Справа № 134/1813/14-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 134/1813/14-а

Головуючий у 1-й інстанції:
Зарічанський В. Г.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

04 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Крижопільському районі Вінницької
області на постанову Крижопільського
районного суду Вінницької області від
17 вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
Крижопільському районі Вінницької
області про визнання рішення про
відмову в призначенні пільгової пенсії
протиправним та зобов'язання
призначити пенсію на пільгових умовах ,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Крижопільського районного суду
Вінницької області з адміністративним
позовом до управління Пенсійного
фонду України в Крижопільському
районі, в якому просив визнати
протиправним рішення про відмову в
призначенні пенсії та зобовязання
призначити пенсію на пільгових умовах
відповідно до п. «в» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення», з
часу звернення з заявою про
призначення пенсії.

Постановою Крижопільського районного
суду Вінницької області постановою від
17.09.2014 року позов задоволено повністю:
визнано протиправним рішення
управління Пенсійного фонду України в
Крижопільському районі Вінницької
області про відмову в призначенні
ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових
умовах на підставі п. «в» ст. 13 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення»; зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Крижопільському районі Вінницької
області призначити та виплатити ОСОБА_2
пенсію за віком на пільгових умовах з
часу звернення до управління
Пенсійного фонду України в
Крижопільському районі Вінницької
області за призначенням пенсії.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити позивачу в задоволенні
позову.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" особам які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
призначаються на таких умовах: особам,
які мають на день введення в дію цього
Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством.

Так, право на призначення пільгової
пенсії за віком, передбаченої пунктом
"в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення"мають
трактористи-машиністи, безпосередньо
зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на
пільгових умовах цій категорії
працівників роз'яснено у листі
Міністерства соціального забезпечення
України від 20 січня 1992 року №7. До
трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, належать
працівники, які оформлені на роботу
трактористами-машиністами, мають
відповідні посвідчення, постійно
зайняті на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах протягом повного сезону
сільгоспробіт в рослинництві та
тваринництві. Трактористам-машиністам,
які відпрацювали повний польовий
період на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах, весь рік роботи зараховується
до стажу, який дає право на пільгове
пенсійне забезпечення, і в тому
випадку, якщо в між польовий або
міжсезонний період вони виконували
інші роботи на стаціонарних і
причіпних установках та агрегатах, з
ремонту сільськогосподарської
техніки, на тваринницьких фермах тощо.
Віднесення господарства до
сільгосппідприємств,
трактористи-машиністи яких мають право
на пільгову пенсію, здійснюється
відповідно до класифікатора галузей
народного господарства. До
сільськогосподарських належать
підприємства, які виробляють продукцію
рослинництва і тваринництва. Єдина
назва професії „тракторист-машиніст",
запроваджена в 1961 році, охоплює такі
професії: бульдозерист,
бульдозерист-скреперист, грейдерист;
комбайнер; машиніст дощувальної
установки, змонтованої на базі
трактора; машиніст скрепера,
скреперист; машиніст чаєзбиральної
машини; машиніст екскаватора;
машиніст-водій льонозбиральної машини,
самохідної широкозахватної
сінокосарки; механік-комбайнер,
тракторист, тракторист-бульдозерист.
До числа трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, віднесено
працівників, прийнятих на роботу
трактористами-машиністами, які мають
про це відповідні посвідчення. Для
призначення пенсії на пільгових умовах
марка трактора, на якому працює
тракторист-машиніст, значення не має.

Пунктом 20 "Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 року № 637, передбачено, що
уточнюючі довідки підприємств або
організацій для підтвердження
спеціального трудового стажу,
приймаються у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до частини 1 статті 48
Кодексу Законів про працю України
трудова книжка є основним документом
про трудову діяльність працівника.

Як досліджено із трудової книжки
позивача, остання заповнена відповідно
до положень внесення записів до
трудової книжки і згідно цих записів
позивач в спірний період працював на
посаді тракториста-машиніста.

Згідно з пунктом 20 Порядку
підтвердження трудового стажу для
призначення пенсії при відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року, передбачено, що у
випадках, коли у трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсію на пільгових умовах,
для підтвердження спеціального
трудового стажу приймаються уточнюючі
довідки підприємств, організацій або
їх правонаступників.

Як вбачається з матеріалів справи,
відомості про роботу позивача,
зазначені у трудовій книжці та, крім
того, підтверджуються архівними
довідками Крижопільського районного
трудового архіву №373 від 03.07.2014 року,
№403 від 15.07.2014 року, архівного витягу
архівного відділу Крижопільської РДА
№01-14-50 від 08.07.2014 року, з яких слідує, що
позивач в спірний період працював
трактористом-машиністом у вказаному
сільськогосподарському товаристві і
був безпосередньою зайнятий у
виробництві сільськогосподарської
продукції на протязі повного польового
періоду в рослинництві.

Пунктом 18 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№637 від 12 серпня 1993 року встановлено, що
за відсутності документів про наявний
стаж роботи і неможливості одержання
їх внаслідок ліквідації підприємства,
установи, організації або відсутності
архівних даних з інших причин, ніж ті,
що зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній з ним роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Як досліджено із матеріалів справи, в
судовому засіданні судом першої
інстанції допитані свідки, які
ствердили, що працювали разом із
позивачем, підтвердивши факт його
роботи у вказаному товаристві на
посаді тракториста-машиніста, протягом
повного польового періоду у
рослинництві, а також у вказані ним
періоди часу.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
вважає доведеними висновки суду першої
інстанції, що позивач маючи загальний
трудовий стаж не менше 25 років,
відпрацювавши не менше 12 років 6
місяців повних років
трактористом-машиністом, набув права
на призначення пільгової пенсії за
віком згідно з пунктом "в" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Статтею 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що відповідачем не
надано суду достатньо належних
доказів, які б свідчили про
неправомірність заявлених позовних
вимог, а доводи апеляційної скарги не
викликають сумнівів щодо правильності
висновків суду першої інстанції та
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Крижопільському районі Вінницької
області залишити без задоволення, а
постанову Крижопільського районного
суду Вінницької області від 17 вересня
2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.