Справа № 343/2898/14-а
Суддя: Андрусів І. М.
Дата ухвалення: 2014-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/2898/14-а
Провадження №: 2-а/0343/108/14
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року м. Долина

Долинський районний суд
Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi - Андрусіва
І. М.,

секретаря - Височанської О. З.,

розглянувши у вiдкритому судовому
засiданнi в приміщенні Долинського
районного суду Івано-Франківської
області справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до інспектора ОДР 1-го
взводу роти ДПС лейтенанта міліції
Бойчук Івана Васильовича про
оскарження (скасування) правового акту
індивідуальної дії (постанови серії ПС
1 № 780890 від 11.11.2014 року,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив скасувати постанову, винесену
інспектором ОДР 1-го взводу роти ДПС
лейтенантом міліції Бойчук Іваном
Васильовичем серії ПС1 № 780890 від 11.11.2014
року про накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП, а
провадження по справі закрити за
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що 11
листопада 2014 року, близько 12 год. 40 хв.
він рухався по автодорозі Н-10 в колоні
інших автомобілів неподалік с. Голинь
Калуського району Івано-Франківської
області автомобілем марки «AUDI А-6»,
номерний знак НОМЕР_1, зі швидкістю 60-75
км/год та слідкував за показниками
спідометра, так як був заздалегідь
повідомлений про наявність
працівників міліції на дорозі іншими
учасниками руху. На зустріч рухався
патрульний автомобіль ДПС, з якого
інспектор ДПС, тримаючи прилад «Візир»,
здійснював фіксування учасників руху.
Побачивши в дзеркалі заднього
відображення згаданий патрульний
автомобіль з включеним проблисковим
маячком, він здійснив зупинку
автомобіля, під час якої інспектор ДПС
заявив про фіксацію перевищення ним
швидкості руху в населеному пункті.

На його зауваження про те, що він
рухався в колоні, де рухалося декілька
автомобілів і що ця швидкість могла б
належати іншому автомобілю, оскільки
прилад знаходився в руках і не був
закріплений на штативі, що можливі
похибки із-за людського фактора,
інспектор не відреагував, а взявши
документи на автомобіль, склав
протокол про адміністративне
правопорушення та виніс постанову. З
жодними правами та обов»язками,
передбачених Конституцією України,
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, як це зазначено в
протоколі, його ніхто не ознайомлював
та не роз»яснював, що в свою чергу
позбавило його можливості використати
юридичну допомогу адвоката чи іншого
фахівця в цій галузі.

З даною постановою він не згідний,
оскільки вона не відповідає дійсності
та вимогам закону, а також не містить
жодних переконливих доказів, якими б
керувався інспектор при її винесенні,
так як в його діях відсутній склад
адміністративного правопорушення,
адже він рухався зі швидкістю не
більшою, ніж 60- 75 км/год, а інспектором
ДПС при розгляді справи було взято до
уваги покази приладу, з якого неможливо
встановити наявність в його діях
складу вищевказаного правопорушення.

На підставі наведених фактів вважає
дану постанову незаконною, а тому
звернувся в суд з даним позовом.

В судовому засіданні позивач підтримав
заявлені вимоги, зіславшись на
вищевикладені обставини, просив позов
задоволити, скасувати постанову серії
ПС1 № 780890 від 11.11.2014 року, винесену
інспектором ОДР 1-го взводу роти ДПС
лейтенантом міліції Бойчук Іваном
Васильовичем про накладення на
нього адміністративного стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1
КУпАП, а провадження по справі закрити
за відсутністю в його діях складу
адміністративного
правопорушення,оскільки з наданих
відповідачем доказів не встановлено,
що він рухався в населеному пункті.

Відповідач в судовому засіданні щодо
позову заперечив та пояснив, що
винесена ним постанова є законною,
оскільки позивач дійсно перевищив
швидкість руху в населеному пункті
більш як на 20 км/год. Посилання позивача
на фактичну відсутність доказів
скоєного ним правопорушення є
безпідставним, так як згідно вимог
законодавства доказами в справі про
адміністративне правопорушення можуть
бути будь-які фактичні дані, на основі
яких у визначеному законом порядку
орган (посадова особа) встановлює
наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлються протоколом про
адміністративне правопорушення,
постановою у справі про
адміністративне правопорушення,
поясненням особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності, а
також іншими документами фото- відео
фіксації порушення ПДР. Зміст
постанови про визнання винним ОСОБА_2 у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1
КУпАП, було негайно оголошено і
запропоновано останньому отримати її
копію. Вважає, що винесена ним
постанова є законною, а її зміст не
суперечить дійсним обставинам справи
та нормам законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що даний позов
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в
справі про адміністративне
правопорушення не може бути розпочато,
а розпочате підлягає закриттю у
випадку відсутності події чи складу
правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні та
підтверджується копією постанови
серії ПС1 № 780890 від 11.11.2014 року,
винесеної інспектором ОДР 1-го взводу
роти ДПС лейтенантом міліції Бойчук
Іваном Васильовичем на ОСОБА_2
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за
вчинення ним адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.122 ч. 1
КУпАП. Зі змісту даної постанови
вбачається, що ОСОБА_2, керуючи
транспортним засобом марки «Ауді А-6»,
номерний знак НОМЕР_1, рухався зі
швидкістю 101 км/год. по автодорозі Н-10 в
с. Голинь Івано-Франківської області,
що було зафіксовано приладом «Візир» №
0812380 (а.с.6).

З копії протоколу про адміністративне
правопорушення серії АБ2 № 969914 від
11.11.2014 року вбачається, що в графі
«пояснення особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності, по
суті порушення», пояснення позивача
відсутні (а.с.7).

У відповідності до копії фотознімків,
долучених в судовому засіданні
інспектором ОДР 1-го взводу роти ДПС
лейтенантом міліції Бойчук І.В.,
встановлено, що автомобіль марки «Ауді
А-6», номерний знак НОМЕР_1, 11.11.2014 року о
12 год. 57 хв. рухався зі швидкістю 101
км/год, однак відсутні дані про
здійснення позивачем руху в
населеному пункті (а.с.17-18).

З п. 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 23 грудня 2005 року № 14
Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті
встановлено, що зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим
статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів. Однак
всупереч вищевикладеному відповідач в
оскаржуваній постанові не зазначив
жодних мотивів відхилення доказів, на
які посилався ОСОБА_2 і не спростував
його твердження.

Долучені відповідачем в судовому
засіданні фотоматеріали суд не вважає
належним доказом вчинення позивачем
правопорушення, оскільки з них не
вбачається, що рух автомобіля позивача
зафіксовано в населеному пункті.

Також в порушення п. 2.7 Інструкції з
оформлення матеріалів про
адміністративні правопорушення, яка
затверджена Наказом МВС України від
22.02.2001 року № 185, до вищевказаного
протоколу про адміністративне
правопорушення не долучено жодних
матеріалів, що підтверджують факт
вчинення ОСОБА_2 адміністративного
правопорушення (рапортів посадових
осіб, заяв, пояснень свідків
правопорушення, тощо).

В постанові про притягнення до
адміністративної відповідальності не
зазначено на якій відстані від початку
в"їзду в населений пункт
задокументовано порушення ПДР. До
справи не долучено відповідачем
доказів місцезнаходження службового
транспортного засобу із прив"язкою до
місцевості з якого проводилося
вимірювання швидкості руху
радіолокаційним вимірювачем "Візир ".

При винесенні даного рішення суд
враховує те, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, однак,
відповідач не представив жодних
доказів, які б спростували твердження
позивача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
адміністративне стягнення на ОСОБА_2
накладено незаконно, оскільки
відповідачем не було представлено
належних доказів про вчинення
позивачем адміністративного
правопорушення.

При таких обставинах постанову серії
ПС1 № 780890 від 11.11.2014 року слід скасувати,
а провадження по адміністративній
справі закрити за відсутністю в діях
ОСОБА_2 складу даного
адміністративного правопорушення.

На пiдставi викладеного, ст.ст. 9, 122, 247, 251,
268, 280, 288, 293 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
керуючись ст.ст. 128, 159-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Постанову серії ПС1 № 780890 від 11.11.2014
року, винесену інспектором ОДР 1-го
взводу роти ДПС лейтенантом міліції
Бойчук Іваном Васильовичем про
накладення на нього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255
(двісті п»ятдесят п»ять) грн. за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
КУпАП- скасувати, а провадження по
адміністративній справі закрити за
відсутністю в його діях складу даного
адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню в
апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: