Справа № 872/13314/13
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2014 рокусправа № 808/3281/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Іванова
С.М.

суддів: Чабаненко С.В.
Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Запорізький абразивний комбінат» на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 27 червня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Публічного акціонерного
товариства «Запорізький абразивний
комбінат» до Запорізької митниці
Державної митної служби України про
скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Запорізький абразивний комбінат»
(далі - позивач ПАТ «Запорізький
абразивний комбінат») звернулося з
адміністративним позовом до
Запорізької митниці Державної митної
служби України (далі - відповідач
Запорізька митниця ДМС України) в якому
просило:

- скасувати рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів від
29.12.2012 року № 112050000/2012/000901/2 винесене
відповідачем;

- стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача фінансову гарантію
(грошову заставу) в сумі 18 793 грн. 42 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
для митного оформлення вантажу
декларантом позивача 28.12.2012 року була
заявлена до м/п
«Запоріжжя-центральний» Запорізької
митниці ЕМД №112050000/2012/030095. Під час
митного оформлення декларантом була
визначена митна вартість
імпортованого товару за основним
методом: за ціною контракту. Також, під
час митного оформлення на вимогу
інспектора Запорізької митниці для
підтвердження митної вартості
декларантом позивача були надані
додаткові документи. Проте, як зазначає
позивач, незважаючи на усі надані
додаткові документи Запорізькою
митницею Державної митної служби
України було прийняте Рішення про
коригування митної вартості за №
112050000/2012/000901/2 від 29.12.2012 року за ціною
52,2657 дол./кг. Позивач вважає Рішення про
коригування митної вартості за №
112050000/2012/000901/2 від 29.12.2012 року
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню. Для унеможливлення простою
виробництва, позивачем було прийнято
рішення оформити даний вантаж згідно
зі ст. 55, 313 Митного кодексу України, під
фінансову гарантію (грошова застава -
18793 грн. 42 коп.), з метою у подальшому
підтвердження митної вартості,
заявленої декларантом, шляхом надання
додаткових документів, вказаних у
рішенні про коригування митної
вартості. З цією метою 29.12.2012
декларантом ОСОБА_1 було надано
додаткові документи, а саме: рахунок на
оплату товару від 04.12.2012 №ЄК1087367; лист
виробника від 01.03.2012 №8-4/19 про
об'єднання підприємства виробників.
Позивач наголошує, що зважаючи на факти
та докази, порівняння визначеної
митним органом митної вартості з
митною вартістю, заявленою позивачем є
таким, що здійснено при неповному
з'ясуванні всіх обставин, які мали
значення для прийняття рішення про
визначення митної вартості товару, а
відтак, для захисту порушеного права,
позивач вважає, що спірне рішення є
протиправним, а порушені права
позивача підлягають захисту шляхом
скасування Рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів від
29.12.2012 №112050000/2012/000901/2.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 27 червня 2013
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій вказує на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав у повному обсязі, просив
останню задовольнити на підставах, що в
ній зазначені та скасувати рішення
суду першої інстанції і прийняти нове -
про задоволення позову.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, що у відповідності до ч.
4 ст. 196 КАС України не перешкоджає
розгляду справи за відсутністю
останнього.

Заслухавши представника позивача,
перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
останньої, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
03.05.2012 року між позивачем (покупець) та
ТОВ «Холдинг Кабельний Альянс»
Російська Федерація (продавець) згідно
із рахуноком-фактурою № ЄК000016676 від
25.12.2012 було укладено контракт № ЄК 467 за
умовами якого продавець продав, а
покупець купив товар, на умовах та
згідно з технічними даними,
передбаченими Додатком до цього
контракту.

Для проведення митного оформлення
поставленого за зазначеним договором
товару від 28.12.2012 року позивачем до
митного органу подана електронна митна
декларація № 112050000/2012/030095.

Під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товару «сітка латунна
полутомпакова та форфористо-бронзова»
заявленого до митного оформлення за
ЕМД від № 12050000/2012/030095, митним органом
перевірено подані позивачем документи
для підтвердження заявленої митної
вартості товарів і відомості, що
необхідні для здійснення митного
контролю, та у відповідності до ст. 53
Митного кодексу України у позивача
витребувані додаткові документи для
підтвердження митної вартості товару.

ПАТ «Запорізький абразивний комбінат»
додаткові документи були надані не в
повному обсязі.

У зв'язку з викладеним, відповідно до
ст.55 Митного кодексу України 29.12.2012 року
митним органом прийнято рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів № 112050000/2012/000901/2. При
визначенні митної вартості товару була
застосовна наявна у митного органу
інформація про вартість операцій з
подібними товарами (за МД №112010000/2012/003712
від 28.12.2012). Митну вартість товару було
скориговано з 35,35 дол./кг. на 52,26 дол./кг.

10.01.2013 року відповідно до п. 7 ст. 55
Митного кодексу України товар було
випущено у вільний обіг за МД
№112050000/2013/00273 шляхом надання фінансової
гарантії відповідно до розділу X
Митного кодексу України.

29.12.2012 року ПАТ «Запорізький абразивний
комбінат» було надало Запорізькій
митниці додаткові документи на
підтвердження митної вартості сітки
латунної полутомпакової та
форфористо-бронзової, які були
оформлені у митному відношенні та
випущені у вільний обіг згідно ч. 7 ст. 55
Митного кодексу України за МД
№ 112010000/2012/003712 від 28.12.2012 року.

У відповідності до статті 49 Митного
кодексу України, митна вартість
товарів - це вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 50 МК України визначено, що
відомості про митну вартість товарів
використовуються для 1) нарахування
митних платежів; 2) застосування інших
заходів державного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності
України; 3) ведення митної статистики; 4)
розрахунку податкового зобов'язання,
визначеного за результатами
документальної перевірки.

Частиною 1 ст. 51 МК України встановлено,
що митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 52 МК України декларант
який заявляє митну вартість товару
зобов'язаний подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Згідно з частиною 1 статтею 53 МК України
у випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, згідно з ч. 2
зазначеної статті є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій ст. 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Частиною 3 ст.53 МК України визначено, що
у разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Згідно зі ст. 54 МК України, контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості. Контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у ч. 1 ст.58 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 цієї ж статті за
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень ст.55 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 55 МК України рішення
про коригування заявленої митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених ч.6 ст.54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Згідно із п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу
України митний орган може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, зокрема у разі
неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій ст.53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Стаття 57 МК України передбачає, що
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться на митну територію
України, здійснюється шляхом
застосування таких методів: 1)
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) другорядні: а) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; б) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; в) на
основі віднімання вартості; г) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Якщо основний метод не може бути
використаний, застосовується
послідовно кожний із перелічених у
частині першій цієї статті методів. При
цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи.

За приписами ч. 1 ст. 59 МК України у разі
якщо митна вартість оцінюваних товарів
не може бути визначена згідно з
положеннями статті 58 цього Кодексу, за
основу для її визначення береться
вартість операції з ідентичними
товарами, що продаються на експорт в
Україну з тієї ж країни і час експорту
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним до нього.

Встановлено, що відповідачем при
визначенні митної вартості товарів
була використана наявна в митниці
інформація щодо раніше визначених
митних вартостей за методом 1-б (з
розрахунку 52,2657 дол./кг МД №11205000/2012/003712
від 28.12.2012).

Відповідно до ст. 257 МК України,
декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення. Митне оформлення
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення здійснюється
митними органами на підставі митної
декларації, до якої декларантом
залежно від митних формальностей,
установлених цим Кодексом для митних
режимів, та заявленої мети переміщення
вносяться такі відомості, у тому числі
у вигляді кодів щодо заявленого
митного режиму, даних про товар,
відомості про митну та фактурну
вартість, відомості про документи, що
надаються для митного контролю разом з
митною декларацією відповідно до ст.335
цього Кодексу.

Статтею 335 МК України передбачено
подання документів та відомостей
необхідних для митного контролю. Разом
з митною декларацією митному органу
подаються рахунок або інший документ,
який визначає вартість товару, та, у
випадках, встановлених кодексом,
декларація митної вартості. У
встановленому Кодексом порядку в
митній декларації декларантом або
уповноваженою ним особою зазначаються
окрім іншого відомості: у разі
необхідності - документи, що
підтверджують сплату та/або
забезпечення сплати митних платежів; у
разі необхідності - документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів та обраний метод її визначення
відповідно до ст.53 цього Кодексу.

Відповідно до ст.266 МК України
декларант зобов'язаний: 1) здійснити
декларування товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
відповідно до порядку, встановленого
цим Кодексом; 2) на вимогу митного
органу пред'явити товари, транспортні
засоби комерційного призначення для
митного контролю і митного оформлення;
3) надати митному органу передбачені
законодавством документи і відомості,
необхідні для виконання митних
формальностей, тощо. У випадках та в
порядку, визначених цим Кодексом,
декларант має право вимагати від
митного органу випуску товарів, за
умови забезпечення сплати митних
платежів відповідно до розділу Х цього
Кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції,
при здійсненні контролю за
правильністю визначення митної
вартості митний орган дійшов висновку,
що документи, які надані до митного
оформлення товару, містять
розбіжності, у зв'язку з чим, відповідно
до ст.53 Митного кодексу України, від
декларанта письмово вимагалось подати
додаткові документи.

Документи, які витребувані митним
органом декларантом були надані не в
повному обсязі.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні,
згідно вимог ч. 4 ст. 57 МК України
проведено процедуру консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості товару та
відсутності обґрунтованих причин
падіння контрактної ціна на товар, під
час якої митний орган та декларант
здійснили обмін наявною у кожного з них
інформацією та за результатами
проведеної консультації узгоджено та
прийнято рішення про визначення митної
вартості за методом 2б) згідно вимог
ст.59 МК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 55 МК України у
випадку незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування
заявленої митної вартості товарів
митний орган за зверненням декларанта
або уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом,
шляхом надання гарантій відповідно до
розділу Х цього Кодексу. Строк дії
таких гарантій не може перевищувати 90
календарних днів з дня випуску товарів.

Згідно із ч. 8 ст. 55 МК України протягом 80
днів з дня випуску товарів декларант
або уповноважена ним особа може надати
митному органу додаткові документи для
підтвердження заявленої ним митної
вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або
уповноваженою ним особою додаткових
документів митний орган розглядає
подані додаткові документи і протягом 5
робочих днів з дати їх подання виносить
письмове рішення щодо визнання
заявленої митної вартості та скасовує
рішення про коригування заявленої
митної вартості або надає обґрунтовану
відмову у визнанні заявленої митної
вартості з урахуванням додаткових
документів. У такому випадку надана
фінансова гарантія відповідно
повертається (вивільняється) або
реалізується в порядку та у строки,
визначені цим Кодексом ч.9 ст.55 МК
України.

10.01.2013 року товар було випущено у
вільний обіг за МД № 112050000/2013/000273 шляхом
надання фінансової гарантії
відповідно до розділу X Митного кодексу
України, 29.12.2012 ПАТ «Запорізький
абразивний комбінат» надало
Запорізькій митниці додаткові
документи на підтвердження митної
вартості цих товарів.

Отже, суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, що при здійсненні
контролю за правильністю визначення
митної вартості митним органом
дотримано процедуру визначення митної
вартості імпортованого товару та його
митного оформлення відповідно до вимог
митного законодавства, у зв'язку з чим
рішення про коригування митної
вартості товарів за методом 2-б) (за
ціною договору щодо ідентичних
товарів) від 29.12.2012 року №
112050000/2012/000901/2 прийнято правомірно, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачений законом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції і не дають
підстав для висновку про помилкове
застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального
права, яке призвело б до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
залишення оскаржуваного рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Запорізький
абразивний комбінат» - залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 27 червня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Публічного акціонерного
товариства «Запорізький абразивний
комбінат» до Запорізької митниці
Державної митної служби України про
скасування рішення - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай