Справа № 1103/1376/12 (2а/1103/32/12)
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

03 грудня 2014 року
м. Київ К/800/25965/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Смоковича М.І.,Чумаченко
Т.А.,

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Гайворонської районної державної
адміністрації Кіровоградської області
(далі - УПСЗН), відділу у справах сім'ї,
молоді та спорту Гайворонської
районної державної адміністрації
Кіровоградської області про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 24 січня 2013
року, -

встановив:

У квітні 2012 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом, у якому просила визнати
протиправними дії УПСЗН, відділу у
справах сім'ї, молоді та спорту
Гайворонської районної державної
адміністрації Кіровоградської області
та зобов'язати УПСЗН сплатити їй
одноразову винагороду, що була
призначена її матері в зв'язку з
призначенням почесного звання України
«Мати-героїня», у розмірі 6690 грн.

Постановою Гайворонського районного
суду Кіровоградської області від 15
травня 2012 року позов задоволено.
Визнано дії УПСЗН та відділу у справах
сім'ї, молоді та спорту Гайворонської
районної державної адміністрації
Кіровоградської області
протиправними. Зобов'язано УПСЗН
сплатити ОСОБА_1 як спадкоємиці ОСОБА_2,
одноразову винагороду, яка
виплачується жінкам в зв'язку з
присвоєнням почесного звання України
«Мати-героїня», у розмірі 6690 грн.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24 січня 2013 року постанову суду
першої інстанції скасовано. Прийнято
нову постанову про відмову у
задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
залишити в силі постанову суду першої
інстанцій.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи, викладені у
касаційній скарзі, правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права і правової
оцінки обставин у справі у межах,
визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України), колегія суддів прийшла до
висновку, що касаційна скарга не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що позивач є донькою
ОСОБА_2., якій Указом Президента України
№ 1012/2009 від 03.12.2009 «Про присвоєння
почесного звання «Мати-героїня»
присвоєно звання «Мати-героїня».

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2. є
померлою ІНФОРМАЦІЯ_1.

13.04.2011 позивач отримала посвідчення №
НОМЕР_2 до почесного звання
«Мати-героїня» та нагрудний знак серії
НОМЕР_1, що належать її матері ОСОБА_2.

05.10.2010 відділом у справах сім'ї, молоді
та спорту Гайворонської районної
державної адміністрації
Кіровоградської області до УПСЗН було
подано заявку про виділення в 2010 році
бюджетних коштів для здійснення
виплати одноразової винагороди жінкам,
яким присвоєно почесне звання України
«Мати-героїня», з включенням у даний
список ОСОБА_2.

Однак, в зв'язку із смертю матері
позивача та з урахуванням вимог
Порядку використання у 2009 році коштів,
передбачених у державному бюджеті для
виплати одноразової винагороди жінкам,
яким присвоєно почесне звання України
"Мати-героїня", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 04.02.2009 № 120 (далі - Порядок), вказану
одноразову винагороду їй не було
нараховано.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та ухвалюючи нове судове
рішення про відмову у задоволенні
позову, апеляційний суд виходив з
наступного.

Указом Президента України від 25.12.2007 №
1254/2007 в Україні з 01.01.2008 засновано
одноразову винагороду жінкам, яким
присвоєно почесне звання України
«Мати-героїня», та встановлено, що
винагорода виплачується всім жінкам,
яким присвоєно почесне звання
«Мати-героїня» відповідно до Закону
України «Про державні нагороди
України» у десятикратному розмірі
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб.

Згідно з пунктами 4, 5 Порядку бюджетні
кошти відповідно до заявок про їх
виділення спрямовуються Міністерству
праці та соціальної політики
Автономної Республіки Крим, головним
управлінням праці та соціального
захисту населення обласних, Головному
управлінню соціального захисту
населення Київської міської,
управлінню праці та соціального
захисту населення Севастопольської
міської держадміністрацій, які, у свою
чергу, розподіляють їх між
управліннями праці та соціального
захисту населення районної, районної у
мм. Києві та Севастополі
держадміністрації, структурними
підрозділами з питань праці та
соціального захисту населення
виконавчого органу міської, районної у
місті ради.

Для отримання винагороди жінка, якій
присвоєно почесне звання, або
уповноважена нею особа подає органу
соціального захисту за місцем
реєстрації такі документи:

заяву про виплату винагороди із
зазначенням способу виплати
відповідно до пункту 6 цього Порядку;

копію сторінок паспорта з даними про
прізвище, ім'я та по батькові, місце
реєстрації;

копію посвідчення "Мати-героїня".

Нормами статті 1227 ЦК України
визначено, що суми заробітної плати,
пенсії, стипендії, аліментів, допомог у
зв'язку з тимчасовою непрацездатністю,
відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, інших
соціальних виплат, які належали
спадкодавцеві, але не були ним одержані
за життя, передаються членам його сім'ї,
а у разі їх відсутності - входять до
складу спадщини.

Враховуючи, що право на отримання
одноразової винагороди на почесне
звання України «Мати-героїня»
нерозривно пов'язане з ОСОБА_2. та те, що
вказана одноразова винагорода не була
нарахована ОСОБА_2 за її життя та
відповідно їй не належала, апеляційний
суд прийшов до висновку про
відсутність підстав для виплати такої
нагороди позивачу, а відтак про відмову
у задоволенні позову.

З таким висновком погоджується колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України і доводи касаційної скарги
його не спростовують.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24 січня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної з моменту
проголошення і може бути переглянута з
підстав, у строк та у порядку,
визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді