Справа № 808/6770/14
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року о 15 год. 00 хв.Справа
№ 808/6770/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретаря судового засідання
Панасенка О.О.

представників сторін:

позивача - не з'явилась

відповідача -
Бондаренко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу

за позовом ОСОБА_2, м. Мелітополь
Запорізької області

до Територіального управління
Державної судової адміністрації в
Запорізькій області

про визнання відмови незаконною та
зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду (далі
- суд) надійшов адміністративний позов
від ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) до
Територіального управління Державної
судової адміністрації в Запорізькій
області (далі - ТУ ДСА України в
Запорізькій області, відповідач), в
якому позивач просить: визнати
незаконною відмову відповідача у
зарахуванні позивачу до стажу
державної служби роботу на посаді
стажиста Мелітопольського міського
народного суду Запорізької області;
зобов'язати відповідача зарахувати
позивачу до стажу державної служби час
роботи на посаді стажиста
Мелітопольського міського народного
суду Запорізької області з 03.08.1987 по
20.03.1988.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20
червня 2014 року позивач звернувся до
Територіального управління Державної
судової адміністрації в Запорізькій
області з заявою про зарахування до
стажу державної служби період
призначення ОСОБА_2 стажистом
народного судді Мелітопольського
міського народного суду за період з
03.08.1987 по 20.03.1988. Позивач зазначає, що
Територіальним управлінням Державної
судової адміністрації в Запорізькій
області 08.09.2014 надано відповідь, згідно
якої підстав для зарахування до стажу
державної служби період призначення
ОСОБА_2 стажером Мелітопольського
міського народного суду за період з
03.08.1987 по 20.03.1988 не вбачається. Позивач
не погоджується з такою позицією
відповідача зазначає, що оскільки
посада стажиста судді була відсутня в
штаті апарату міського суду, а
перебуваючи у штаті відділу юстиції
виконавчого комітету Запорізької
обласної Ради, ОСОБА_2 фактично
виконувала обов'язки та по суті була
спеціалістом відділу юстиції, її
заробітна плата фінансувалася з
державного бюджету, то період роботи
стажистом судді повинен
зараховуватись їй до стажу державної
служби, як спеціалісту управління
юстиції.

Позивач в судове засідання не прибув, 30
жовтня 2014 року до суду надійшло
клопотання, в якому позивач просить суд
розглянути справу без його участі, на
позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив з підстав
викладених в письмових запереченнях
відповідно до яких зазначив, що правова
позиція ТУ ДСА України в Запорізькій
області ґрунтується на листі Державної
судової адміністрації України від
26.03.2012 року № 10-1497/12, яким доведено до
відома теруправлінь роз'яснення
Головного управління державної служби
України щодо зарахування до стажу
державної служби періоду роботи на
посаді стажиста народного судді.
Відповідно до зазначеного роз'яснення,
період роботи на посаді стажиста
народного судді може бути зарахованим
до стажу державної служби, за умови,
якщо ця посада відносилась до посад
керівних працівників і спеціалістів, і
була передбачена штатним розписом
апарату народного суду. Відповідач
зазначає, що відповідно до штатних
розписів робітників апарату
управління відділу юстиції
Запорізького облвиконкому обласної
Ради народних депутатів Міністерства
юстиції Української РСР на 1987 - 1988 роки,
а також зведених штатних розписів
районних (міських) народних судів
Запорізької області на 1987 - 1988 роки,
посада стажиста судді не була
передбачена. Також зазначає, що Наказом
по Запорізькому обласному відділу
юстиції м. Запоріжжя (§ 2) № 79 від 03.08.1987
ОСОБА_2 призначено стажистом народного
судді Мелітопольського міського
народного суду. Зазначений наказ не
містить жодних вказівок щодо
зарахування позивача до штату суду або
управління юстиції. Відповідач вказує
на те, що оскільки посада стажиста
судді не передбачена штатними
розписами на 1987 - 1988 роки, наявними в
розпорядженні ТУ ДСАУ в Запорізькій
області, та відсутні будь-які
документи, які б свідчили про
протилежне, теруправління на має
жодних підстав для зарахування часу
перебування позивача на посаді
стажиста народного судді до стажу
державної служби.

В судовому засіданні представник
відповідача проти задоволення
позовних вимог заперечив у повному
обсязі та просив суд відмовити у
задоволення адміністративного позову.

У судовому засіданні, відповідно до
ст.160 КАС України, проголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи судом
з'ясовано наступне.

20 червня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
відповідача з заявою про зарахування
до стажу державної служби період
призначення позивача стажистом
народного судді Мелітопольського
міського народного суду за період з
03.08.1987 по 20.03.1988 рік

08 вересня 2014 року позивачем за № 08-05/1865
отримано відповідь від 04.09.2014 від
Територіального управління державної
судової адміністрації, згідно якої
підстав для зарахування до стажу
державної служби період призначення її
стажером Мелітопольського міського
народного суду за період з 03.08.1987 по
20.03.1988 не вбачається.

Не погоджуючись з такою позицією
Територіального управління Державної
судової адміністрації в Запорізькій
області щодо відмови про зарахування
до стажу державної служби період
призначення позивача стажистом
народного судді, ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом.

Суд, заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, з'ясувавши обставини та
перевіривши їх доказами, приходить до
висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Суспільні відносини, які охоплюють
діяльність держави щодо створення
правових, організаційних, економічних
та соціальних умов реалізації
громадянами України права на державну
службу регулює Закон України «Про
державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993. Крім
того він визначає загальні засади
діяльності, а також статус державних
службовців, які працюють в державних
органах та їх апараті.

Згідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про
державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі
- Закон № 3723) державна служба в Україні -
це професійна діяльність осіб, які
займають посади в державних органах та
їх апараті щодо практичного виконання
завдань і функцій держави та одержують
заробітну плату за рахунок державних
коштів. Ці особи є державними
службовцями і мають відповідні
службові повноваження.

Посада - це визначена структурою і
штатним розписом первинна структурна
одиниця державного органу та його
апарату, на яку покладено встановлене
нормативними актами коло службових
повноважень.

Посади і органи, час роботи в яких
зараховуються до стажу державної
служби визначаються порядком про
обчислення стажу державної служби
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 283 від 03.05.1994

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення
стажу державної служби, у первинній
редакції (далі - Порядок), до стажу
державної служби зараховується робота
(служба):

- на посадах державних службовців у
державних органах, передбачених у
статті 25 Закону України "Про державну
службу", а також на посадах, віднесених
Кабінетом Міністрів України до
відповідної категорії посад державних
службовців;

- на посадах керівних працівників і
спеціалістів в апараті органів
прокуратури, судів, нотаріату,
дипломатичної служби, митного
контролю, внутрішніх справ, служби
безпеки, інших органів управління
військових формувань, державної
податкової та контрольно-ревізійної
служби;

- на посадах керівних працівників і
спеціалістів державних органів
колишніх УРСР та інших республік, а
також колишнього СРСР згідно з
додатком;

- на посадах суддів, слідчих,
прокурорів, інших службових осіб, яким
присвоєно персональні звання;

- на посадах керівних працівників і
спеціалістів в органах, що згідно з
чинним законодавством здійснюють
державний нагляд за охороною праці.

Суд наголошує, що позивачем не було
надано доказів на підтвердження факту
віднесення посади стажиста судді до
посад керівних працівників і
спеціалістів судів.

Згідно до п. 4. Порядку документом для
визначення стажу державної служби є
трудова книжка та інші документи, які
відповідно до чинного законодавства
підтверджують стаж роботи.

Правові засади організації судової
влади та здійснення правосуддя в
Україні з метою захисту прав, свобод та
законних інтересів людини і
громадянина, прав та законних
інтересів юридичних осіб, інтересів
держави на засадах верховенства права,
визначає систему судів загальної
юрисдикції, статус професійного судді,
народного засідателя, присяжного,
систему та порядок здійснення
суддівського самоврядування і
встановлює систему і загальний порядок
забезпечення діяльності судів та
регулює інші питання судоустрою і
статусу суддів визначає Закон України
«Про судоустрій і статус суддів».

Законом України «Про судоустрій
України» від 05.06.1981 № 2022, який діяв на
період спірних правовідносин,
визначено, що структура і штатна
чисельність апарату районного
(міського) народного суду
затверджуються начальником відділу
юстиції виконавчого комітету обласної,
Київської міської Ради народних
депутатів у межах штатної чисельності
і фонду заробітної плати,
встановлюваних Міністерством юстиції
Української РСР.

В роз'ясненнях від 07.09.2014 №08-05/1865
Начальник управління Державної
судової адміністрації зазначає, що
відповідно до листа Головного
управління державної служби України
від 28.10.2005 №12/10188 період роботи на
посаді стажиста народного судді може
бути зарахований до стажу державної
служби за умови, якщо ця посада
відносилась до посад керівних
працівників і спеціалістів і була
передбачена штатним розписом апарату
народного суду.

Судом встановлено, що згідно даних
трудової книжки позивача, на підставі
наказу від 03.08.1987 №79, ОСОБА_2 було
призначено на посаду стажиста
Мелітопольського міського народного
суду.

Відповідно до даних, наявних в
матеріалах справи, копій штатних
розписів робітників апарату
управління на 1987 та 1988 роки відділу
юстиції Запорізького облвиконкому
обласної Ради народних депутатів
Міністерства юстиції Української ССР,
а також, зведених штатних розписів зі
змінами районних (міських) народних
судів Запорізької області на 1987 та 1988
роки, посада стажиста народного судді
не була передбачена.

Отже, посада стажиста не була
передбачена штатними розписами, а тому
у відповідача відсутні підстави для
зарахування роботи позивача на посаді
стажиста народного судді за вказаний
період до стажу державної служби.

Частиною 8 статті 33 Закону № 3723
передбачено, що джерелом формування
фонду оплати праці державних
службовців є Державний бюджет України.

Статтею 10 Закону України «Про вищу
освіту» встановлено, що стажування -
набуття особою досвіду виконання
завдань та обов'язків певної
спеціальності.

Відтак, під стажистом судді мається на
увазі кандидат у судді рекомендований
для призначення на вакантну посаду
судді, прийнятий для проходження
спеціальної підготовки і направлений
на навчання в поєднані з стажуванням в
одному із районних (міських) судів, де є
вакантна посада судді.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частиною 1 ст. 11 КАС України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що відповідачем
правомірно та обґрунтовано прийнято
рішення про відсутність законних
підстав для зарахування до стажу
державної служби роботи на посаді
стажиста Мелітопольського міського
народного суду, отже, підстави для
задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 86, 158, 161-163,167 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити
у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
І.В.
Шара