Справа № 872/12305/13
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2014 рокусправа № 2а/0470/5/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
травня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства
"Дніпропетровський трубний завод" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м.
Дніпропетровську Державної податкової
служби про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
травня 2013 року адміністративний позов
Публічного акціонерного товариства
"Дніпропетровський трубний завод" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м.
Дніпропетровську Державної податкової
служби про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення -
задоволено частково: скасовано
податкове повідомлення-рішення СДПІ по
роботі з великими платниками податків
у м. Дніпропетровську № від 27.07.2011
року про зменшення суми бюджетного
відшкодування ПДВ на суму 4397072 грн., та
застосування штрафних санкцій у
розмірі 1 грн. В задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
Спеціалізована державна податкова
інспекція з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів (правонаступник
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м.
Дніпропетровську ДПС) подала
апеляційну скаргу, в якій просила
скасувати постанову суду першої
інстанції та винести нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
позивача у повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
оскарження та доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у
період з 05.07.2011р. по 13.07.2011р.
уповноваженими особами
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м.
Дніпропетровську на підставі п.п. 78.1.8 п.
78.1 ст. 78 ПК України, п.3, п.4, п.5 постанови
КМУ "Про затвердження переліку
достатніх підстав, які надають
податковим органам право на проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки платника податку на додану
вартість для визначення достовірності
нарахування бюджетного відшкодування
такого податку" від 27.12.2010р. за № 1238,
відповідно до п.п. 200.11 ст. 200 ПК України
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку публічного
акціонерного товариства
"Дніпропетровський трубний завод" з
питань достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за квітень 2011 року у
розмірі 4397072,00 грн., заявлених до
відшкодування на розрахунковий
рахунок.

За результатами перевірки складено акт
від 14.07.2011р. за № 1244/08-02/2-05393122.

Згідно висновків акту, перевіркою
встановлено порушення, зокрема, абз. "а"
п.п.200.4 ст. 200 ПК України - Публічним
акціонерним товариством
"Дніпропетровський трубний завод"
завищено суму бюджетного
відшкодування ПДВ за квітень 2011 року на
4397072,00 грн..

На підставі акта перевірки від 14.07.2011р.
за № 1244/08-02/2-05393122 та згідно із ст. 54 ПК
України відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення від
27.07.2011 року за №, яким
підприємству зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за квітень 2011 року на суму
4397072,00 грн. та зобов'язано сплатити
штрафні (фінансові) санкції за
встановлене порушення у розмірі 1
гривня.

Правомірність та обґрунтованість
податкового повідомлення-рішення,
прийнятого на підставі акту перевірки,
є предметом спору, переданого на
вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи частково позовні вимоги
позивача, суд першої інстанції виходив
з того, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 27.07.2011 року за
№ прийняте без урахування усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення і без дотримання
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення. Так, з метою
повного захисту прав, свобод та
інтересів позивача, суд дійшов
висновку про необхідність вийти за
межі позовних вимог позивача і
скасувати оскаржуване податкове
повідомлення-рішення.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно до п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України (далі - ПК України),
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з: -
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; - придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України
передбачено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У
разі коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 200.1 ст.200 ПК України
передбачено, що сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Згідно абз. а п.200.4 ст.200 ПК України,
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем послуг.

Відповідно до п.203.1 ст.203 ПК України,
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України
передбачено, що податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України, платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках
такі обов'язкові реквізити: порядковий
номер податкової накладної; дата
виписування податкової накладної;
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку;
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг;
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; ціна постачання
без урахування податку; ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; вид цивільно-правового
договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Пунктом 201.6 ст. 201 ПК України
встановлено, що податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Органи державної
податкової служби за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно п. 201.8 ст. 201 ПК України, право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме - акту перевірки позивача від від
14.07.2011р. за № 1244/08-02/2-05393122 підставою для
висновку податкового органу про
порушення позивачем абз. "а" п.п.200.4 ст. 200
ПК України був висновок перевіряючих
про встановлення контрагентів
позивача по ланцюгу постачання, які
мають ознаку "сумнівні", який в свою
чергу ґрунтується на відсутності
інформації щодо місцезнаходження, та
направленні запитів відносно деяких
контрагентів на встановлення за
місцезнаходженням, розпочато
процедуру ліквідації, припинення,
банкрутства.

Судом першої інстанції було вірно
зазначено, що при дослідженні факту
здійснення господарської операції
оцінуватися повинні відносини
безпосередньо між учасниками тієї
операції, на підставі якої сформовані
дані податкового обліку.

Позивачем було надано для огляду суду
оригінали наступних первинних
документів на підтвердження фактів
здійснення господарських операцій з
контрагентами, сумнівність діяльності
яких підіймається в акті перевірки, а
саме:

- по ТОВ "Мінерал Груп": договір купівлі
продажу від 30.09.2008р. за № 7/5; податкова
накладна від 24.02.2011р.; видаткова
накладна від 24.02.2011р. за № РН-0000030;
реєстр платіжних доручень від 14.03.2011р.;
податкова накладна від 23.03.2011р.;
видаткова накладна від 23.02.2011р. за №
РН-0000027; реєстри платіжних доручень від
15.03.2011р., від 16.03.2011р.; від 17.03.2011р., від
21.03.2011р., від 22.03.2011р.;

- по ТОВ "Промислова Інвестиційна
Компанія "Енерго-Інвест": договір
постачання від 15.04.2010р. за № 100/5 та
специфікація до нього; реєстр
платіжних доручень від 23.03.2011р.;
податкова накладна від 06.11.2011р.;
рахунок-фактура від 06.01.2011р. за № 060115;
транспортна накладна № 45048479;

- по ТОВ "Метінвест-СМЦ": договір
постачання від 21.01.2011р. за № ДНН-473/01/11;
податкова накладна від 21.03.2011р.;
видаткова накладна від 23.03.2011р.; реєстр
платіжних доручень від 21.03.2011р.;
податкова накладна від 25.03.2011р.;
видаткова накладна від 31.03.2011р.; рахунок
на сплату від 30.03.2011р. за № ДПДП0001329/7941;
видаткова накладна від 28.03.2011р. за №
ДПДП0007932; реєстр платіжних доручень від
25.03.2011р.; податкова накладна від 18.03.2011р.;
видаткова накладна від 21.03.2011р. за №
ДПДП0007795; видаткова накладна від
23.03.2011р. за № ДПДП0007817; реєстр платіжних
доручень від 18.03.2011р.; податкова
накладна від 10.03.2011р.; видаткова
накладна від 11.03.2011р. за № ДПДП0007626;
рахунок на сплату від 11.03.2011р. за №
ДПДП0001027/7626; видаткова накладна від
11.03.2011р. за № ДПДП0007609; рахунок на оплату
від 11.03.2011р. за № ДПДП0001027/7609; реєстр
платіжних доручень від 10.03.2011р.;
податкова накладна від 23.03.2011р.;
розрахунки коригування кількісних і
вартісних показників до податкової
накладної від 21.03.2011р., від 18.03.2011р., від
10.03.2011р., від 25.03.2011р.; видаткова накладна
від 24.03.2011р. за № ДПДП0007863; податкова
накладна від 31.03.2011р.; видаткова
накладна від 31.03.2011р. за № ДПДП0008006;

- по ПП "Апрель": договір купівлі-продажу
від 15.03.2010р. за № 65/5; податкова накладна
від 04.03.2011р.; видаткова накладна від
04.03.2011р. за № 443; податкова накладна від
02.03.2011р.; видаткова накладна від 02.03.2011р.
за № 431; від 25.03.2011р.; видаткова накладна
від 25.03.2011р. за № 645; подорожній лист від
25.03.2011р.; реєстр платіжних доручень від
31.03.2011р.; податкова накладна від 09.03.2011р.;
видаткова накладна від 09.03.2011р. за № 469;
реєстр платіжних доручень від 21.03.2011р.;
податкова накладна від 17.03.2011р.; рахунок
на оплату від 17.03.2011р. за № 516; реєстри
платіжних доручень від 29.03.2011р., від
31.03.2011р.; податкова накладна від 17.03.2011р.;
видаткова накладна від 17.03.2011р. за № 549;
податкова накладна від 10.03.2011р.;
видаткова накладна від 10.03.2011р. за № 472;
податкова накладна від 25.03.2011р.;
видаткова накладна від 25.03.2011р. за № 641;
подорожній лист від 25.03.2011р.; реєстр
платіжних доручень від 31.03.2011р.;
податкова накладна 28.02.2011р.; видаткова
накладна від 28.02.2011р. за № 399; подорожній
лист від 28.02.2011р.; реєстри платіжних
доручень від 11.03.2011р., від 15.03.2011р.;
податкова накладна від 23.02.2011р.;
видаткова накладна від 23.02.2011р. за № 372;
реєстр платіжних доручень від 02.03.2011р.;
податкова накладна від 04.02.2011р.;
видаткова накладна від 04.02.2011р. за № 224;
реєстр платіжних доручень від 29.03.2011р.;
податкова накладна від 03.02.2011р.;
видаткова накладна від 03.02.2011р. за № 216;
реєстр платіжних доручень від 29.03.2011р.;

- по ТОВ "Вуглеелектромаш": договір
підряду від 01.02.2011р. за № 115/5; податкова
накладна від 31.03.2011р.; акт
приймання-передачі робіт від 31.03.2011р. за
№ ОУ-0000056;

- по ТОВ "ТД Реагент": договір
купівлі-проваджу від 25.02.2010р. за № 35/5;
податкова накладна від 15.02.2011р.;
видаткова накладна від 15.02.2011р. за №
ТДР01567; товарно-транспортна накладна
від 15.02.2011р.; рахунок на оплату від
14.02.2011р. за № ТДР01567; реєстр платіжних
доручень від 02.03.2011р.; податкова
накладна від 15.02.2011р.; видаткова
накладна від 15.02.2011р. за № ТДРо1227;
товарно-транспортна накладна від
15.02.2011р.; рахунок на оплату від 03.02.2011р.
за № ТДР01227; реєстр платіжних доручень
від 11.03.2011р.; податкова накладна від
03.02.2011р.; видаткова накладна від 04.03.2011р.
за № ТДР02198; рахунок на оплату від
03.03.2011р. за № ТДР02198; реєстр платіжних
доручень від 03.03.2011р.;
товарно-транспортна накладна від
04.03.2011р.; податкова накладна від 16.03.2011р.;
видаткова накладна від 24.03.2011р. за №
ТДР02571; рахунок на оплату від 15.03.2011р. за
№ ТДР02571; реєстр платіжних доручень від
16.03.2011р.; податкова накладна від 15.03.2011р.;
видаткова накладна від 15.03.2011р. за №
ТДР02365; рахунок на оплату від 10.03.2011р. за
№ ТДР02365; реєстри платіжних доручень
від 24.03.2011р., від 29.03.2011р.; податкова
накладна від 24.03.2011р.; видаткова
накладна від 24.03.2011р. за № ТДР02926;
рахунок на оплату від 23.03.2011р. за №
ТДР02926; реєстр платіжних доручень від
29.03.2011р.; податкова накладна від 14.03.2011р.;
податкова накладна від 11.03.2011р.;
видаткова накладна від 14.03.2011р. за №
ТДР02419; товарно-транспортна накладна
від 14.03.2011р.; рахунок на оплату від
11.03.2011р. за № ТДР02419; реєстри платіжних
доручень від 16.03.2011р., від 17.03.2011р., від
21.03.2011 року.

У відповідності до ст. 3 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.99р. №996-XIV
(далі - Закон України №996-XIV) фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Статтею 1 Закону України №996-XIV
передбачено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Згідно зі ст. 9 Закону України №996-XIV
визначено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарської
операції є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій і повинні мати
такі обов'язкові реквізити: назву
документа; дату і місце складання;
назву підприємства від імені якого
складений документ; зміст та обсяг
господарської операції, одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Дослідивши вищезазначені первинні
документи позивача - Публічного
акціонерного товариства
"Дніпропетровський трубний завод" та
його контрагентів: ТОВ "Промислова
Інвестиційна Компанія "Енерго-Інвест",
ТОВ "Метінвест-СМЦ", ПП "Апрель", ТОВ
"Мінерал Груп", ТОВ "ТД Реагент", ТОВ
"Вуглеелектромаш", колегія суддів
приходить до висновку, що дані первинні
документи відповідають вище
переліченим вимогам, містять всі
необхідні реквізити (печатки
підприємств, підписи уповноважених
осіб тощо) як наслідок - вони є такими,
які підлягають обов'язковому
врахуванню як в бухгалтерському, так і
в податковому обліку.

Є вірним висновок суду першої
інстанції, що будь-яка неправомірна
діяльність контрагентів (наприклад, їх
"фіктивні" відносини з іншими
контрагентами) не впливають на
результати діяльності публічного
акціонерного товариства
"Дніпропетровський трубний завод" і не
можуть бути підставою для притягнення
до відповідальності платника податку,
оскільки згідно ч. 2 ст. 61 Конституції
України, юридична відповідальність
особи має індивідуальний характер.

Приймаючи рішення по справі, судом
першої інстанції було вірно вказано на
те, що сума податку на додану вартість,
яка включена до ціни товару, є
податковим зобов'язанням продавця
товару і саме продавець товару несе
обов'язок сплатити суму податку до
бюджету, а у разі, якщо контрагент не
виконав свого зобов'язання по сплаті
податку до бюджету, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме для цієї особи. Зазначена
обставина не є підставою для
позбавлення платника податку права на
відшкодування податку на додану
вартість у разі, якщо останній виконав
усі передбачені законом умови щодо
отримання такого відшкодування і має
всі документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту.

Разом з тим, варто зазначити, що на
момент складання податкових накладних
контрагенти позивача були
зареєстровані як платники податку на
додану вартість у встановленому
законодавством порядку, а отже мали
право нараховувати податок на додану
вартість та складати податкові
накладні на кожну поставку, до того ж
видані податкові накладні, на основі
яких сформований податковий кредит,
відповідають вимогам, встановленим п.
201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

Таким чином, укладаючи угоди зі своїми
контрагентами, позивач мав всі
документальні підтвердження
господарської правосуб'єктності
контрагентів договорів: здійснювати
господарську діяльність,
реалізовувати господарську
компетенцію, мати зобов'язання, нести
за ними відповідальність, тощо.

Виходячи з вищевикладених обставин
справи, колегія суддів робить висновок
про те, що позивач виконав вимоги
зазначених законів і правомірно на
підставі даних бухгалтерського обліку
(первинних бухгалтерських документів)
в декларації з ПДВ відобразив
податковий кредит з ПДВ за квітень 2011р.,
перерахованого на рахунки продавців,
постачальників.

Отже, враховуючи, що первинні
бухгалтерські документи на поставку
товарів від первинних її
постачальників виписані особами, які
на час їх видання не втратили статус
платника податку на додану вартість,
колегія суддів погоджується з позицією
позивача щодо правомірності включення
до складу податкового кредиту за
квітень 2011р. суми податку на додану
вартість, сплачені ним у ціні товару
його контрагентам (постачальникам) -
ТОВ "Промислова Інвестиційна Компанія
"Енерго-Інвест", ТОВ "Метінвест-СМЦ", ПП
"Апрель", ТОВ "Мінерал Груп", ТОВ "ТД
Реагент", ТОВ "Вуглеелектромаш".

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України,
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно до п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії).

Отже, проаналізувавши вищевикладені
обставини справи та правовідносини, що
їм відповідають та оцінивши докази
надані сторонами по справі у їх
сукупності, колегія суддів приходить
до висновку, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення № від 27.07.2011
року винесене СДПІ по роботі з великими
платниками податків у м.
Дніпропетровську не відповідає п.п.1, 3
ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, оскільки винесене
відповідачем на підставі, у межах
повноважень, але не у спосіб,
передбачений законодавством та без
урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів повністю погоджується з
висновком суду першої інстанції та
вважає за необхідне, з метою повного
захисту прав, свобод та інтересів
позивача вийти за межі позовних вимог
позивача - скасувати податкове
повідомлення-рішення СДПІ по роботі з
великими платниками податків у м.
Дніпропетровську № від 27.07.2011
року про зменшення суми бюджетного
відшкодування ПДВ на суму 4397072 гривень,
та застосування штрафних санкцій у
розмірі 1 гривня. З огляду на це, позовні
вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції
викладене достатньо повно,
обґрунтовано та мотивовано з
посиланням на конкретні пункти законів
України, які регулюють спірні
правовідносини, що свідчить про
відсутність підстав для його
скасування.

З огляду на встановлені судом першої
інстанції фактичні обставини справи та
обрану правову позицію, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, ст. 205, ст.206, ч.2
ст.212 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
травня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
постановлення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко