Справа № 422/2729/14-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 р.Справа № 422/2729/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Перевальському районі
Луганської області на постанову
Перевальського районного суду
Луганської області від 22.10.2014р. по
справі № 422/2729/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Перевальському районі
Луганської області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,
скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Перевальського районного
суду Луганської області від 22.10.2014р.
задоволено адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Перевальському районі
Луганської області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, скасування рішення.

Визнано протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Перевальському районі Луганської
області щодо утримання виплат з пенсії
ОСОБА_1.

Скасовано рішення №153 від 18 березня 2014
року Управління Пенсійного фонду
України в Перевальському районі
Луганської області про утримання з
пенсії ОСОБА_1 коштів у розмірі 4001 грн. 96
коп.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати вказану постанову
суду першої інстанції та ухвалити
нову, якою повністю відмовити в
задоволенні позовних вимог. Скаржник
зазначає, що приймаючи зазначену
постанову суд першої інстанції дійшов
до помилкових висновків, які призвели
до неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував всі обставини справи,
що мають значення при вирішенні спору,
не вірно застосував до спірних
правовідносин положення ч. 1 ст. 50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо повноти та об'єктивності розгляду
справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу в межах доводів апеляційної
скарги відповідно до вимог ст.195 КАС
України та керуючись ч.1 ст.41 КАС
України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Перевальському районі Луганської
області з 02 листопада 2004 року та
отримує пенсію за віком (а.с. 43).

15 травня 2008 року ОСОБА_1 звертався до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії (а.с. 63).

В матеріалах справи також міститься
копія трудової книжки позивача,
написом на якій від 23 листопада 2009 року
підтверджено, що ОСОБА_1 ознайомлений з
обов'язком повідомити УПФУ в
Перевальському районі Луганської в
разі свого працевлаштування (а.с. 65).

Довідками № 15 від 01 квітня 2014 року та №
20 від 18 квітня 2014 року, виданими
Приватним підприємством «Інтер», та
«Індивідуальними відомостями про
застраховану особу» (форма - ОК-5)
відносно ОСОБА_1 підтверджується факт
працевлаштування позивача на
вказаному підприємстві з 26.01.2011 по
29.04.2011 (а.с. 8, 35, 64). При цьому, вказаним
приватним підприємством сплачувались
внески до УПФУ в Перевальському районі
Луганської області (а.с. 35).

Згідно копії Рішення УПФУ в
Перевальському районі Луганської
області № 153 від 18 березня 2014 року, з
ОСОБА_1 утримано суму переплати пенсії
та індексації в розмірі 4001,96 грн. в
зв'язку з несвоєчасним повідомленням
про працевлаштування, шляхом утримання
20 % пенсії щомісяця і до повного
погашення зайво сплаченої пенсії (а.с.
9).

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не доведено
правомірності утримання з пенсії
позивача саме тієї суми, яка зазначена
в оскаржуваному рішенні, що є підставою
для визнання його протиправним та
скасування.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком сулу першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про індексацію грошових доходів
населення» індексації підлягають
грошові доходи громадян одержані ними
в гривнях на території України і які не
мають разового характеру, зокрема
пенсії.

Згідно статті 4 цього ж Закону
індексація грошових доходів населення
проводиться в разі, коли величина
індексу споживчих цін перевищила поріг
індексації, який установлюється в
розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу
споживчих цін для індексації грошових
доходів населення обчислення індексу
споживчих цін починається за місяцем, у
якому індекс споживчих цін перевищив
поріг індексації зазначений у частині
першій цієї статті. Підвищення
грошових доходів населення у зв'язку з
індексацією здійснюється з першого
числа місяця, що настає за місяцем, у
якому опубліковано індекс споживчих
цін.

З метою реалізації наведених положень
Закону Постановою Кабінету Міністрів
України від 17 березня 2003 року № 1078
затверджений «Порядок проведення
індексації грошових доходів
населення», яким визначені правила
обчислення індексу споживчих цін для
проведення індексації та сум
індексації грошових доходів населення.

Пунктом 4 Порядку визначено, що
індексації підлягають грошові доходи
населення у межах прожиткового
мінімуму, встановленого для
відповідних соціальних і
демографічних груп населення. Пенсії
індексуються у межах прожиткового
мінімуму, встановленого для осіб, які
втратили працездатність. Частина
грошових доходів, яка перевищує
прожитковий мінімум, встановлений для
відповідних соціальних і
демографічних груп населення,
індексації не підлягає.

Сума індексації грошових доходів
громадян визначається як результат
множення грошового доходу, що підлягає
індексації, на величину приросту
індексу споживчих цін, поділений на 100
відсотків.

Частиною 1 статті 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що суми
пенсій, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст. 102 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсіонери
зобов'язані повідомляти органу, що
призначає пенсії, про обставини, що
спричиняють зміну розміру пенсії або
припинення її виплати. У разі
невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 103 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
суми пенсії, надміру виплачені
пенсіонерові внаслідок зловживань з
його боку (в результаті подання
документів з явно неправильними
відомостями, неподання відомостей про
зміни у складі членів сім'ї тощо),
стягуються на підставі рішень органу,
що призначає пенсії.

Зі змісту вище викладених норм слідує,
що надміру виплачена пенсія підлягає
стягненню з пенсіонера лише у випадку
подання ним документів з явно
неправдивими відомостями чи неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї.

Згідно з частиною другою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не доведено, що переплата
пенсії виникла в зв'язку з поданням
ОСОБА_1 неправдивих відомостей у
документах, і як вбачається з
матеріалів справи, відповідач - УПФУ в
Перевальському районі Луганської
області, протягом часу
працевлаштування позивача отримував
перераховані на нього страхові внески
(а.с. 35) і з цього міг дізнатися про
працевлаштування позивача.

Крім того, відповідно до пункту 9
Порядку, затвердженого ПКМУ № 1078.
працюючим пенсіонерам в першу чергу
індексується сума оплати праці.
Індексація пенсії, щомісячного
довічного грошового утримання, що
виплачується замість пенсії,
проводиться після індексації суми
оплати праці на підставі виданої
підприємством, установою або
організацією, де працює пенсіонер,
довідки, в якій зазначається розмір
його оплати праці, проіндексована її
сума і сума індексації.

В матеріалах справи відсутні відомості
про те, що при винесенні оскарженого
рішення відповідач при розрахунку
пенсії позивача врахував індексацію,
нараховану підприємством, на якому був
працевлаштований ОСОБА_1

Будь-яких довідок, які б містили
відомості про суми нарахованої
заробітної плати та нарахованої
індексації, отриманих УПФУ в
Перевальському районі Луганської
області з ПП «Інтер» на виконання
вказаного пункту Порядку у вказаної
юридичної особи, відповідачем до
справи не додано.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Отже, доводи апеляційної скарги
відповідача про порушення судом
першої інстанції під час розгляду
справи вимог ч. 1 ст. 50 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та норм ст.159
Кодексу адміністративного судочинства
України щодо повноти та об'єктивності
розгляду справи висновків суду не
спростовують, оскільки при розгляді
справи суд першої інстанції,
відповідно до вимог ст. 159 КАС України
повно і всебічно, в межах заявлених
вимог, з'ясував дійсні обставини
справи, дав належну оцінку наявним у
справі доказам, правильно вирішив
питання щодо правовідносин, зумовлених
встановленими фактами, та вирішив
справу на підставі норм матеріального
права, які регулюють ці правовідносини.

З огляду на вищевикладене, постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального права,
у відповідності до вимог норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає, що підстав для її
скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Перевальському районі Луганської
області залишити без задоволення.

Постанову Перевальського районного
суду Луганської області від 22.10.2014р. по
справі № 422/2729/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін
О.А.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Любчич Л.В. Повний текст ухвали
виготовлений 08.12.2014 р.