Справа № 2а/0528/408/12
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/58119/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Головуючого судді Малиніна
В.В.,суддів Загороднього А.Ф., Швеця
В.В. розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Краматорського міського
суду Донецької області від 25 червня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 серпня 2012
року за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Краматорську Донецької області про
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Краматорського
міського суду Донецької області з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Краматорську Донецької
області, у якому просив зобов'язати
відповідача нарахувати трудовий стаж з
урахуванням років, які відбував
покарання у вигляді позбавлення волі
за період з 1966 по 1969 роки, а також з
серпня 1981 року по лютий 1985 року.

Постановою Краматорського міського
суду Донецької області від 25 червня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 серпня 2012
року у задоволені позову відмовлено.

Вважаючи, що рішення судів першої
та апеляційної інстанцій прийняті з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, в
якій просить їх скасувати, первісні
позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача у письмових
заперечень на касаційну скаргу, які
надійшли до Вищого адміністративного
суду України, просить її залишити без
задоволення, а оскаржувані нею рішення
- без змін.

Відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга заявника не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що листом
Управління праці та соціального
захисту населення за результатами
перевірки пенсійної справи ОСОБА_4
встановлено, що з 11.01.2009 року йому була
призначена пенсія за віком за
загальним стажем роботи 34 роки 9
місяців 10 днів із заробітку за 60
місяців з 01.01.1986 року по 21.12.1990 та за
період з 01.07.2000 року по 28.02.2009 року.

12.05.2009 року позивач звернувся за
перерахунком пенсії із заробітку за 60
місяців за інші періоди, та з 01.05.2009 року
до проведеного перерахунку з більшої
частини заробітку, після якого станом
на 01.12.2010 року сума пенсії склала 1311,48
грн., періоди перебування позивача в
місцях позбавлення волі страховий стаж
не зараховувалися, оскільки немає
відомостей відносно того, що страхові
внески за ці періоди сплачувалися.
Згідно розпорядження № 807232 від 11.01.201
року відповідачем проведено
перерахунок пенсії позивача - в
страховий стаж періоди відбуття
покарання не включені.

Відмовляючи у задоволені позову суди
попередніх інстанцій, виходили з того,
з чим погоджується колегія суддів, що
відповідач, здійснюючи перерахунок
пенсії позивачу, не включив до
страхового стажу період роботи
відбуття покарання у місцях
позбавлення волі у зв'язку з
відсутністю відомостей про сплату за
ці періоди страхових внесків.

Відповідно до пункту «а» частини
третьої статті 56 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» № 1788-XII від
05.11.1991 року до стажу роботи
зараховується також будь-яка інша
робота, на якій працівник підлягав
державному соціальному страхуванню,
або за умови сплати страхових внесків,
період одержання допомоги по
безробіттю, а також робота в'язнів і
робота за угодами цивільно-правового
характеру за умови сплати страхових
внесків.

Період, коли особа виконувала певні
роботи на підставі договору
цивільно-правового характеру,
зараховується до страхового стажу за
умови сплати страхових внесків. Така
умова є обов'язковою і за період до 1
січня 2004 р., оскільки прямо передбачена
вказаним положення Закону.

Щодо документів, які надаються для
підтвердження стажу, то до введення в
дію Закону № 1058-IV це трудова книжка (ст.
62 Закону № 1788-XII) або інші документи,
передбачені постановою КМУ «Про
затвердження Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній» від 12.08.93 р. № 637, та
довідка про сплату страхових внесків, а
за період після 1 січня 2004 р. - винятково
інформація із системи
персоніфікованого обліку про
нарахування і сплату внесків до
Пенсійного фонду.

З матеріалів справи вбачається, що
сплати страхових внесків позивача за
період його роботи в місцях
позбавлення волі не підтверджується
належними та допустимими доказами, а
відтак дії відповідача в цій частині є
правомірними.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами норм матеріального та
процесуального права при вирішенні
цієї справи не допущено. Правова оцінка
обставин у справі дана правильно, а
тому касаційну скаргу слід відхилити, а
оскаржувані судові рішення - залишити
без змін.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, висновків судів та обставин
справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Краматорського міського
суду Донецької області від 25 червня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 серпня 2012
року у справі № 2а/0528/408/12 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.В. Малинін

Судді:
А.Ф. Загородній

В.В. Швець