Справа № 820/18119/14
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 грудня 2014 р.
№ 820/18119/14

Харківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Єгупенко В.В.

за участю секретаря - Вождаєвої М.О.

за участю представників сторін:

представника позивача - Чуб С.В.

представник відповідача - Куроп'ятник
Ю.В.

відповідача - Хоменко А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "НАГОЯ" до Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, про визнання протиправними
дій ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "НАГОЯ", звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з зазначеним
позовом та просить суд визнати
протиправними дії Західної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області у
зв'язку з ненаданням Західною
об'єднаною державною податковою
інспекцією м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області копії наказу «Про проведення
виїзної позапланової перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "НАГОЯ" директору
Товариства з обмеженою
відповідальністю "НАГОЯ"; визнати
протиправними дії головного
державного ревізора-інспектора
Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області Хоменко Анни
Анатоліївни у зв'язку з ненаданням
головним державним
ревізором-інспектором Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області Хоменко Анною Анатоліївною
копії наказу «Про проведення виїзної
позапланової перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю "НАГОЯ"
директору Товариства з обмеженою
відповідальністю "НАГОЯ"; визнати
протиправним та скасувати наказ
Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області № 2378 від 29 жовтня
2014 року «Про призначення позапланової
виїзної перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю "НАГОЯ".

В обґрунтування позову зазначив, що дії
посадових осіб Західної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області, що
полягають у ненаданні копії наказу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "НАГОЯ" є
протиправними, а відповідний наказ №
2378 від 29 жовтня 2014 року «Про
призначення позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "НАГОЯ" є
протиправним, необґрунтованим та
таким, що підлягає скасуванню, оскільки
виданий податковим органом за
відсутності визначених законом
обставин.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, у судовому засіданні проти
позову заперечував та просив суд
відмовити у задоволенні позову у
повному обсязі, в обґрунтування своєї
надавши відповідні письмові пояснення,
в яких зокрема зазначив, що спірний
наказ є законним, а дії правомірними.

Відповідач - Головний державний
ревізор-інспектор Західної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
Хоменко Анна Анатоліївна, проти позову
заперечувала, підтримавши позицію
представника першого відповідача.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, вивчивши доводи позову,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального і процесуального
права, які врегульовують спірні
правовідносини, суд вважає, що
адміністративний позов задоволенню не
підлягає виходячи з наступних підстав
та мотивів.

Судом встановлено, що відповідно до
виписки з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців Товариство з обмеженою
відповідальністю "НАГОЯ" 16.02.2009
зареєстровано Харківським міським
управлінням юстиції як юридичну особу
за ідентифікаційним номером 36374046 (
а.с.8-9) та взято на податковий облік
18.02.2009 року за № 33269.

Як вбачається зі справи Західною
об'єднаною державною податковою
інспекцією м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області було складено запит від 03.09.2014
року № 11356/10/20-33-22-03-14/2-л "Про надання
інформації та її документального
підтвердження" з контрагентом ТОВ
"Біатек" з питань формування загального
обсягу податкового кредиту ( витрат) та
податкових зобов'язань ( доходів) за
період листопад 2013 року, а також
визначеним переліком документів, що
підтверджують реальність проведених
господарських операцій (а.с. 22-23).

На вказаний запит підприємством
позивача надано відповідь № 22/1 від
22.10.2014 року, в якій зазначено, що від не
відповідає вимогам абз.2 п. 73.3 ст. 73
Податкового Кодексу України, а саме: не
зазначено конкретних обґрунтованих
підстав для його надіслання, а саме: не
зазначено жодного конкретного та
обґрунтованого факту, який би свідчив
про порушення саме ТОВ "НАГОЯ"
податкового або іншого законодавства
України. В запиті не вказано яка саме
податкова інформація (акт. Податкове
повідомлення - рішення, судове рішення)
була отримана контролюючим органом
відповідно до ст. 72 Податкового кодексу
України та яким чином дана податкова
інформація нібито свідчить про
порушення саме ТОВ"НАГОЯ" податкового
або іншого законодавства України.
Також позивач зазначив, що у письмовому
запиті взагалі не зазначено жодного
конкретного доказу на підставі якого б
можна було б зробити висновок про
можливе порушення ТОВ "НАГОЯ" норм
діючого законодавства України та за
таких підстав останнє тимчасово
відмовляє у наданні переліченої
інформації, яку неодмінно буде надано
після виправлення недоліків запиту
податкового органу (а.с.25-27).

Аналізуючи спірні правовідносини суд
керувався наступним.

Спосіб дій органів державної
податкової служби України при
реалізації владної управлінської
функції - контролю за правильністю та
повнотою справляння податкових
зобов'язань (станом на момент
виникнення спірних правовідносин)
визначений Податковим кодексом
України.

Суд відзначає, що згідно п. 73.3. ст. 73
Податкового кодексу України,
Контролюючі органи мають право
звернутися до платників податків та
інших суб'єктів інформаційних відносин
із письмовим запитом про подання
інформації (вичерпний перелік та
підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій, завдань, та її документального
підтвердження.

Такий запит підписується керівником
(заступником керівника) контролюючого
органу і повинен містити перелік
інформації, яка запитується, та
документів, що її підтверджують, а
також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації
надсилається платнику податків або
іншим суб'єктам інформаційних відносин
за наявності хоча б однієї з таких
підстав: за результатами аналізу
податкової інформації, отриманої в
установленому законом порядку,
виявлено факти, які свідчать про
порушення платником податків
податкового, валютного законодавства,
законодавства у сфері запобігання та
протидії легалізації (відмиванню)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванню тероризму та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи;
для визначення рівня звичайних цін на
товари (роботи, послуги) під час
проведення перевірок та в інших
випадках, передбачених статтею 39 ПК
України; виявлено недостовірність
даних, що містяться у податкових
деклараціях, поданих платником
податків; щодо платника податків
подано скаргу про ненадання таким
платником податків податкової
накладної покупцю або про порушення
правил заповнення податкової
накладної; у разі проведення
зустрічної звірки; в інших випадках,
визначених ПК України.

Пунктом 9 Порядку періодичного подання
інформації органам державної
податкової служби та отримання
інформації зазначеними органами за
письмовим запитом, затвердженого
постановою КМ України, від 27.12.2010, № 1245
(зі змінами та доповненнями, далі по
тексту - Порядок) також визначено, що
органи державної податкової служби
мають право звернутися до суб'єктів
інформаційних відносин із письмовим
запитом про подання інформації
(вичерпний перелік та підстави надання
якої встановлено законом), необхідної
для виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій,
завдань, та документального
підтвердження такої інформації.

У запиті зазначаються: посилання на
норми закону, відповідно до яких орган
державної податкової служби має право
на отримання такої інформації;
підстави для надіслання запиту; опис
інформації, що запитується, та в разі
потреби перелік документів, що її
підтверджують (п. 10 Порядку).

Згідно з п. 12 Порядку письмовий запит
про подання інформації надсилається
суб'єкту інформаційних відносин за
наявності хоча б однієї з таких
підстав: виявлення за результатами
аналізу податкової інформації,
отриманої в установленому законом
порядку, фактів, які свідчать про
порушення платником податків
податкового, валютного законодавства,
законодавства у сфері протидії
легалізації (відмиванню) доходів,
отриманих злочинним шляхом, та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби; виникнення потреби
у визначенні рівня звичайних цін на
товари (роботи, послуги) під час
проведення перевірок; виявлення
недостовірності даних, що містяться у
податкових деклараціях, поданих
платником податків; подання щодо
платника податків скарги про ненадання
таким платником податків податкової
накладної покупцю або про порушення
правил заповнення податкової
накладної; проведення зустрічної
звірки; в інших випадках, визначених
Податковим кодексом України.

Перевіряючи запит від 03.09.2014 року №
11356/10/20-33-22-03-14/2-л "Про надання інформації
та її документального підтвердження"
на відповідність закону, суд прийшов до
висновку про те, що зазначені в запитах
підстави для їх направлення
передбачені податковим законодавством
України, як підстава для складання та
направлення запитів, оскільки вони
свідчать про факт порушення платником
податків законодавства (а.с. 22).

Також суд зазначає, що запит підписаний
керівником контролюючого органу і
містить перелік інформації, яка
запитується, та документів, що її
підтверджують, а також підстави для
надіслання запиту.

Відповідно до абз. 4 п. 73.3. ст. 73
Податкового кодексу України платники
податків та інші суб'єкти
інформаційних відносин зобов'язані
подавати інформацію, визначену у
запиті контролюючого органу, та її
документальне підтвердження протягом
одного місяця з дня, що настає за днем
надходження запиту (якщо інше не
передбачено цим Кодексом). У разі коли
запит складено з порушенням вимог,
викладених в абзацах першому та
другому цього пункту, платник податків
звільняється від обов'язку надавати
відповідь на такий запит.

Так як письмовий запит від 03.09.2014 року №
11356/10/20-33-22-03-14/2-л "Про надання інформації
та її документального підтвердження"
складений без порушення вимог,
викладених в абзацах першому та
другому пункту 73.3 Податкового кодексу
України, то позивач зобов'язаний був
надати відповідь на цей запит.

Наведене свідчить, що платником
податків не були надані документи та
інформація, котрі мають юридичне
значення для суджень податкового
органу про дотримання платником
податків закону при виконанні
податкового обов'язку в ході
господарських операцій.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України, контролюючи органи
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки, що кореспондує
також з приписами пп.20.1.4 п.20.1 ст.20
Кодексу.

Документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючи органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків. Документальна
позапланова перевірка не
передбачається у плані роботи органу
державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом
(п.п. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу
України).

Отже, проведення камеральних,
документальних (планових або
позапланових; виїзних або невиїзних) та
фактичних перевірок є правом
контролюючого органу.

Порядок та особливості проведення
документальних позапланових перевірок
визначено положеннями ст.ст. 78, 79
Податкового кодексу України.

З урахуванням наведених обставин
відповідачем прийнято наказ № 2378 від
29.10.2014 р. "Про проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
"НАГОЯ" (а.с. 29).

Наказ містить посилання на п. п. 78.1.1, 78.1.4
п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України,
якими визначено, що документальна
позапланова виїзна перевірка
здійснюється за наявності, зокрема,
такої обставини, якщо за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючи органи,
якщо платник податків не надасть
пояснення та їх документальні
підтвердження на обов'язковий
письмовий запит органу державної
податкової служби протягом 10 робочих
днів з дня отримання запиту. Виявлено
недостовірність даних, що містяться у
податкових деклараціях, поданих
платником податків, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
письмовий запит контролюючого органу,
в якому зазначено виявлену
недостовірність даних та відповідну
декларацію протягом 10 робочих днів з
дня отримання запиту.

Згідно п. 7. Переліку достатніх підстав,
які надають податковим органам право
на проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
платника податку на додану вартість
для визначення достовірності
нарахування бюджетного відшкодування
такого податку, затвердженого
постановою КМ України від 27.12.2010 р., №
1238, однією з достатніх підстав є
наявність документально підтвердженої
інформації про порушення платником
норм податкового законодавства
відповідно до пункту 78.1 статті 78
розділу II Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що за таких обстявин
податковим органом правомірно був
виданий наказ № 2378 від 29.10.2014 р. "Про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
"НАГОЯ".

Суд звертає особливу увагу на те, що
позивач не надав доказів про те, які
саме його права та законні інтереси
були порушені прийняттям контролюючим
органом оскаржуваного наказу.

Судом не встановлено яка шкода була
завдана спірним наказом, яка б вплинула
на господарську діяльність
підприємства. Видання наказу породжує
обов'язок платника податків допустити
перевіряючи до перевірки.

Окремо суд зазначає той факт, що на
підставі оскаржуваного наказу №2378 від
29.10.2014 року та на підставі направлень на
перевірку від 29.10.2014 року №1933 та № 1934
контролюючим органом було здійснено
намір провести документальну виїзну
перевірку ТОВ "НАГОЯ", проте як
вбачається з матеріалів справи, при
виході на перевірку представник
підприємства Чуб С.В. відмовився від
одержання копії наказу, про що було
складено відповідний акт від 30.10.2014
року № 1210/20-33-22-03-07/36374046 ( а.с. 34-35).

Також головним державним податковим
ревізором - інспектором було складено
акт "Про відмову платника ТОВ "НАГОЯ" у
допуску посадових осіб до проведення
виїзної документальної перевірки" від
31.10.2014 року №1234/20-33-22-03-07/36374046. В
вказаному акті зазначено, що
представник підприємства ТОВ "НАГОЯ"
Чуб С.В. відмовився у допуску посадових
осіб органу ДПС до проведення виїзної
документальної перевірки, що
призначена на підставі наказу ДПІ від
29.10.2014 року №2378. (а.с.36-37).

Відповідно до ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі.

Суд не бере до уваги посилання
представника позивача на те, що
інспектор ДПІ у Київському районі м.
Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області Хоменко А.А. якому було
доручено проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
відмовився надати представнику
підприємства копію наказу від 29.10.2014
року №2378 "Про проведення
документальної позапланової винної
перевірки ТОВ "НАГОЯ" та ознайомити з
його змістом, мотивуючи це тим, що
спочатку директор повинен поставити
підпис на направленні па перевірку, а
потім інспектор надасть директору
копію наказу, оскільки дані твердження
представника позивача як у позовній
заяві так і у судовому засіданні є
документально непідтвердженими.

Згідно статті 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (стаття 86 КАС України).

За наведених обставин, суд дійшов
висновку, що вимоги стосовно визнання
протиправними дій Західної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області та
головного державного
ревізора-інспектора Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області Хоменко Анни Анатоліївни у
зв'язку з ненаданням копії наказу від
29.10.2014 року №2378 "Про проведення
документальної позапланової винної
перевірки ТОВ "НАГОЯ" представнику
Товариства з обмеженою
відповідальністю "НАГОЯ", визнання
протиправним та скасування наказу
Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області № 2378 від 29 жовтня
2014 року «Про призначення позапланової
виїзної перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю "НАГОЯ", не
підтверджуються матеріалами справи,
спростовані відповідачем, а відтак не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України у
разі ухвалення судового рішення на
користь сторони, яка є суб'єктом
владних повноважень, сплачений судовий
збір позивачу не повертається.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159,
ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "НАГОЯ" до Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, Головного державного
ревізора-інспектора Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області Хоменко Анни Анатоліївни про
визнання протиправними дій - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
Харківський апеляційний
адміністративний суд через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня її
проголошення, копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 12
грудня 2014 року.

Суддя
Єгупенко В.В.