Справа № 465/3005/13-а 465/234/13
Суддя: Мікула О.І.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
Справа №
876/10456/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого - судді -
Мікули О.І.,

суддів -
Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Франківського районного суду м.Львова
від 29 квітня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Франківському районі
м.Львова про визнання дій
неправомірними та стягнення
невиплаченого підвищення до пенсії як
«дитині війни»,-

в с т а н о
в и в:

27 березня 2013 року позивач звернувся в
суд з позовом до управління Пенсійного
фонду України в Франківському районі
м.Львова, в якому просив зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити
підвищення до пенсії як «дитині війни»
в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком відповідно до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
період з 01 квітня 2009 року по 31 березня
2013 року в сумі 8395,98 грн. і в подальшому
здійснювати відповідні виплати.

Ухвалою Франківського районного суду
м.Львова від 29 квітня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в Франківському районі
м.Львова про визнання дій
неправомірними та стягнення
невиплаченої допомоги «дитині війни»
за період 01 квітня 2009 року по 27 вересня
2013 року відповідно до ст.100 КАС України
залишено без розгляду у зв'язку з
пропуском позивачем строку звернення
до суду.

Постановою Франківського районного
суду м.Львова від 29 квітня 2013 року у
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Франківському районі
м.Львова про визнання дій
неправомірними та стягнення
невиплаченого підвищення до пенсії як
«дитині війни» в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" за період з 27 вересня 2012
року по 31 березня 2013 року відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, покликаючись на те, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин справи
та з порушенням норм матеріального
права та підлягає скасуванню, оскільки
має право на виплату підвищення до
пенсії як "дитині війни" в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни". Просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС
України, суд відповідно до п.3 ч.1 ст. 197
КАС України розглядає справу в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а оскаржувану
постанову - без змін з наступних
підстав.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що позивач - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є «дитиною війни»,
оскільки ст.1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
визначено, що «дитиною війни» є особа,
яка є громадянином України та якій на
час закінчення (2 вересня 1945 року)
Другої світової війни було менше 18
років.

Згідно з положеннями ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», «дітям війни» пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, яка
виплачується замість пенсії,
підвищується на 30 % мінімальної пенсії
за віком, розмір якої визначається
прожитковим мінімумом для осіб, які
втратили працездатність, що
врегульовано ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Змінами внесеними п.п.2 п.41 р.II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
р. N 107-VI, дія ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» була
обмежена.

Разом з тим, Рішенням Конституційного
Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008,
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», яким
обмежувалась дія ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
визнані неконституційними та втратили
чинність з моменту визнання їх такими.

Після Рішення Конституційного Суду
України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008 ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» не обмежувалась та діяла в
редакції, відповідно до якої «дітям
війни» пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі внесеними змінами Законом
України від 14 червня 2011 року № 3491-IV «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
які набрали чинності 19 червня 2011 року,
Прикінцеві положення доповнено п.4,
яким встановлено, що у 2011 році норми і
положення ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовується у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».

На виконання п.7 Закону України від 14
червня 2011 року № 3491-VI «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» Кабінет
Міністрів України прийняв Постанову
від 06 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», згідно п. 6 якої
установлено, що "дітям війни" (крім тих,
на яких поширюється дія Законів
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» та
«;Про жертви нацистських
переслідувань») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49,8 гривні.

Вказана Постанова Кабінету Міністрів
набрала чинності 23 липня 2011 року.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 «У справі
за конституційними поданнями 49
народних депутатів України, 53 народних
депутатів України і 56 народних
депутатів України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
пункту 4 розділу VII «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»»,
вказані зміни визнані такими, що
відповідають Конституції України (є
конституційним).

Крім того, Рішенням Конституційного
Суду України від 25 січня 2012 року №
3-рп/2012 «У справі за конституційним
поданням правління Пенсійного фонду
України щодо офіційного тлумачення
положень ст. 1, ч.1-3 ст.95, ч.2 ст.96, п.п.2, 3, 6
ст.116, ч.2 ст.124, ч.1 ст.129 Конституції
України, п.5 ч.1 ст.4 Бюджетного кодексу
України, п.2 ч.1 ст.9 КАС України в
системному зв'язку з окремими
положеннями Конституції України»,
роз'яснено, що суди під час вирішення
справ про соціальний захист громадян
керуються, зокрема, принципом
законності. Цей принцип передбачає
застосування судами законів України, а
також нормативно-правових актів
відповідних органів державної влади,
виданих на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, в
тому числі нормативно-правових актів
Кабінету Міністрів України, виданих у
межах його компетенції‚ на основі і на
виконання Бюджетного кодексу України,
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України. Рішення Конституційного Суду
України є обов'язковим до виконання на
території України, остаточним і не може
бути оскаржене.

Розмір нарахування та виплати
підвищення "дітям війни" з 2012 року
визначено постановою Кабінету
Міністрів України від 28.12.2011 року №1381
"Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення", якою визначено, що з метою
здійснення у 2012 році заходів
поетапного до 2015 року підвищення рівня
найбільш вразливих верств населення
установити, що "дітям війни" (крім тих,
на яких поширюється дія Законів
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" і "Про
жертви нацистських переслідувань") до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, підвищення встановлене
ст.6 Законом України "Про соціальний
захист дітей війни", провадиться у
розмірі 7% в прожиткового мінімуму,
встановленого законом, для осіб, які
втратили працездатність.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
приписи та фактичні обставини справи,
колегія суддів прийшла до переконання
про те, що доводи апеляційної скарги є
безпідставними та не спростовують
висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
безпідставність позовних вимог,
правильно і повно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому відповідно
до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

у х в а
л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Франківського
районного суду м. Львова від 29 квітня 2013
року у справі № 2-а/465/234/13- без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий
О.І. Мікула

Судді
А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик