.12.2007 року, а згідно
рішення № 511 від 06.10.2008 року до позивача
застосовано стягнення суми штрафу - 4072,
04 грн. та пені - 879, 74 грн. за період 20.05.2008
року по 17.09.2008 року.

З наявних в матеріалах справи
повідомлень про вручення слідує, що
вказані рішення отримані позивачем
22.10.2008 року та 05.12.2008 року(а.с.26-27).

Порядок обчислення та сплати страхових
внесків визначено ст. 20 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» № 1058 та
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженою постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрованою
в Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за № 64/8663.

Абзацом 1 ч. 6 ст. 20 цього Закону
встановлено, що страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду. При цьому в
разі здійснення протягом базового
звітного періоду виплат (виплати
доходу), на які відповідно до цього
Закону нараховуються страхові внески,
страхувальники одночасно з видачею
зазначених сум зобов'язані сплачувати
авансові платежі у вигляді сум
страхових внесків, що підлягають
нарахуванню на зазначені виплати
(дохід). У разі недостатності у
страхувальника коштів для здійснення в
повному обсязі виплати заробітної
плати (доходу) та одночасної сплати
відповідних авансових платежів
виплата зазначених сум та сплата
страхових внесків здійснюється у
пропорційних розмірах.

Підпунктами 5.1.4, 5.1.6 зазначеної вище
Інструкції передбачено, що страхові
внески сплачуються платниками не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення базового звітного
періоду незалежно від виплати
заробітної плати (доходу), на суми яких
нараховуються страхові внески.

Отже, несплачені суми страхових
внесків, нараховані за звітний період,
платник зобов'язаний перерахувати на
рахунок Пенсійного фонду України до 20
числа місяця, наступного за звітним, а
одночасно із виплатою заробітної плати
протягом звітного періоду, за який вона
нарахована, платником сплачуються
авансові платежі у пропорційних
розмірах. При цьому фінансовий стан
платника страхових внесків не звільняє
його від сплати недоїмки, нарахування
пені та застосування фінансових
санкцій.

Частиною 2 статті 106 Закону №1058
встановлено, що суми страхових внесків,
своєчасно не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 Закону, вважаються
простроченою заборгованістю із сплати
страхових внесків (далі недоїмка) і
стягуються з нарахуванням пені та
застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до частини 10 статті 20 Закону
№1058 якщо страхувальники несвоєчасно
або не в повному обсязі сплачують
страхові внески, до них застосовуються
фінансові санкції, передбачені
Законом. Право застосування фінансових
санкцій п. 6 частини 1 статті 64 Закону
№1058 надано територіальним органам
Пенсійного фонду. Частиною 17 статті 106
Закону №1058 встановлено, що від імені
виконавчих органів Пенсійного фонду
накладати фінансові санкції мають
право начальники управлінь Пенсійного
фонду в районах.

Відповідно до частини 13 статті 106
Закону №1058 про нарахування пені та
накладення штрафів, посадові особи
виконавчих органів Пенсійного фонду
виносять рішення.

Відповідно до п.2 частини 9 статті 106
Закону №1058 (в редакції, що діяла на час
спірних правовідносин) за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними
органами Пенсійного фонду,
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до частини 1 статті 106
Закону№1058 у разі виявлення своєчасно
не сплачених сум страхових внесків
страхувальники зобов'язані самостійно
сплатити їх з нарахуванням пені в
порядку і розмірах, визначених цією
статтею.

Згідно з абзацом 2 пункту 2 частини 9
статті 106 Закону №1058 одночасно на суми
своєчасно не сплачених (не
перерахованих) страхових внесків і
фінансових санкцій нараховується пеня
в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум
коштів, розрахована за кожний день
прострочення платежу.

Розрахунок фінансової санкції у разі
несвоєчасної сплати страхових внесків
здійснюється на підставі даних картки
особового рахунку платника, як
встановлено абзацом 3 підпункту 9.3.2.
пункту 9.3. Інструкції.

Частиною 5. ст. 106 Закону України № 1058
передбачено, що за рахунок сум, що
надходять від страхувальника або від
державної виконавчої служби в рахунок
сплати недоїмки, погашаються суми
недоїмки, пені та фінансових санкцій у
порядку календарної черговості їх
виникнення. У разі, коли страхувальник
має несплачену недоїмку, пеню та
фінансові санкції і здійснює сплату
поточних сум страхових внесків, ці суми
зараховуються в рахунок сплати
недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Згідно з частиною першою статті 250 ГК
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніше як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Зазначене правило є загальним, а
застосуванню до спірних відносин
підлягає спеціальне, встановлене
частиною п'ятнадцятою статті 106 Закону
№ 1058-ІV, згідно з яким строк давності
щодо стягнення недоїмки, пені та
штрафів не застосовується.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів апеляційного суду погоджується
з висновком суду першої інстанції про
те, що оскільки позивачем не наведено
доказів несвоєчасності отримання
рішень відповідача та не надано
доказів погашення заборгованості по
сплаті страхових внесків, рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області є правомірними.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватно-Аграрного
підприємства «Січ» залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 24 травня 2011
року у справі № 2а-1970/1045/11 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий
О.Б. Заверуха

Судді
О.М. Гінда

В.В. Ніколін