Справа № 808/9094/13-а
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2014 рокусправа № 808/9094/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Лащенко Р.В.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Комунального
закладу «Запорізької обласної
універсальної наукової бібліотеки ім..
О.М. Горького» Запорізької обласної
ради

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2014
року

у справі № 808/9094/13-а

за позовом Комунального закладу
«Запорізької обласної універсальної
наукової бібліотеки ім.. О.М. Горького»

до Державної фінансової інспекції в
Запорізькій області

про визнання протиправним та
скасування п.2.1. вимоги від 28.08.2013
№08-04-14-14/7285,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальний заклад «Запорізька
обласна універсальна наукова
бібліотека ім. О.М. Горького»
Запорізької обласної ради звернувся з
позовом до суду до Державної
фінансової інспекції в Запорізькій
області, в якому просив визнати
протиправним та скасувати п. 2.1 вимоги
відповідача від 28.08.2013 №08-04-14-14/7285.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
посилання відповідача на порушення
позивачем пункту 2.2 Порядку надання
платних послуг закладами культури та
мистецтв, затвердженого наказом
Міністерства культури і мистецтв
України №732/306/152 від 21.12.1999, в частині
надання окремих платних послуг
населенню за ціною нижчою ніж
визначено калькуляціями кошторисної
вартості на проведення кожного з видів
послуг, розроблених та затверджених
позивачем, є неправомірним, оскільки
вказаний пункт регулює лише визначення
розміру складових ціни послуг, які є
базою для визначення остаточної ціни
послуг. Позивач зазначає, що пунктом 2.2
вказаного Порядку №732/306/152 остаточна
ціна платної послуги не визначається,
оскільки пунктом 2.3 Порядку
передбачено, що остаточна ціна послуг
формується з урахуванням попиту та
платоспроможності покупців. Позивач
зазначає, що жодною нормою Порядку
№732/306/152 не забороняється позивачу,
який є неприбутковою організацією,
встановлювати остаточну ціну платних
послуг нижче собівартості такої
послуги з урахуванням
платоспроможності споживачів послуг.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 17.02.2014 в
задоволені адміністративного позову
відмовлено в повному обсязі.

Постанова суду мотивована тим, що
вартість наданих позивачем послуг
фізичним особам не відповідала
калькуляціям кошторисної вартості
послуг, затвердженим позивачем, а саме:
позивач надавав послуги за ціною
нижчою ніж базова, чим порушив вимоги п.
2.2 Порядку №732/306/152.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу (а. с.223), в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції в повному обсязі,
ухвалити нову постанову та
задовольнити позов у повному обсязі.

Позивач зазначає, що в матеріалах
справи наявні накази про затвердження
тарифів та номенклатури платних
послуг, якими затверджувалась саме
остаточна ціна платних послуг, а базова
ціна жодним наказом не
затверджувалась, що свідчить про
хибність висновку суду першої
інстанції про порушення позивачем
вимог Порядку №732/306/152. В іншому -
апеляційна скарга фактично мотивована
доводами, викладеними в
адміністративному позові.

Представники сторін у судове засідання
не з'явились, про час і місце судового
засідання сторони повідомлені судом
належним чином.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, відповідачем
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
позивача за період з 01.01.2010 по 01.05.2013, за
результатами якої складено акт №04-21/12
від 13.08.2013 (надалі - акт).

Ревізією повноти та своєчасності
отримання доходів від надання
позивачем платних послуг, проведеною
суцільним способом за весь період, який
підлягав ревізії, шляхом перевірки
умов Порядку надання платних послуг КЗ
«Запорізька обласна універсальна
наукова бібліотека ім.. О.М. Горького»,
затвердженого директором закладу
20.02.2000, наказів КЗ «Запорізька обласна
універсальна наукова бібліотека ім..
О.М. Горького» від 17.12.2009 №48-осн., від
05.01.2011 №1а-осн., від 01.02.2012 №8-о, від 24.01.2013
№10-о «Про надання платних послуг
користувачам», калькуляцій
кошторисної вартості послуг, укладених
договорів, даних прибуткових та
видаткових касових ордерів, квитанцій,
доданих до м/о №1, рахунків, актів
виконаних робіт, виписок казначейства,
доданих до м/о №3-1, формулярів читачів,
списків бібліографічних довідок,
Звітів форми №4-1м, встановлено, що
протягом періоду, який підлягав
ревізії, окремі види платних послуг
(нічний абонемент, видача особливо
цінних видань, підготовка тематичної
добірки та довідки за темою, надання
послуг в оформленні реєстраційних
документів користувачів бібліотек,
складання та формування
бібліографічних списків для курсових,
дипломних і наукових робіт
(інформаційні послуги), тощо)
надавалися населенню за ціною нижчою,
ніж визначено калькуляціями
кошторисної вартості на проведення
кожного з видів послуг, які розроблені
позивачем у відповідності до вимог
чинного законодавства, внаслідок чого
позивачем протягом періоду, який
підлягав ревізії, недоотримано доходів
від надання фізичним особам платних
послуг на загальну суму 74228,16 грн.
(протягом 2010 року - 34072,47 грн., 2011 року -
29061,20 грн., 2012 року - 9373,18 грн.,
січня-квітня 2013 року - 1721,31 грн.), чим
порушено пункт 2.2 Порядку №732/306/152 в
частині того, що розмір плати за той чи
інший вид послуги визначається на
підставі її ціни (тарифу), базою для
визначення ціни послуги є розрахунок
витрат, пов'язаних з наданням послуги.

28.08.2013 відповідачем складено вимогу
(лист № 08-04-14-14/7285) про обов'язкові
вимоги щодо усунення порушень,
виявлених ревізією, в п.2.1 якої
зазначено, що в порушення п.2.2 Порядку
надання платних послуг закладами
культури та мистецтв, затвердженого
наказом Міністерства культури і
мистецтв України №732/306/152 від 21.12.1999,
внаслідок надання окремих видів
платних послуг населенню за ціною
нижчою ніж визначено калькуляціями
кошторисної вартості на проведення
кожного з видів послуг, які розроблені
та затверджені позивачем у
відповідності до вимог чинного
законодавства, протягом періоду з
01.01.2010 по 01.05.2013 позивачем недоотримано
доходів від надання фізичним особам
платних послуг на загальну суму 74228,16
грн., у зв'язку з чим необхідно в повному
обсязі відшкодувати кошти у загальній
сумі 74228,16 грн. за надані фізичним
особам послуги шляхом внесення їх до
каси або на розрахунковий рахунок
позивача, у тому числі за рахунок осіб,
винних у безоплатному наданні таких
послуг, на підставі ст.1166 ЦК України.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
не погоджується з судом першої
інстанції про правомірність
оскаржуваної вимоги Державної
фінансової інспекції.

Відповідно до ст. 2 Закону України
№2939-ХІІ від 26.01.1993 «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні», в редакції, що
діяла на час проведення ревізії,
головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Інспектування здійснюється органом
державного фінансового контролю у
формі ревізії та полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті (ст.4 Закону
№2939-ХІІ).

Пунктом 35 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20
квітня 2006 року №550 (в редакції, що діяла
на час спірних правовідносин),
визначено, що виявлені допущені
об'єктом контролю порушення
законодавства, контроль за дотриманням
якого віднесено до компетенції служби,
фіксуються в констатуючій частині акта
ревізії з обов'язковим посиланням на
норми законів чи інших
нормативно-правових актів, які
порушено, та зазначенням винних у їх
допущенні осіб.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону №2939-ХІІ
законні вимоги службових осіб органу
державного фінансового контролю є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що контролюються.

Щодо виявленого проведеною ревізією
порушення, як вбачається з матеріалів
справи, Наказом Мінфіну/Міністерства
економіки України/Мінкультури від
21.12.1999 №732/306/152 затверджено Порядок
надання платних послуг закладами
культури і мистецтв (надалі - Порядок
№732/306/152), яким визначено
організаційно-правову форму надання
платних послуг населенню та
підприємствам, установам, організаціям
закладами культури і мистецтв.

Пунктом 2.1 вказаного Порядку №732/306/152
передбачено, що платні послуги
населенню надаються закладами
культури і мистецтв згідно з умовами,
викладеними в постановах Кабінету
Міністрів України від 21 жовтня 1994 року
№733 «Про ціноутворення в умовах
реформування економіки» та від 25
грудня 1996 року №1548 «Про встановлення
повноважень виконавчої влади та
виконавчих органів міських рад щодо
регулювання цін (тарифів)».

При віднесенні суми витрат до витрат
виробництва послуг слід керуватися
статтею 5 Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств».
Розмір плати за той чи інший вид
послуги визначається на підставі її
ціни (тарифу). Базою для визначення ціни
послуги є розрахунок витрат, пов'язаних
з наданням послуги.

До складу витрат виробництва належать:
витрати на оплату праці; внески на
соціальні заходи (на державне
соціальне страхування, державне
пенсійне страхування тощо);
матеріальні витрати, у тому числі на
придбання сировини, матеріалів, палива,
енергії, інструменту, пристроїв,
спеціального одягу і взуття, захисних
пристроїв, на проведення поточного
ремонту, технічний огляд та технічне
обслуговування основних фондів, що
використовуються для надання послуг,
службові відрядження, на оплату послуг
зв'язку, засобів сигналізації,
господарські та канцелярські витрати
тощо; амортизація основних фондів, що
використовуються для надання послуг;
інші витрати, зокрема витрати на
реалізацію послуг, оплату відсотків за
фінансовими кредитами. До ціни послуг,
окрім зазначених витрат виробництва,
зараховуються прибуток (якщо такий
планується), обов'язкові податки,
відрахування, платежі, збори
відповідно до чинного законодавства
(п.2.2 Порядку №732/306/152).

Матеріалами справи підтверджено, що
протягом 2010-2013 років позивачем
встановлювалися та затверджувалися
номенклатури та тарифи платних послуг,
які надавалися користувачам у
вищевказані роки, що підтверджується
наказами №48-осн від 17.12.2009, №1а-осн від
05.01.2011, №8-0 від 01.02.2012, №10-о від 24.01.2013.

На виконання вимог зазначених вище
наказів позивачем розроблялися
калькуляції кошторисної вартості всіх
видів платних послуг.

Так, згідно затвердженої позивачем
11.12.2003 калькуляції кошторисної
вартості і проектної ціни видачі книг
за «нічним абонементом», вартість
зазначеної послуги складає 3,43 грн.
(позивачем встановлена ціна 3,00 грн.);
згідно затвердженої позивачем 17.12.2009
калькуляції кошторисної вартості
послуги підготовки тематичної добірки
літератури за замовленою темою на 2010
рік, вартість зазначеної послуги
складає 21,84 грн. (позивачем встановлена
ціна 20,00 грн.); згідно затвердженої
позивачем 09.01.2006 калькуляції
кошторисної вартості послуги
оформлення реєстраційних документів
на 2006 рік, вартість зазначеної послуги
складає 7,39 грн. (позивачем встановлена
ціна 5,00 грн.), згідно затвердженої
позивачем 09.01.2006 калькуляції
кошторисної вартості послуги щодо
пошуку інформації в Інтернет на 2006 рік,
вартість зазначеної послуги складає 0,78
грн. (позивачем встановлена ціна 0,50
грн.); згідно затвердженої позивачем
28.12.2007 калькуляції кошторисної
вартості послуги щодо видачі
букіністичної літератури, особливо
цінних видань на 2008 рік, вартість
зазначеної послуги складає 2,86 грн.
(позивачем встановлена ціна 5,00 грн.);
згідно затвердженої позивачем 25.12.2007
калькуляції кошторисної вартості
послуги друкування документів,
вартість зазначеної послуги складає 0,34
грн. (позивачем встановлена ціна 0,25
грн.); згідно затвердженої позивачем
03.01.2006 калькуляції кошторисної
вартості послуги щодо індексування
книг на 2006 рік, вартість зазначеної
послуги складає 6,49 грн. (позивачем
встановлена ціна - 5,00 грн.); згідно
затвердженої позивачем 01.02.2012 р.
калькуляції кошторисної вартості
послуги щодо підготовки тематичної
довідки за замовленою користувачем
темою на 2012 рік, вартість зазначеної
послуги складає 22,78 грн. (позивачем
встановлена ціна - 20,00 грн.); згідно
затвердженої позивачем 01.02.2012
калькуляції кошторисної вартості
послуги з підготовки бібліографічного
списку на 2012 рік, вартість зазначеної
послуги складає 1,03 грн. (позивачем
встановлена ціна - 1,00 грн.); згідно
затвердженої позивачем 01.02.2012
калькуляції кошторисної вартості
послуги оформлення електронних
реєстраційних документів на 2012 рік,
вартість зазначеної послуги складає 5,12
грн. (позивачем встановлена ціна - 5,00
грн.); згідно затвердженої позивачем
01.02.2012 калькуляції кошторисної
вартості послуги з підготовки
фактографічної довідки на 2012 рік,
вартість зазначеної послуги складає 1,75
грн. (позивачем встановлена ціна - 0,60
грн.), згідно затвердженої позивачем
01.02.2012 калькуляції кошторисної
вартості послуг користування БД
«Законодавство України» на 2012 рік,
вартість зазначеної послуги складає 2,44
грн. (позивачем встановлена ціна - 2,00
грн.); згідно затвердженої позивачем
25.12.2007 калькуляції кошторисної
вартості послуги користування
Інтернет, вартість зазначеної послуги
складає 5,40 грн. (позивачем встановлена
ціна - 3,00 грн.); згідно затвердженої
позивачем 01.02.2012 калькуляції
кошторисної вартості послуги зі
сканування документів на 2012 рік,
вартість зазначеної послуги складає 3,28
грн. (позивачем встановлена ціна: без
корекції - 1,00 грн., з корекцією - 2,00 грн.);
згідно затвердженої позивачем 01.02.2012
калькуляції кошторисної вартості
послуги з користування послугою
фотокопіювання документів на 2012 рік,
вартість зазначеної послуги складає 1,84
грн. (позивачем встановлена ціна - 1,00
грн.); згідно затвердженої калькуляції
кошторисної вартості послуги щодо
видачі особливо цінних видань,
вартість зазначеної послуги складає 0,60
грн. (позивачем встановлена ціна - 0,60
грн.); згідно затвердженої калькуляції
кошторисної вартості послуги з
користування послугою фотокопіювання
документів на 2012 рік, вартість
зазначеної послуги складає 1,00 грн.
(позивачем встановлена ціна - 1,00 грн.);
згідно затвердженої калькуляції
кошторисної вартості послуг
користування БД «Законодавство
України» на 2012 рік, вартість зазначеної
послуги складає 1,09 грн. (позивачем
встановлена ціна - 1,00 грн.); згідно
затвердженої калькуляції кошторисної
вартості послуги щодо пошуку
інформації (інформаційні послуги),
вартість зазначеної послуги складає 0,50
грн. (позивачем встановлена ціна - 0,50
грн.); згідно затвердженої калькуляції
кошторисної вартості послуги зі
сканування документів на 2012 рік,
вартість зазначеної послуги складає 0,99
грн. (позивачем встановлена ціна - 1,00
грн.); згідно затвердженої калькуляції
кошторисної вартості послуги щодо
індексування книг, вартість зазначеної
послуги складає 4,99 грн. (позивачем
встановлена ціна - 5,00 грн.); згідно
затвердженої калькуляції кошторисної
вартості послуги оформлення
реєстраційних документів, вартість
зазначеної послуги складає 4,99 грн.
(позивачем встановлена ціна - 5,00 грн.);
згідно затвердженої калькуляції
кошторисної вартості послуги
оформлення електронних реєстраційних
документів, вартість зазначеної
послуги складає 5,00 грн. (позивачем
встановлена ціна - 5,00 грн.), згідно
затвердженої калькуляції кошторисної
вартості послуги щодо підготовки
тематичної добірки за замовленою
користувачем темою, вартість
зазначеної послуги складає 19,98 грн.
(позивачем встановлена ціна - 20,00 грн.);
згідно затвердженої калькуляції
кошторисної вартості послуги щодо
підготовки тематичної довідки за
замовленою користувачем темою,
вартість зазначеної послуги складає
20,00 грн. (позивачем встановлена ціна -
20,00 грн.); згідно затвердженої
калькуляції кошторисної вартості
послуги видачі книг за «нічним
абонементом», вартість зазначеної
послуги складає 2,99 грн. (позивачем
встановлена ціна - 3,00 грн.); згідно
затвердженої калькуляції кошторисної
вартості послуги з підготовки
фактографічної довідки на 2012 рік,
вартість зазначеної послуги складає 0,58
грн. (позивачем встановлена ціна - 0,60
грн.).

Отже, з наведеного вище вбачається, що
окремі види платних послуг надавалися
позивачем за ціною нижчою ніж
визначено калькуляціями кошторисної
вартості на проведення кожного з видів
послуг, що розроблені та затверджені
Позивачем, у відповідності до вимог
законодавства.

В той же час, пунктом 2.3 Порядку №732/306/152
передбачено, що вартість (ціна) послуг
формується, виходячи з витрат
(собівартості) та прибутку з
урахуванням попиту та
платоспроможності покупців.

Таким чином, вказаний пункт визначає,
що остаточна ціна послуг формується з
урахуванням попиту та
платоспроможності споживачів послуг,
не обмежуючи право закладу культури на
встановлення ціни послуг, яка не
відповідає базової ціни, зокрема, є
нижчою. До того ж, колегія суддів
зазначає, що жодним наказом позивача не
було затверджено базові ціни на
послуги, що надавались населенню,
оскільки в матеріалах справи наявні
виключно калькуляції кошторисної
вартості послуг, які відтворюють
розмір витрат у грошовій формі на
виробництво одиниці певного виду
послуг по окремих видах витрат та не є
базовою ціною послуг.

Зважаючи на той факт, що нормами
діючого законодавства надано право
закладам культури визначати вартість
(ціну) послуг з урахуванням попиту та
платоспроможності покупців, переважна
частина яких за твердженням позивача є
малозабезпеченими верствами
населення, колегія суддів приходить до
висновку про відсутність порушень
позивачем Порядку №732/306/152 в частині
надання окремих платних послуг
населенню за ціною нижчою ніж
визначено калькуляціями кошторисної
вартості на проведення кожного з видів
послуг, розроблених та затверджених
позивачем, а відтак вимога відповідача
в цій частині є безпідставною.

Крім того, така вимога пред'явлена
позивачу не спосіб, що передбачений
ст.10 Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні».

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі та в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні» органу
державного фінансового контролю
надається право, зокрема,: пред'являти
керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до
бюджету виявлені ревізіями приховані
і занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства (п.7 ст.10 Закону);
звертатися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів (п.10 ст.10 Закону).

За правилами п.45 вказаного вище Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами у міру
виявлення ревізією порушень
законодавства посадові особи
контролюючого органу, не чекаючи
закінчення ревізії, мають право усно
рекомендувати керівникам об'єкта
контролю невідкладно вжити заходів для
їх усунення та запобігання у
подальшому.

Якщо вжитими в період ревізії
заходами не забезпечено повне усунення
виявлених порушень, контролюючим
органом у строк не пізніше ніж 10
робочих днів після реєстрації акта
ревізії, а у разі надходження
заперечень(зауважень) до нього - не
пізніше ніж 3 робочих дні після
надіслання висновків на такі
заперечення(зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування (п.46 Порядку №
550).

Отже наведені правові норми не містять
положень щодо права відповідача
зобов'язувати підконтрольну установу в
примусовому порядку здійснювати
заходи щодо відшкодування певної суми
коштів, у тому числі, звертатись до
винних осіб з метою відшкодування
збитків.

Відсутність положень щодо такого
примусу узгоджується із положеннями
ст.8 Конституції України, відповідно до
якої в Україні визнається і діє принцип
верховенства права. Жодна норма
процесуального та іншого
законодавства не зобов'язує будь-яку
особу звертатися до інших осіб за
захистом прав, свобод та інтересів.
Таке звернення є виключно правом особи.

Крім того, слід зазначити, що при
виявленні збитків, завданих державі чи
об'єкту контролю, орган державного
фінансового контролю має право
визначати їх розмір згідно з методикою,
затвердженою Кабінетом Міністрів
України, та звернутися до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог до усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів.

Отже обов'язковою до виконання є вимога
органу державного фінансового
контролю, спрямована на коригування
роботи підконтрольної організації та
приведення її у відповідність із
вимогами законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач пред'явив вимогу, яка вказує
на виявлені збитки, їхній розмір та
стягнення, а відтак, оскільки збитки
відшкодовуються у судовому порядку за
позовом органу державного фінансового
контролю, питання правильності їх
обчислення є предметом судового
дослідження при розгляді такого
позову, а не у даній справі за позовом
позивача як підконтрольної установи
про визнання вимоги протиправною.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню,
а апеляційна скарга позивача -
задоволенню, оскільки доводи
апеляційної скарги спростовують
досліджені у справі докази, а отже є
підставою для скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального
закладу «Запорізька обласна
універсальна наукова бібліотека ім.
О.М. Горького» Запорізької обласної
ради задовольнити.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 17.02.2014 у
справі № 808/9094/13-а скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
пункт 2.1 вимоги Державної фінансової
інспекції в Запорізькій області від
28.08.2013 №08-04-14-14/7285

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
постанови в повному обсязі.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко