Справа № 817/1645/14
Суддя: Махаринець Д. Є.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1645/14

18 листопада 2014 року 12год. 36хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Махаринця Д. Є. за
участю секретаря судового засідання
Гладкий Р.І. та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник Гарголь В.В.

відповідача: представник Ситай М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фаворит-Агро"
до Гощанської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області
про визнання дій неправомірними та
скасування податкових повідомлень -
рішень, -ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фаворит-Агро» (далі -
ТОВ «Фаворит-Агро», позивач) звернулося
до Рівненського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Гощанської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області (далі Гощанська ОДПІ,
відповідач) у якому просить визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення, винесені
Гощанською ОДПІ:

№ від 28.05.2014 року яким позивачеві
зменшено від'ємне значення суми
податку на додану вартість на суму 39942,00
грн., № від 28.05.2014 року яким
визначено позивачеві суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 283648,50 грн. з яких 189099
грн. 00 коп. за основним платежем та 94549
грн. 50 коп. штрафні (фінансові) санкції
та № від 28.05.2014 року яким
збільшено позивачеві суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб на суму 1644,23 грн. з яких 756
грн. 15 коп. за основним платежем та 888
грн. 08 коп. штрафні (фінансові) санкції.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідачем безпідставно
проведено позапланову виїзну
перевірку позивача, яка відбулась на
підставі постанови слідчого та не
враховано позицію Державної
податкової служби України, зазначив
також, що відсутні законодавчі
підстави для винесення податкових
повідомлень-рішень за результатами
таких перевірок до дня набрання
законної сили відповідного рішення
суду.

Вказав, що відповідачем неправомірно
застосовано штрафні санкції за
несвоєчасне перерахування податку на
доходи фізичних осіб та за несвоєчасну
подачу платіжного доручення, не
утримання та не перерахування податку
на доходи фізичних осіб в сумі 756 грн. 15
коп.

Не погоджується з твердженням
податкового органу щодо встановленого
порушення порядку заповнення та
подання податкового розрахунку по
формі 1-ДФ за 1-4 квартал 2013р.

Також зазначає, що позивачем
встановлено заниження від'ємного
значення з податку на додану вартість,
яке після бюджетного відшкодування
включається до податкового кредиту
наступного податкового періоду по
спеціальному режиму оподаткування в
сумі 30 520 грн. 00 коп. в результаті чого
занижено податок на додану вартість за
2013р. в сумі 189 099 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, позивач
просив суд визнати дії Гощанської ОДПІ
протиправними та скасувати
оспорюванні податкові
повідомлення-рішення.

Відповідач проти позову заперечив, про
що надав суду відповідне письмове
заперечення.

В обґрунтування своїх заперечень
вказав на те, що документальна
позапланова перевірка ТОВ "Фаворит
Агро" проводилася на підставі
Постанови про призначення
позапланової документальної перевірки
ТОВ "Фаворит Агро" старшого слідчого СУ
УМВС України в Чернігівській області з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства з
моменту реєстрації до 01.01.2013 р. Також
зазначив, що абзацом другим п.209.10 ст.209
ПК України, встановлено, що «у
свідоцтві про реєстрацію
сільськогосподарського підприємства
як суб'єкта спеціального режиму
оподаткування, крім відомостей,
передбачених у свідоцтві про
реєстрацію платника податку на додану
вартість на загальних підставах,
повинен міститися перелік видів
діяльності такого
сільськогосподарського підприємства».
Відповідачем зазначено, що позивачем
порушено пп.209.15.1 п.209.15 ст.209 Податкового
кодексу України. ТОВ «Фаворит Агро»
включало до податкового кредиту
придбану електроенергію, тоді як
підприємство здійснювало
сільськогосподарську діяльність і
діяльність із продажу інших товарів,
робіт, без розподілу виходячи з питомої
ваги вартості сільськогосподарських
товарів/послуг у загальній вартості
усіх товарів/послуг, поставлених за 12
попередніх послідовних звітних
(податкових) періодів».

Також, відповідачем порушено норми
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VІ із змінами та
доповненнями, а саме: несвоєчасно
перераховано податкок на доходи
фізичних осіб та несвоєчасно подано
платіжні доручення, не утриманий та не
перерахований податок на доходи з
фізичних осіб всього в сумі 756,15 грн. за
грудень 2013р.; а також порушено норми
«Порядку заповнення та подання
податковими агентами Податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них
податку" зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 13
січня 2011 р. за N 46/18784 встановлено
подача податкового розрахунку по
формі 1-ДФ за 1-4 квартали 2013 року не у
повному обсязі, що призвело до
перекручення даних.

Заслухавши пояснення представників
сторін, встановивши фактичні обставини
справи, перевіривши їх доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
оцінивши їх у сукупності, відповідно до
вимог законодавства, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги позивача
підлягають до часткового задоволення з
огляду на наступне.

Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Фаворит-Агро» зареєстровано
Новоград-Волинською районною
державною адміністрацією Житомирської
області 29.11.2005р. Свідоцтво про державну
реєстрацію серія АОО №138918; номер
запису 0000105. Ідентифікаційний код
платника податку з .З
24.02.2009р. відповідно до установчих
документів в новій редакції,
місцезнаходження підприємства:
Рівненська область м.Корець вулиця
Київська,8.

Позивача взято на податковий облік
29.11.2005р. за №00 в
Новоград-Волинській ОДПІ. З 01.02.2010р.
позивач перебуває на обліку в
Корецькому відділенні Гощанської МДПІ.

ТзОВ «Фаворит-Агро» зареєстроване
платником податку на додану вартість
13.12.2005р., свідоцтво про реєстрацію
платника податку на додану вартість
№350004 видане Новоград-Волинською ОДПІ.

З 01.05.2009р. ТзОВ «Фаворит-Агро»
зареєстровано суб'єктом спеціального
режиму оподаткування податком на
додану вартість про що
Новоград-Волинською ОДПІ видане
Свідоцтво №100221225 НБ №060566; дата початку
дії свідоцтва - з 01.05.2009р.

Корецьким відділенням Гощанської МДПІ
в подальшому видано аналогічне
Свідоцтво №100267689 НБ №031625. Дата початку
дії свідоцтва з 13.02.2010р. Корецьким
відділення Гощанської МДПІ видавались
наступні Свідоцтва: №100277147 НБ №031627Ю,
дата початку дії свідоцтва з 09.04.2010р;
№200094498 НБ №031632, дата початку дії
свідоцтва з 25.12.2012р.; №200135659 НБ №031644,
дата початку дії свідоцтва з 08.08.2013р.
Індивідуальний податковий номер
платника ПДВ 50.

На підставі направлень від 09.04.2014р.
№78,77,79 виданих Гощанською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області Куліковській
Валентині Петрівні, начальнику відділу
податкового аудиту Гощанської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Рівненській області,
Круглик Людмилі Василівні головному
державному ревізору-інспектору
відділу податкового аудиту Гощанської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Рівненській
області, Савицькій Вікторії
Володимирівні, головному державному
ревізору-інспектору відділу доходів і
зборів з фізичних осіб Гощанської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Рівненській області та
наказу про проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
товариства з обмеженою
відповідальністю «Фаворит- Агро» №102
від 09.04.2014року, відповідно із пп.78.1.11,
п.78.1 ст.78 глави 8 розділу ІІ Податкового
кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ із
змінами та доповненнями на виконання
постанови слідчого СУ УМВС України в
Чернігівський області від 03.02.2014р.
проведена перевірка
фінансово-господарської діяльності
товариства з обмеженою
відповідальністю «Фаворит-Агро»
(скорочена назва ТзОВ «Фаворит-Агро»)
за період з 01.01.2010 року по 31.12.2013року та
валютного законодавства за період з
01.01.2010року по 31.12.2013 року.

За наслідком проведеної перевірки
Гощанської ОДПІ складено акт від
13.05.2014р. № 182 /2250/3385267.

Перевіркою за період діяльності
позивача з 01.01.2013р. по 31.12.2013р.
встановлено наступні порушення вимог
податкового законодавства:

- п.198.1 ст.198, п.209.2, п.209.10, пп.209.15.1,
пп.209.15.2 п.209.15, пп.209.17.1, пп.209.17.4 п.209.17 ст.209
Податкового кодексу України із змінами
та доповненнями в результаті чого
занижено податок на додану вартість за
2013р. всього в сумі 189099грн. в т.ч. по
періодах: січень - 5227 грн., лютий-1247 грн.,
березень - 78382 грн., квітень - 3019 грн.,
травень 2013р.-5581 грн., червень 2013р.- 4213
грн., липень - -26189 грн., серпень - 4240 грн.,
вересень - 1181 грн., жовтень - 56872 грн.,
грудень - 2948 грн.

- п.198.1 ст.198, п.209.2, п.209.10, пп.209.15.1,
пп.209.15.2 п.209.15, пп.209.17.1, пп.209.17.4 п.209.17 ст.209
Податкового кодексу України
встановлено завищення від'ємного
значення з податку на додану вартість,
яке після бюджетного відшкодування
включається до податкового кредиту
наступного податкового періоду по
спеціальному режиму оподаткування в
сумі 30942 грн.

- пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, п.54.2, пп.54.3.5 п.54.3
ст.54, п.168.1 ст.168 та п.176.2 ст.176 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ
із змінами та доповненнями, а саме:
несвоєчасне перерахування податку на
доходи фізичних осіб та несвоєчасна
подача платіжних доручень.

- підпункт пп.168.1.1, пп.168.1.2, пп.168.1.4
п.168.1 ст.168, п.п.170.1.1, п.п 170.1.4, п.170.1 ст.170,
п.176.2 ст.176, п.176.2 ст.176 Податкового
кодексу України, а саме: не утриманий
та не перерахований податок на доходи з
фізичних осіб всього в сумі 756,15 грн. за
грудень 2013р.

- п.176.2 ст.176 Податкового кодексу
України N 2755-VI від 02.12.2010 та п.3 «Порядку
заповнення та подання податковими
агентами Податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку"
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 13 січня 2011 р. за N
46/18784 встановлено подача податкового
розрахунку по формі 1-ДФ за 1-4 квартали
2013 року не у повному обсязі, що призвело
до перекручення даних.

З досліджених судом доказів, пояснень
сторін суд встановив, що позов підлягає
до задоволення частково з таких
підстав.

Висновками перевірки знято з
податкового кредиту суму ПДВ згідно
податкової накладної на суму ПДВ 2100.00
гри., за якою придбано складові для
кормів для поросят ТОВ «Йозера
Україна». Суд не погоджується з
вказаною позицією податкового органу.
Встановлено, що отримані суміші
входять в склад комбікормів, крім цього
в січні місяці була реалізація
комбікорму по загальній (бюджетній)
декларації для ТОВ "Еталон-агро", ТОВ
"Миропільський бекон", ТОВ
"Фаворит-агро".

Також в акті перевірки зазначено, що за
грудень 2013 року позивачем придбано
мікосорб, цеавіт, премікс для свиней в
ТОВ «Ньюсайнс Ріал Істейт ЛТД» згідно
податкової накладної №241 сума ПДВ 2947.50
гри., чим на думку податкової завищено
податковий кредит по бюджетній
декларації. Суд вважає зазначені
висновки відповідача невірними та
такими, що не ґрунтуються на нормах
податкового законодавства. Судом
встановлено, що ТзОВ «Фаворит-агро»
придбало свиней у ТОВ «Миропільський
бекон» в грудні 2013 р., що відображено у
загальній (бюджетній) декларації, а
також харчові добавки, якими свиней
годували, що також включено до
загальної (бюджетної) декларації.
Реалізація свиней відбулася в січні
2014р по загальній (бюджетній)
декларації.

Вирішуючи спір суд враховує, що
відповідно до статті 42 Господарського
кодексу України підприємництво - це
самостійна, ініціативна, систематична,
на власний ризик господарська
діяльність, що здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.
Господарський кодекс України в статті 3
визначає господарську діяльність як
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямовану на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання
робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

З викладеного слідує, що неодмінною
характерною ознакою господарської
діяльності в податкових
правовідносинах є її направленість на
одержання доходу в грошовій,
матеріальній чи нематеріальній формах,
оскільки згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пп.14.1.27 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України витрати -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно з пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

З наведеного випливає, що правильність
формування платником податків валових
витрат та податкового кредиту вимагає
наявності зв'язку витрат платника
податків на придбання товарів (послуг)
з його господарською діяльністю, що
полягає у намірі платника податку
отримати користь від придбаних товарів
(послуг). За відсутності останнього
відсутні підстави для врахування
відповідних сум при визначенні об'єкта
оподаткування.

Відповідно до п.198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2 статті 198
Податкового кодексу України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше;

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Для товарів/послуг, постачання
(придбання) яких контролюється
приладами обліку, факт постачання
(придбання) таких товарів/послуг
засвідчується даними обліку.

Відповідно до п.198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках
обов'язкові реквізити, визначені в п.201.1
статті 201 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.201.8 статті 201
Податкового кодексу України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

З урахуванням наведеного, суд
приходить до висновку, що позивачем
ТзОВ «Фаворит-Агро» не порушено вимоги
п. 44.1 ст. 44 розділу І, п. 198.1, п. 198.2, п.198.3,
п.198.6 ст. 198, п. 201.14, п. 201.15 ст. 201
Податкового кодексу України, тобто
правомірно сформовано валові витрати
та податковий кредит по
взаємовідносинах з ТОВ «Йозера
Україна» та «Ньюсайнс Ріал Істейт ЛТД».
При цьому, на думку суду, позивач надав
належні та допустимі докази на
підтвердження реальності
господарських операцій з вищевказаним
контрагентом. При цьому відповідачем
на вимогу суду не надано доказів, які
підтверджували б його доводи відносно
того, що наведені в податкових
накладних відомості не відповідають
дійсності.

Згідно із частиною другою статті 3
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
від 16.07.1999 року, бухгалтерський облік є
обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку. Відповідно до
статті 1 цього ж Закону первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення, а
господарська операція - дія або подія,
яка викликає зміни в структурі активів
та зобов'язань, власному капіталі
підприємства. Статтею 9 зазначеного
Закону передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо неможливо - безпосередньо після
її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

На підтвердження реальності
господарської діяльності з вказаними
контрагентами позивачем в судове
засідання були надані документи
первинного обліку, які відповідають
вимогам статті 9 Закону України "Про
бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні", оскільки останні
містять всі необхідні реквізити,
зокрема, назву документа, дату і місце
складання, назву підприємства, від
імені якого складено документ, зміст та
обсяг господарської операції, посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції, а також
підписи та відбитки печаток кожної з
юридичних осіб

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході судового розгляду
адміністративної справи відповідачем
не доведено належними та допустимих
доказами правомірності прийнятих
податкових повідомлень-рішень за
епізодами господарської діяльності
позивача із ТОВ «Йозера Україна» та
«Ньюсайнс Ріал Істейт ЛТД». За
наведених обставин, суд дійшов
висновку, що податкове
повідомлення-рішення від 28.05.2014 є
протиправним та підлягає скасуванню в
частині визначення зобов'язання з
податку на додану вартість в розмірі
5047, 5 грн та штрафних санкцій в розмірі
2523, 75 грн. Отже, позовні вимоги в цій
частині підлягають до задоволення.

Щодо решти позовних вимог заявлених
позивачем суд приходить до висновку
про їх безпідставність та
необґрунтованість. При цьому судом
встановлено наступне.

В акті перевірки зазначено, що
документальна позапланова перевірка
ТОВ "Фаворит Агро" проводилася на
підставі Постанови про призначення
позапланової документальної перевірки
ТОВ "Фаворит Агро" старшого слідчого СУ
УМВС України в Чернігівській області з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства з
моменту реєстрації до 31.12.2013 р.

Відповідно до змісту дослідженої в
судовому засіданні Постанови від 03.02.2014
р. слідчого СУ УМВС України в
Чернігівській області яким призначено
документальну позапланову перевірку в
ТОВ «Фаворит Агро», кримінальне
провадження № 0000547 проводиться
проти посадових осіб ЗАТ "Маслозавод
Прилуки"() та ВАТ
«Галіївський маслозавод ім. В.Ф.
Мазуркевича» () за
ознаками кримінальних правопорушень
передбачених ч.5 ст.191 , ч.1 ст.388 КК
України.

На підставі постанови слідчого 28.04.2014р.
за №281/654/22-24 директору та головному
бухгалтеру ТзОВ "Фаворит-Агро" був
наданий лист про надання документів,
що стосуються фінансово-господарської
діяльності ТзОВ «Фаворит Агро», із ЗАТ «Маслозавод
«Прилуки» та ВАТ «Галіївський
маслозавод ім. В.Ф. Мазуркевича»,
зокрема: первинні бухгалтерські
документи, договори, угоди, додаткові
угоди, накладні, видаткові накладні,
податкові накладні, рахунки-фактури,
товаро-транспортні накладні, касові та
банківські документи, регістри
бухгалтерського обліку, картки по
вказаних контрагентах, журнали
проводок, дані аналітичного та
синтетичного обліку та інші документи,
що стосуються фінансово-господарської
діяльності ТзОВ «Фаворит Агро», із ЗАТ
«Маслозавод «Прилуки» ()
та ВАТ «Галіївський маслозавод ім. В.Ф.
Мазуркевича».

Після отримання листа від 28.04.2014р. за
№281/654/22-24 ТзОВ «Фаворит Агро» не було
надано документи зазначені в листі. В
результаті Гощанською ОДПІ складено
акт про ненадання документів
відповідно до листа від 28.04.2014р. №
281/654/22-24 згідно до поставлених питань
вказаної постанови СУ УМВС України в
Чернігівській області від 03.02.2014р. За
результатами проведеної позапланової
перевірки податковим органом
встановлено за даними бухгалтерського
обліку позивача та згідно наданих
документів, що господарські операції
ТзОВ «Фаворит Агро», із ЗАТ
«Маслозавод «Прилуки» ()
та ВАТ «Галіївський маслозавод ім. В.Ф.
Мазуркевича» за вказаний період не
здійснювались.

Натомість, податковим органом за
результатами проведеної позапланової
перевірки ТзОВ «Фаворит Агро» виявлені
ряд порушень податкового
законодавства, що не пов'язані із
господарськими відносинами Позивача
із ЗАТ «Маслозавод «Прилуки» () та ВАТ «Галіївський
маслозавод ім. В.Ф. Мазуркевича».

Відповідно були винесені податкові
повідомлення рішення № від 28.05.2014
року яким позивачеві зменшено від'ємне
значення суми податку на додану
вартість на суму 39942,00 грн., № від
28.05.2014 року яким визначено позивачеві
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на суму 283648,50 грн. з
яких 189099 грн. 00 коп. за основним
платежем та 94549 грн. 50 коп. штрафні
(фінансові) санкції. та № від
28.05.2014 року яким збільшено позивачеві
суму грошового зобов'язання з податку
на доходи фізичних осіб на суму 1644,23
грн. з яких 756 грн. 15 коп. за основним
платежем та 888 грн. 08 коп. штрафні
(фінансові) санкції.

Суд не погоджується із доводами
позивача про неправомірність
винесення податкових повідомлень
рішень стосовно позивача посилаючись
на положення статті 86 ПК України які
вказують на відсутність підстави для
винесення податкових
повідомлень-рішень за результатами
перевірок призначених в межах
кримінальних проваджень до дня
набрання законної сили відповідного
рішення суду.

Суд не погоджується із такою позицією
позивача.

Відповідач у справі - є орган владних
повноважень, який виконує контролюючі
функції у сфері оподаткування відносно
інших суб'єктів.

Згідно ст. 75 Податкового кодексу
України органи державної податкової
служби мають право проводити
камеральні, документальні (планові або
позапланові, виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Відповідно до п. 54.3 ст. 54 ПК України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків, крім електронної перевірки,
свідчать про заниження або завищення
суми його податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно п. 58.1 ст. 58 ПК України у разі
коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у разі
коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V
цього Кодексу, такий контролюючий
орган надсилає (вручає) платнику
податків податкове
повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення
містить підставу для такого
нарахування (зменшення) податкового
зобов'язання та/або зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість; посилання на норму
цього Кодексу та/або іншого закону,
контроль за виконанням якого покладено
на контролюючі органи, відповідно до
якої був зроблений розрахунок або
перерахунок грошових зобов'язань
платника податків; суму грошового
зобов'язання, що повинен сплатити
платник податку; суму зменшеного
(збільшеного) бюджетного відшкодування
та/або зменшення від'ємного значення
результатів господарської діяльності
або від'ємного значення суми податку на
додану вартість; граничні строки
сплати грошового зобов'язання та/або
строки виправлення платником податків
показників податкової звітності;
попередження про наслідки несплати
грошового зобов'язання або внесення
виправлень до показників податкової
звітності в установлений строк;
граничні строки, передбачені цим
Кодексом для оскарження податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до положень п. 58.4. статті 58
ПК України у разі коли судом за
результатами розгляду кримінального
провадження про кримінальне
правопорушення, предметом якого є
податки, збори, винесено обвинувальний
вирок, що набрав законної сили, або
винесено рішення про закриття
кримінального провадження за
нереабілітуючими підставами,
відповідний контролюючий орган
зобов'язаний визначити податкові
зобов'язання платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена судовим рішенням, та
прийняти податкове
повідомлення-рішення про нарахування
платнику таких податкових зобов'язань
і застосування стосовно нього штрафних
(фінансових) санкцій у розмірах,
визначених цим Кодексом. Складання та
надсилання платнику податків
податкового повідомлення-рішення за
податковими зобов'язаннями платника
податків за податками та зборами,
несплата податкових зобов'язань за
якими встановлена судовим рішенням,
забороняється до набрання законної
сили судовим рішенням у кримінальному
провадженні або винесення ухвали про
закриття такого кримінального
провадження за нереабілітуючими
підставами. Абзац другий цього пункту
не застосовується, коли податкове
повідомлення-рішення надіслане
(вручене) до повідомлення особі про
підозру у вчиненні кримінального
правопорушення.

Згідно п. 86.8. статті 86 ПК України
Податкове повідомлення-рішення
приймається керівником контролюючого
органу (його заступником) протягом
десяти робочих днів з дня, наступного
за днем вручення платнику податків
акта перевірки у порядку,
передбаченому статтею 58 цього
Кодексу, для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень (за
результатами фактичної перевірки - з
дня реєстрації (надходження) акта такої
перевірки до контролюючого органу за
основним місцем обліку платника
податків), а за наявності заперечень
посадових осіб платника податків до
акта перевірки приймається з
урахуванням висновку про результати
розгляду заперечень до акта перевірки -
протягом трьох робочих днів, наступних
за днем розгляду заперечень і надання
(надсилання) письмової відповіді
платнику податків.

Відповідно до п.86.9. ст..86 Податкового
кодексу України із змінами та
доповненнями "у разі якщо грошове
зобов'язання розраховується
контролюючим органом за результатами
перевірки, проведеної з обставин,
визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1
статті 78 цього Кодексу, щодо
кримінального провадження, у якому
розслідується кримінальне
правопорушення стосовно посадової
особи (посадових осіб) платника
податків (юридичної особи) або фізичної
особи - підприємця, що перевіряється,
предметом якого є податки та/або збори,
податкове повідомлення-рішення за
результатами такої перевірки
приймається таким контролюючим
органом протягом 10 робочих днів з дня,
наступного за днем отримання цим
контролюючим органом відповідного
судового рішення (обвинувальний вирок,
ухвала про закриття кримінального
провадження за нереабілітуючими
підставами), що набрало законної сили.

Суд бере до уваги, що інформація,
зазначена у листі Державної податкової
адміністрації України від 25 січня 2011
року № 1754/7/23-8017 "Щодо перевірок у рамках
кримінальної справи", за результатами
перевірок платників податків,
призначених в рамках порушеної
кримінальної справи про злочини,
предметом якої є податки, збори (ст. 212
Кримінального кодексу України),
контролюючий орган визначає суми
грошових зобов'язань, але податкове
повідомлення-рішення не приймає. В
інших випадках (за результатами
перевірок платників податків відносно
яких та/ або їх посадових осіб
кримінальну справу не порушено або
порушено кримінальну справу, предметом
якої не є податки, збори) грошові
зобов'язання визначаються та,
відповідно, приймається податкове
повідомлення-рішення щодо платників
податків в загальновстановленому
порядку (п. 58.1 ст. 58 ПК України).

Проаналізувавши викладені положення
та положення
кримінально-процесуального
законодавства, зважаючи, що вирок
ухвалюється тільки стосовно особи,
щодо якої відкрито кримінальне
провадження, суд дійшов до висновку, що
заборона приймати податкове
повідомлення-рішення стосується
тільки тих платників податків,
стосовно яких відкрито кримінальне
провадження за ознаками кримінальних
правопорушень, предметом яких є
податки та збори.

Дана позиція підтверджується
постановою Верховного суду України
від 15.10.2013 року в справі за позовом ДП
«Свердловський ремонтно механічний
завод» де, зокрема, зазначено що
згідно з листом ДПА від 25 січня 2011
року № 1754/7/23-8017 «Щодо перевірок у
рамках кримінальної справи» за
результатами перевірок платників
податків, відносно яких та/або їх
посадових осіб кримінальну справу не
порушено або порушено кримінальну
справу, предметом якої не є податки,
збори, грошові зобов'язання
визначаються та, відповідно,
приймається податкове
повідомлення-рішення щодо платників
податків у загальновстановленому
порядку. Верховний Суд України вказав
про застосування до спірних
правовідносин положень п. 86.8 статті 86
ПК, оскільки кримінальних справ щодо
посадових осіб позивача порушено не
було.

З системного аналізу норм Податкового
Кодексу України, положень підзаконних
нормативних актів податкового органу
та судової практики Верховного Суду
України суд приходить до висновку про
правомірність прийняття оспорюваних
податкових повідомлень-рішень
відносно позивача, за результатами
перевірок призначених в межах
кримінальних проваджень. Оскільки
кримінальне провадження здійснювалось
не відносно посадових осіб позивача,
встановлені факти порушень
податкового законодавства не
стосуються предмету розслідування в
межах кримінального провадження суд
вважає, що відповідач діяв правомірно,
приймаючи податкові повідомлення
рішення без наявності вироку чи
постанови по кримінальній справі в
межах якої було призначено позапланову
перевірку.

Враховуючи вищенаведене, суд
приходить до висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
позову ТзОВ «Фаворит Агро» та
скасування оскаржуваних рішень,
оскільки враховуючи факт порушення
кримінального провадження стосовно
контрагентів позивача, предметом якого
не є податки і збори, відповідач,
виявивши порушення позивачем
податкового законодавства, мав право
на складання оскаржуваних рішень.

Стосовно правомірності висновків
відповідача про наявність порушень
податкового законодавства, зазначених
в акті перевірки суд погоджується із
такими висновками виходячи із
наступного.

Відповідно до вимог п.44.1 ст.44
Податкового кодексу України від 02.12.10 №
2755-VI (із змінами і доповненнями) де
зазначено: «Для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством. Платникам податків
забороняється формування показників
податкової звітності, митних
декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього
пункту».

Згідно з вимогами п.85.2 ст.85 Податкового
кодексу України від 02.12.10 № 2755-VI (із
змінами і доповненнями) де зазначено:
«Платник податків зобов'язаний надати
посадовим (службовим) особам органів
державної податкової служби у повному
обсязі всі документи, що належать або
пов'язані з предметом перевірки. Такий
обов'язок виникає у платника податків
після початку перевірки.

Як встановлено судом, під час
проведення перевірки повноти
визначення податкових зобов'язань за
період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. виявлено їх
завищення в сумі 134945грн. в т.ч. по
періодах: березень 2013р.-74005грн., липень
2013р.-16260грн., жовтень 2013р.-44680грн.

На формування даного показника мала
вплив реалізація вирощених зернових
культур та ріпаку, насіння льону, сої,
кукурудзи, гречки, молока, великої
рогатої худоби, свиней та надання
послуг пов'язаних із виробництвом
сільськогосподарської продукції.

На порушення п.209.2 та п.209.10 ст. 209
Податкового Кодексу України №2755-VІ від
02.12.2010р. із змінами і доповненнями
підприємством занижено податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість всього на суму 59745грн. в т. ч. по
періодах: березень 2013р. - 43485грн., липень
2013р.-16260грн.

Абзацом другим п.209.10 ст.209 Податкового
кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010р. із
змінами і доповненнями передбачено, що
« у свідоцтві про реєстрацію
сільськогосподарського підприємства
як суб'єкта спеціального режиму
оподаткування, крім відомостей,
передбачених у свідоцтві про
реєстрацію платника податку на додану
вартість на загальних підставах,
повинен міститися перелік видів
діяльності такого
сільськогосподарського підприємства».

У свідоцтві №200094498 НБ №031632, дата
початку дії свідоцтва з 25.12.2012р. до
07.08.2013р. про реєстрацію ТОВ «Фаворит
Агро» сільськогосподарського
підприємства як суб'єкта спеціального
режиму оподаткування платником
податку на додану вартість не вказано
такий код виду економічної діяльності
як 01.19 «Вирощування однорічних та
багаторічних трав на зелений корм,
випас, сіно». З 08.08.2013р. даний код
економічної діяльності включено у
свідоцтві про реєстрацію
сільськогосподарського підприємства
як суб'єкта спеціального режиму
оподаткування.

Вибірковою перевіркою достовірності
відображених показників у поданих
Деклараціях з податку на додану
вартість (рядки 1 - 8.4) за період з 01.01.2013р.
по 31.12.2013р. встановлено їх заниження
всього в сумі 134945грн. в т.ч. по періодах:
березень 2013р.-74005грн., липень
2013р.-16260грн., жовтень 2013р.-44680грн.

На формування даного показника мало
вплив реалізація комбікорму,
пального, реалізація послуг, інших
товарів.

На порушення абз. «в» пп..209.15.2 п.209.15 ст.209
Податкового кодексу України із змінами
та доповненнями підприємством
занижено податкове зобов'язання в сумі
30520грн., в т.ч. за період березень
2013р.-30520грн.

Так абзаці «в» пп. 209.15.2 п.209.15 ст.209
Податкового Кодексу України
встановлено, що діяльністю у сфері
сільського господарства є надання
послуг іншим сільгосптоваровиробникам
(юридичним особам) та/або фізичним
особам з використанням
сільськогосподарської техніки, крім
надання її у фінансову оренду (лізинг).

Судом встановлено, що ТзОВ «Фаворит
Агро» в березні 2013 р. надавало послуги
сільськогосподарською технікою не
сільськогосподарському підприємству,
а саме ТОВ «Корецький аграрій»
вартість яких не включалась до
загальної (бюджетної) декларації,
натомість було включено до податкового
зобов'язання в скороченій декларації:
податкову накладну №160/2 від 08.03.2013р.
очистка на суму 31764грн. в т.ч. ПДВ 5294грн.;
податкову накладну №228/2 від 11.03.2013р.
очистка на суму 8622грн. в т.ч. ПДВ 1437грн.;
податкову накладна №160/2 від 08.03.2013р.
дезінфекція зерна пшениці на суму
142732,08грн. в т.ч. ПДВ 23788,68грн.;

В порушення п.209.2 та п.209.10 ст. 209
Податкового Кодексу України №2755-VІ від
02.12.2010р. із змінами і доповненнями
підприємством занижено податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість всього на суму 59745грн. в т. ч. по
періодах: березень 2013р. - 43485грн., липень
2013р.-16260грн.

Абзацом другим п.209.10 ст.209 Податкового
Кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010р. із
змінами і доповненнями передбачено, що
« у свідоцтві про реєстрацію
сільськогосподарського підприємства
як суб'єкта спеціального режиму
оподаткування, крім відомостей,
передбачених у свідоцтві про
реєстрацію платника податку на додану
вартість на загальних підставах,
повинен міститися перелік видів
діяльності такого
сільськогосподарського підприємства».

У свідоцтві №200094498 НБ №031632, дата
початку дії свідоцтва з 25.12.2012р. до
07.08.2013р. про реєстрацію ТОВ «Фаворит
Агро» сільськогосподарського
підприємства як суб'єкта спеціального
режиму оподаткування платником
податку на додану вартість не вказано
такий код виду економічної діяльності
як вирощування зернових на зелений
корм, сіно, сінаж , силос.

Аналогічно в заяві позивача про
реєстрацію сільськогосподарського
підприємства як суб'єкта спеціального
режиму оподаткування платником
податку на додану вартість також не
відмічено такий вид діяльності як
вирощування зернових на зелений корм,
сіно, сінаж , силос.

В той же час в березні 2013р.
підприємством не включено до загальної
декларації, а включено до скороченої
декларації реалізацію для СТОВ
«Оберіг» силосу, сінажу, сіна, що
підтверджується, податковою накладною
198/2 від 22.03.2013р. на суму 260912,28грн. в т.ч.
ПДВ 43485,38грн.

В липні 2013р. підприємством не включено
до загальної декларації, а включено до
скороченої декларації реалізацію для
СТОВ «Оберіг» зеленої маси. Податкова
накладна 463/2 від 16.07.2013р. на суму 97560грн.
в т.ч. ПДВ 16260грн.

В порушення пп.209.17.1 п.209.17.1 ст. 209
Податкового Кодексу України №2755-VІ від
02.12.2010р. із змінами і доповненнями
підприємством занижено податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість всього на суму 27425грн. в т. ч. по
періодах: жовтень 2013р. - 27425грн.

Підпунктом 209.17.1 п.209.17.1 ст. 209
Податкового Кодексу України №2755-VІ від
02.12.2010р. із змінами і доповненнями
встановлено види діяльності, а саме:

«вирощування зернових культур на зерно
для продовольчого споживання, на корм,
на насіння»;

« вирощування зернових і
зернобобових, а також їх сумішей на
зелений корм, випас, сіно, сінаж, силос».

Абзацом другим п.209.10 ст.209 Податкового
Кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010р. із
змінами і доповненнями передбачено, що
« у свідоцтві про реєстрацію
сільськогосподарського підприємства
як суб'єкта спеціального режиму
оподаткування, крім відомостей,
передбачених у свідоцтві про
реєстрацію платника податку на додану
вартість на загальних підставах,
повинен міститися перелік видів
діяльності такого
сільськогосподарського підприємства».

У свідоцтві №200135659 НБ №031644, дата
початку дії свідоцтва з 08.08.2013р. про
реєстрацію ТОВ «Фаворит Агро»
сільськогосподарського підприємства
як суб'єкта спеціального режиму
оподаткування платником податку на
додану вартість не вказано такий вид
діяльності як вирощування зернових і
зернобобових, а також їх сумішей на
зелений корм, випас, сіно, сінаж, силос.

В той же час в жовтні 2013р. підприємством
не включено до загальної декларації, а
включало до скороченої декларації
реалізацію для СТОВ «Оберіг» зеленої
маси кукурудзи накладна 637/2 від 07.10.2013р.
на суму 164549,50грн. в т.ч. ПДВ 27424,92грн.

З дослідженої в судовому засіданні
державної статистичної звітності ТОВ
«Фаворит Агро» за 2013 рік (т.3. а.с 3-12) суд
встановив, що задекларовані
статистичні показники виробництва
сільгосппродукції не відповідають
обсягу постачання таких видів
продукції, а саме рослинництва для СТОВ
«Оберіг».

Відповідно до підпунктів 14.1.36, 14.1.27,
14.1.181 п.14.1 ст. 14, п. 44.1 ст.44, підпункту
139.1.9 п.139.1 ст.139, п.198.6 ст.198 ПК України для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Не включаються до складу витрат:
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу)
чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими п. 201.11 ст.201 цього
Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1, ч. 3 ст. 8, ч. 1 ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», первинний документ -
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Відповідальність за організацію
бухгалтерського обліку та
забезпечення фіксування фактів
здійснення всіх господарських
операцій у первинних документах,
збереження оброблених документів,
регістрів і звітності протягом
встановленого терміну, але не менше
трьох років, несе власник (власники) або
уповноважений орган (посадова особа),
який здійснює керівництво
підприємством відповідно до
законодавства та установчих
документів.

Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Тобто, з викладених положень
вбачається, що будь-які документи мають
силу первинних документів тільки за
умови фактичного здійснення
господарської операції.

В інформаційному листі Вищого
адміністративного суд України від 02
червня 2011 року (06 травня 2011 року) №
742/11/13-11 зазначено, що якщо фактичного
здійснення господарської операції не
було, відповідні документи не можуть
вважатись первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

Для підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені у разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Проаналізувавши викладені положення
та враховуючи, що представником
позивача не надано суду достовірних
доказів, які б підтвердили реальність
здійснення господарських операцій між
позивачем та СТОВ «Оберіг» суд прийшов
до висновку про правильність висновків
відповідача щодо заниження зобов'язань
з ПДВ.

Згідно із пп..209.17.14 п. 209.17 ст. 209
Податкового кодексу України дія
спеціального режиму оподаткування
діяльності у сфері сільського
господарства поширюється, зокрема, на:
надання послуг у рослинництві,
облаштування ландшафту (01.41.0 КВЕД):
надання послуг у рослинництві за
винагороду або на договірній основі:
передпосівна підготовка полів і
насіння сільськогосподарських
культур; посів і садіння
сільськогосподарських культур;
обприскування сільськогосподарських
культур, у тому числі з повітря;
обрізання плодових дерев та винограду;
пересаджування рису, розсаджування
буряку; надання послуг із збирання
врожаю та підготовка продукції до
первинної реалізації: очищення,
різання, сортування, сушіння,
дезінфекція, покривання воском,
полірування, пакування, лущення,
замочування, охолодження чи пакування
навалом, у тому числі з фасуванням у
безкисневому середовищі; захист рослин
від хвороб і шкідників; агрохімічне
обслуговування; надання послуг із
використанням сільськогосподарської
техніки за участю обслуговуючого
персоналу; експлуатація зрошувальних і
осушувальних систем; насадження та
облаштування ландшафту для захисту від
шуму, вітру, ерозії, видимості та
засліплення; облаштування і догляд
ландшафту з метою захисту
навколишнього природного середовища
(відновлення природного стану,
рекультивація, меліорація земель,
створення зон затримки вологи,
відстійників дощової води тощо.

Позивачем в жовтні 2013р., виконано
роботи для СТОВ «Оберіг» і виписано
податкову накладну №634/2 від 07.10.2013р. на:
- погрузочно-розрузочні роботи на суму
8707,50грн., ПДВ 1741,50грн. -
погрузочно-розгрузочні роботи на суму
4636,67грн., ПДВ 927,33грн. - трамбування
силосної ями на суму 10968,75грн., ПДВ
2193,75грн. - трамбування силосної ями на
суму 19635грн.,ПДВ 3927грн. - трамбування
силосної ями на суму 6143,58грн., ПДВ
1228,72грн. - тюкування на суму 27840грн., ПДВ
5568грн. - тюкування на суму 8341,67грн., ПДВ
1668,33грн. Всього на суму 86273,17грн. ПДВ
17254,63грн.

Таким чином суд вважає, що перевіркою
правомірно встановлені порушення
пп..209.17.14 п.209.17 ст.209 Податкового кодексу
України, оскільки позивачем включено
до податкового зобов'язання скороченої
декларації податок на додану вартість
по послугах, які не включено до пп..209.17.14
п.209.17 ст.209 Податкового кодексу України.
В порушення пп..209.17.14 п.209.17 ст.209
Податкового кодексу України позивачем
занижено податкове зобов'язання за
жовтень 2013р. на суму 17255грн.

Окрім того судом встановлено, що
вибірковою перевіркою достовірності
відображених показників у поданих
Деклараціях з податку на додану
вартість (рядки 10.1 - 16.3) за період з
01.01.2013р. по 31.12.2013р. були встановлені
порушення податкового законодавства.

Під час перевірки відображених сум у
рядку 10.1 Декларацій "Придбання
(виготовлення, будівництво,
спорудження) з податком на додану
вартість на митній території України
товарів (послуг) та основних фондів з
метою їх використання у межах
господарської діяльності платника
податку для здійснення операцій, які
підлягають оподаткуванню за ставкою 20
відсотків та нульовою ставкою" на суму
316851грн. встановлено, що на формування
даного показника вплинули операції з
придбання: товарів, послуг та інше.
Проведеною вибірковою перевіркою
відображеного показника за період з
01.01.2013р. по 31.12.2013р. встановлено
завищення задекларованих суб'єктом
господарювання показників у рядку 10.1
Декларацій „Придбання (виготовлення,
будівництво, спорудження) з податком на
додану вартість на митній території
України товарів (послуг) та основних
фондів з метою їх використання у межах
господарської діяльності платника
податку для здійснення операцій, які
підлягають оподаткуванню за ставкою 20
відсотків та нульовою ставкою»

В порушення пп.215.1.1 п.215.1 ст. 215
Податкового Кодексу України із змінами
і доповненнями підприємством завищено
податковий кредит податку на додану
вартість всього в сумі 49106грн. в т.ч. по
періодах: січень-3127грн., лютий-1247грн.,
березень - 4377грн., квітень - 3019грн.,
травень - 5581грн., червень - 4213грн., липень
- 9929грн., серпень - 4240грн., вересень -
1181грн., жовтень - 12192грн.

Так, пп.209.15.1 п.209.15 ст.209 Податкового
кодексу України визначає виробничі
фактори, за рахунок яких може бути
сформовано податковий кредит, зокрема
товари/послуги, які придбаваються
сільськогосподарським підприємством
для їх використання у виробництві
сільськогосподарської продукції, а
також основні фонди, які придбаваються
(споруджуються) з метою їх використання
у виробництві сільськогосподарської
продукції.

У разі якщо товари/послуги, основні
фонди, виготовлені та/або придбані,
використовуються
сільськогосподарським підприємством
частково для виготовлення
сільськогосподарських товарів
(послуг), а частково для інших
товарів/послуг, то сума сплаченого
(нарахованого) податкового кредиту
розподіляється виходячи з питомої ваги
вартості сільськогосподарських
товарів/послуг у загальній вартості
усіх товарів/послуг, поставлених за 12
попередніх послідовних звітних
(податкових) періодів».

В порушення пп.209.15.1 п.209.15 ст.209
Податкового кодексу України ТОВ
«Фаворит Агро» включало до податкового
кредиту всю придбану електроенергію,
тоді як підприємство здійснювало
сільськогосподарську діяльність і
діяльність із продажу інших товарів,
робіт, без розподілу виходячи з питомої
ваги вартості сільськогосподарських
товарів/послуг у загальній вартості
усіх товарів/послуг, поставлених за 12
попередніх послідовних звітних
(податкових) періодів».

До податкового кредиту загальної
декларації ТОВ «Фаворит Агро» включило
суми ПДВ у вартості електроенергії по
податкових накладних від ПАТ
«Рівнеобленерго» та ПАТ ЕК
«Житомиробленерго».

Перевіркою повноти нарахування
податку на додану вартість за період з
01.01.2013р. по 31.12.2013р. встановлено
завищення від'ємного значення з
податку на додану вартість, яке після
бюджетного відшкодування включається
до податкового кредиту наступного
податкового періоду в сумі 30942 грн.

Судом встановлено порушення норм: п.п
1.3 ст.1 , п.п.3.4 ст.3, п.п.7.1 ст.7, п.п.8.1.1,
п.п.8.1.2 п.8.1 ст.8 п.п 9.1.1 п.9.1 ст.9, п.п.«а»
п.19.2 ст.19, п.п.«а» п.п.20.3.1, п.п 20.3.2, п.20 ст.20
Закону України « Про податок з доходів
фізичних осіб» №889- IV від 22.05.03р. із
змінами та доповненнями та п.п.168.1.1,
168.1.2, п.п.168.1.4 п.168.1 ст.168, п.п.170.1.1, п.п 170.1.4,
п.170.1 ст.170 розділу ІУ Податкового
кодексу України від 02 грудня 2010 року
№2755-VI із змінами та доповненнями , а
саме ТзОВ «Фаворит-Агро» не утриманий
та не перерахований до бюджету податок
на доходи фізичних осіб у сумі 29 182,32
грн. за 2010р. з орендної плати за оренду
земельних паїв, які знаходяться на
території Горбашівської сільської
ради, Піщівської сільради,
Тернівської сільради.

Перевіркою встановлено, що ТзОВ
«Фаворит -Агро» у періоді що
перевірявся були заключні договори
оренди земельних ділянок (паїв) на
території Корецького району :
Гвіздівської сільської ради, Н.
Корецької сільської ради, Бриківської
сільської ради , Головницької
сільської ради, Користівської
сільської ради, Невірківської
сільської ради, Щекічинської
сільської ради, Річецької сільської
ради та на території Новоград-
Волинського району: Горбашівської
сільської ради, Піщівської сільської
ради та Терніївської сільської ради.

Договорами оренди земельних паїв
передбачено , що орендна плата
нараховується у розмірі 3% від
нормативної грошової оцінки (п.9
Договору). Орендна плата за оренду паїв
вноситься до 31 грудня поточного року
(п.11 Договору).

Згідно даних бухгалтерського обліку у
ТзОВ «Фаворит Агро» сальдо по
субрахунку 684 «оренда паїв» станом на
01.01.2010 року становить К-т 1 135,25 грн.
Всього у періоді з 01.01.2010р. по 31.12.2012р.
нараховано орендної плати за
користування паями в сумі 7 704 590,17 грн.,
в т.ч. за 2010 рік - 1042849,87 грн., за 2011 рік - 2
206 245,97 грн., за 2012 рік 4 455 494,33 грн.
Орендодавцям виплачено 7187227,22 грн.
орендної плати. Сальдо станом на 01.01.2013
року К-т 517362,95 грн.

За 2013 рік ТОВ «Фаворит-Агро»
нараховано орендної плати за
користування паями всього на суму 4 547
382,75 грн., в тому числі :у березні 2013р. за
2011 рік - 18716,65 грн., у березні 2013р. за 2012
рік - 4573,1 грн., у грудні 2013р. за 2011р. - 1308,66
грн., у грудні 2013р. за 2012р. - 2679,66 грн.

ТОВ «Фаворит-Агро» в порушення п.11
Договорів оренди паїв несвоєчасно
нараховано орендну платту за
користування паями, проте в порушення
ст..129 Податкового кодексу України пеня
ТОВ «Фаворит-Агро» самостійно не
нарахована .

В ході проведеної перевірки згідно
відомостей на виплату орендної плати
громадянам за користування паями та
оборотно-сальдової відомості по 684
рахунку наданої під час перевірки
встановлено, що сума нарахованої
орендної плати за користування паями
становить 7 899 138,97 грн. (в т. ч. за 2010 рік - 1
237 398,67 грн., 2011 рік - 2206245,97грн. та 2012 рік -
4 455 494,33 грн.), що на 194 548,78 більше. Дана
сума орендної плати за 2010 рік була
виплачена громадянам підприємством за
користування паями по Горбашівській с/
раді , Терніївській с/ раді та
Піщівській с/ раді ) у січні 2011 року без
оподаткування податком на доходи
фізичних осіб, що призвело до не
утримання і не перерахування до
бюджету податку на суму 29182,32 грн., чим
порушено п. п 1.3. ст.. 1 , п. п. 3.4 ст. 3,п.п. 7.1
ст. 7, п.п 8.1.1 , п. п. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8 п.п 9.1.1 п.
9.1 ст. 9, п.п. «а» п. 19.2 ст. 19, п. п. «а» 20.3.1,
п.п 20.3.2, п. 20 ст. 20 Закону Закону України
« Про податок з доходів фізичних осіб»
№889- IV від 22.05.03р. із змінами та
доповненнями.

В ході проведеної перевірки згідно
відомостей на виплату орендної плати
громадянам за користування паями та
оборотно-сальдової відомості по 684
рахунку наданої під час перевірки
встановлено , що сума нарахованої
орендної плати за користування паями
за 2013р. становить 4 547 382,75 грн., в
тому числі: у березні 2013р. нараховано
орендної плати за користування паями
за 2011 рік - 18716,65 грн., у березні 2013р.
нараховано орендної плати за
користування паями за 2012 рік - 4573,1 грн.,
у грудні 2013р. нараховано орендної плати
за користування паями за 2011р. - 1308,66
грн., у грудні 2013р. нараховано орендної
плати за користування паями за 2012р. -
2679,66 грн. та у грудні 2013р. нараховано
орендної плати за користування паями
за 2013р. - 4520104,68 грн.

Проте за даними перевірки орендна
плата за користування паями за 2013р.
становить 4525145,7 грн., що на 5041,02 грн.
більше. Дана сума орендної плати за 2013
рік була виплачена громадянам
підприємством за користування паями
по Щекичинській с/ раді в сумі 2679,66 грн.
та Невірківській с/ раді в сумі 2361,36 грн.
(перелік громадян, яким не нарахована
орендна плата за паї за 2013 рік див. в
додатку №2). Дане порушення призвело до
не утримання і не перерахування до
бюджету податку на суму 756,15 грн., чим
порушено п.п.168.1.1, 168.1.2, п.п.168.1.4 п.168.1
ст.168, п.п.170.1.1, п.п 170.1.4, п.170.1 ст.170
розділу ІУ Податкового кодексу України
від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та
доповненнями із змінами та
доповненнями.

Пунктом 9.1 ст. 9 Закону "Про податок з
доходів фізичних осіб" від 22.05.2003 р. №
889-IV (зі змінами та доповненнями) та п.п
170.1.1 п. 170.1 ст. 170 Податкового кодексу
України встановлено, що доходи,
одержані фізичними особами від надання
в оренду земельної ділянки
сільськогосподарського призначення,
земельної частки (паю), майнового паю,
оподатковуються при їх виплаті за їх
рахунок за ставкою, встановленою п. 7.1
ст. 7 цього Закону та п.п 167.1 ст. 167
Податкового кодексу України , у розмірі
15 %.

При виплаті орендної плати у грошовій
формі, податок з доходів фізичних осіб
перераховується до бюджету під час
виплати оподатковуваного доходу
єдиним платіжним документом (п.п.
168.1.2 п.168.1 ст. 168 Кодексу). Якщо
оподатковуваний дохід надається в
негрошовій формі, податок з доходів
фізичних осіб перераховується до
бюджету протягом банківського дня, що
настає за днем такого нарахування (п.п.
168.1.4 п. 168.1 ст. 168 Кодексу).

Згідно з вимогами пп."а" п.19.2 ст.19 Закону
№ 889-IV та п.176.2 ст.176 Податкового кодексу
Ураїни податкові агенти зобов'язані
своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок на
доходи фізичних осіб (податок з доходів
фізичних осіб) який виплачується на
користь платника податку та
оподатковується до або під час такої
виплати та за її рахунок.

Згідно з вимогами пп. "а" пп.20.3.1, пп.20.3.2
п.20.3 ст.20 Закону України № 889-IV та п.176.2
ст.176 Податкового кодексу Ураїни
особою, відповідальним за погашення
суми податкового зобов'язання або
податкового боргу з цього податку є
податковий агент. У разі коли
податковий агент до або під час
виплати доходу на користь платника
податку не здійснює нарахування,
утримання або сплату
(перерахування) цього податку,
відповідальність за погашення суми
податкового зобов'язання або
податкового боргу, що виникає
внаслідок таких дій, покладається на
такого податкового агента. При цьому
платник податку - отримувач таких
доходів звільняється від обов'язків
погашення такої суми податкових
зобов'язань або податкового боргу.

Частиною 2 ст.19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В свою чергу, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч.2 ст. 71 КАС
України).

Разом з тим, обов'язок відповідача
доводити правомірність прийнятого ним
рішення жодним чином не звільняє
позивача від належного обґрунтування
та доведення перед судом обставин на
яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Відповідачем - Гощанською ОДПІ
доведено правомірність висновку акту
перевірки про завищення позивачем
від'ємного значення податку на додану
вартість в сумі 25 894 грн. 5 коп. та
збільшено суму грошового зобов'язання
ТзОВ «Фаворит Агро» в розмірі 184051 грн.
50 коп. та штрафних санкцій 92025 грн. 75 коп
та збільшення грошового зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб в
розмірі 1644 грн. 23 коп.

Судом встановлено, що податковий орган
під час прийняття податкових
повідомлень-рішень у вищевказаній
частині діяв на підставі, в межах
повноважень та в спосіб, визначений
чинним законодавством, а тому підстави
для їх скасування в цій частині
відсутні.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що позов слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення рішення від
28.05.2014 р. № в частині визначення
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 5047,5 грн. та
штрафних санкцій 2523,75 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення рішення від
28.05.2014 р № в частині зменшення
від'ємного значення суми податку на
додану вартість в розмірі 5047,5 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з позивача Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Фаворит-Агро"( ) до
Державного бюджету недоплачений
судовий збір у розмірі 4743,3 грн., який
перерахувати: р/р 4002; одержувач:
УДКС у м. Рівне 22030001; банк одержувача: ГУ
ДКСУ у Рівненській області; код ЄДРПОУ
одержувача: 38012714; МФО: 833017.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Махаринець Д. Є.

постанова складена в повному обсязі 7
грудня 2014 року