Справа № 363/1276/14-а
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 363/1276/14-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Шостак О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2014 року
м. Київ

28 листопада 2014 року м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Шостака О.О.,

суддів: Мамчура Я.С., Бистрик Г.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Вишгородського районного суду
Київської області від 21 травня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області про
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Вишгородської
районної державної адміністрації
Київської області, в якому просить
виплатити щорічну допомогу на
оздоровлення за 2013 рік, виходячи з
розміру 5 мінімальних заробітних плат,
відповідно до ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Постановою Вишгородського районного
суду Київської області від 21 травня 2014
року в задоволенні позову відмовлено в
повному обсязі.

Не погоджуючись з судовим рішенням
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про задоволення
позову в повному обсязі. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
рішення суду, неповне з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом норм
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - скасуванню з ухваленням
нового рішення з таких підстав.

Згідно зі п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 є потерпілий від наслідків
аварії ЧАЕС 1 категорії, інвалід 2-ої
групи.

Позивач 01.02.2014 року звернувся до
Управління праці та соціального
захисту населення з заявою про
перерахунок та виплату йому щорічної
допомоги на оздоровлення відповідно до
ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2013 рік. в розмірі 5970,00
грн.

Однак, відповідач листом № 18 від 19.03.2014
року відмовив позивачу в задоволенні
вказаної заяви посилаючись на
відсутність правових підстав для
такого перерахунку.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову, прийшов до
висновку, що відповідач діяв на
виконання вимог чинного законодавства,
а твердження позивача є
необґрунтованими та такими, що невірно
тлумачать норми права, що, в свою чергу,
є підставою для відмови в задоволенні
позову.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції з
підстав порушення норм процесуального
та матеріального права при винесенні
рішення.

Щодо порушення судом першої інстанції
норм процесуального права, колегія
суддів зазначає наступне.

Що стосується порушення судом першої
інстанції норм матеріального права при
винесенні оскаржуваної постанови
колегія суддів зазначає наступне.

Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

З матеріалів справи вбачається, що
позивач перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення з 17.08.2011 року як
постраждалий від наслідків аварії на
ЧАЕС 1 категорії, інвалід 2 групи.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Статтею 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено виплату
одноразової компенсації учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою.

Крім того, судом апеляційної інстанції
з матеріалів справи встановлено, що
позивач є потерпілий від наслідків
аварії ЧАЕС 1 категорії, інвалід 2-ої
групи.

Проте, щорічна допомогу на
оздоровлення позивачу виплачувалась
за 2013 рік відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України N 562 від
12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 120 грн..

Згідно з частиною першою статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 4 статті 48 Закону
№796-ХІІ, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в таких
розмірах: інвалідам ІІ групи - 5
мінімальних заробітних плат, а згідно
із ч.7 ст. 48 згаданого Закону розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Пунктом 4 «;Прикінцевих положень»
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» встановлено, що у 2013
році норми і положення ст. 48 Закону
№796-ХІІ застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік, отже, вказаним
пунктом цього Закону КМУ надано право
встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Кабінетом Міністрів України станом на
дату виплати позивачу щорічної
допомоги на оздоровлення за 2013 рік таке
право використано не було, оскільки
відповідного нормативно-правового
акта КМУ на виконання вимог пункту 4
«;Прикінцевих положень» Закону України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік» щодо встановлення розмірів
щорічної допомоги на оздоровлення
прийнято не було, тому до прийняття
вищезгаданого нормативно-правового
акта КМУ при визначенні розміру виплат
щорічної допомоги на оздоровлення за
2013 рік застосуванню підлягають
безпосередньо положення статті 48
Закону №796-ХІІ.

Постановою КМУ №562 від 12 липня 2005 року
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
встановлено розміри компенсацій за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в абсолютних
сумах, а саме: розмір щорічної допомоги
на оздоровлення особам, які стали
інвалідами 2-ї групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи, визначений
у розмірі 120,00 грн., що не відповідає
розміру, встановленому ст. 48 Закону
№796-ХІІ.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року №3-рп2012 дано тлумачення,
що нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України під час
вирішення-справ про соціальний захист
підлягають застосуванню тоді, коли
вони видані у межах його компетенції на
основі і на виконання Бюджетного
кодексу України, закону про Державний
бюджет України на відповідний рік та
інших законів України.

Ураховуючи особливість дії в часі
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік, нормативно-правовий
акт Кабінету Міністрів України,
виданий на його виконання, також діє у
межах бюджетного року.

Отже, постанова КМУ №562 від 12 липня 2005
року «Про щорічну допомогу на
здоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» була видана на виконання
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2005 рік» і була розрахована
на бюджетний період 2005 року, а тому
вказані норми даної постанови не
одягають застосуванню при визначенні
розміру виплат щорічної допомоги на
здоровлення у бюджетному періоді 2013
року.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України, тобто, відповідачем
неправомірно, зокрема, у порушення ст. 19
Конституції України, занижений розмір
соціального забезпечення, обов'язок
виплати якого покладено на
відповідача, у зв'язку з чим дії
відповідача є такими, що порушують
права позивача на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення за 2013 рік
відповідно до ст. 48 Закону №796-ХІІ.

Отже, дії відповідача щодо не виплати у
повному розмірі щорічної допомоги на
оздоровлення, відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України N 562 від
12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є неправомірними.

Таким чином позовні вимоги позивача
підлягають задоволення та слід визнати
неправомірними дії та зобов'язати
відповідача провести перерахунок та
виплатити позивачу щорічну допомогу на
оздоровлення за 2013 рік в розмірі 5
мінімальних заробітних плат
відповідно до ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 159 КАС України
законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Таким чином апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції порушені норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що є
підставою для скасування судового
рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Таким чином вимоги апеляційної скарги
підлягають частковому задоволенню, а
рішення суду першої інстанції
скасуванню.

Керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову Вишгородського районного
суду Київської області від 21 травня 2014
року - скасувати.

Винести нове рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області при
нарахуванні та виплаті позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення за
2013 рік неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області
нарахувати та виплатити на користь
позивача щорічну допомогу на
оздоровлення за 2013 рік, виходячи з
розміру 5 мінімальних заробітних плат,
відповідно до ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
Шостак О.О.,

Судді: Мамчур
Я.С.,

Бистрик
Г.М.

Головуючий суддя

Шостак О.О.

Судді:

Мамчур Я.С

Бистрик Г.М.