Справа № 565/199/13-а
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року м. Київ
К/800/33386/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Головуючого судді Малиніна
В.В.,суддів Загороднього А.Ф., Швеця
В.В. розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Кузнецовського міського
суду Рівненської області від 1 квітня
2013 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 30 травня 2013 року у справі за його
позовом до міського голови міста
Кузнецовська Рівненської області
Анощенка Сергія Івановича, Секретаря
Кузнецовської міської ради Куца Ігоря
Валерійовича про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Кузнецовського
міського суду Рівненської області з
позовом до міського голови міста
Кузнецовська Рівненської області
Анощенка Сергія Івановича, Секретаря
Кузнецовської міської ради Куца Ігоря
Валерійовича, у якому просив: визнати
протиправною бездіяльності
відповідача, що полягає у неприйнятті
розпорядження міського голови про
преміювання позивача, як заступника
начальника управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Кузнецовської
міської ради за січень 2013р. у розмірі 100%
від посадового окладу; зобов'язати
відповідача прийняти розпорядження
про преміювання заступника начальника
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Кузнецовської міської ради
ОСОБА_4 за січень 2013р. в розмірі 100% від
посадового окладу.

Постановою Кузнецовського
міського суду Рівненської області від 1
квітня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 30 травня 2013
року позов задоволений частково:
визнано протиправною бездіяльність
Кузнецовського міського голови
Анощенка СІ. щодо не вирішення питання
преміювання заступника начальника
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Кузнецовської міської ради
ОСОБА_4 за січень 2013р.; зобов'язано
Кузнецовського міського голову
вирішити питання відносно преміювання
заступника начальника управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Кузнецовської
міської ради ОСОБА_4 за період роботи в
січні 2013р. В решті вимог ОСОБА_4
відмовлено, через їх безпідставність.

Вважаючи, що рішення судів першої
та апеляційної інстанцій прийняті з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, в
якій просить їх скасувати та прийняти
нове судове рішення, яким позов
задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі письмових заперечень до
Вищого адміністративного суду України
не надали.

Відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга заявника не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що
позивач працює на посаді заступника
начальника управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Кузнецовської
міської ради з 2003р. і має статус
посадової особи, на яку поширюється дія
Закону України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» та
постанови Кабінету Міністрів України
«Про упорядкування структури та умов
оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, органів
прокуратури, судів та інших органів» №
268 від 09.03.2006 року.

Вважаючи, що міський голова допустив
бездіяльність щодо не виплати йому 100 %
премії за січень 2013 року, звернувся до
суду.

Частково задовольняючи позов,
суди попередніх інстанцій, з чим
погоджується колегія суддів, виходили
з того, що міський голова допустив
бездіяльність в частині не видачі
розпорядження про преміювання
позивача, розмір якої вирішується поза
межами компетенції суду.

Як вбачається з матеріалів справи
Рішенням зборів трудового колективу
від 7 квітня 2008 року затверджено
Положення про преміювання працівників
управління праці та соціального
захисту населення. Розділом VІI
Положення передбачено випадки
часткового або повного позбавлення
працівника щомісячної премії згідно
наказу начальника управлінні.

У відповідності до п.4.6 розділу ІV
Положення преміювання начальника та
заступника начальника управління
провадиться згідно розпорядження
міського Голови за погодженням із
заступником міського Голови.

З матеріалів справи не
вбачається, що за січень 2013 року було
прийнято розпорядження про
преміювання або про позбавлення премії
позивача.

Статтею 21 Закону України
«Про службу в органах місцевого
самоврядування» (у редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) визначено, що заробітна
плата посадових осіб місцевого
самоврядування складається з окладу,
премій, доплати за ранг, надбавки за
вислугу років та інших надбавок,
передбачених цим Законом. Умови оплати
праці посадових осіб місцевого
самоврядування визначаються органом
місцевого самоврядування, виходячи з
умов оплати праці, встановлених для
державних службовців відповідних
категорій і посад. Джерелом формування
фонду оплати праці посадових осіб
місцевого самоврядування є місцевий
бюджет.

За пп.2 п.2 постанови
Кабінету Міністрів України № 268 від
09.03.2006 року «Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів» передбачено
право керівників органів, зазначених у
пункті 1 цієї постанови, у тому числі і
керівників органів місцевого
самоврядування, у межах затвердженого
фонду оплати праці здійснювати
преміювання працівників відповідно до
їх особистого вкладу в загальні
результати роботи, в межах коштів,
передбачених на преміювання у
кошторисі відповідного органу, та
економії коштів на оплату праці, а
починаючи з 1 січня 2007 року - у межах
фонду преміювання, утвореного у
розмірі не менш як 10 відсотків
посадових окладів та економії фонду
оплати праці. Тобто, преміювання
посадових осіб місцевого
самоврядування є правом керівника
органу місцевого самоврядування як і
позбавлення премії.

Як вбачається з
матеріалів справи та вірно зазначено
апеляційним судом, міський голова в
січні 2013 року не видав розпоряджень ні
про преміювання позивача, ні про
позбавлення його премії, хоча кожне
прийняте ним рішення має бути
оформлене розпорядженням у
відповідності до приписів ст.42 Закону
України «Про місцеве самоврядування».

В даному випадку має місце
бездіяльність щодо вирішення питання
про преміювання позивача за січень 2013
року. Тому, така бездіяльність
правомірно визнана незаконною.

Також судами попередніх
інстанцій вірно зазначено, що
повноважень встановлювати розміри
премії, яка має бути виплачена позивачу
не має, так як це виключна компетенція
міського голови, що вказує на
безпідставність доводів позивача в
касаційній скарзі.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень судом
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального права при вирішенні цієї
справи не допущено. Правова оцінка
обставин у справі дана правильно, а
тому касаційну скаргу слід відхилити, а
оскаржувані судові рішення - залишити
без змін.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, висновків судів та обставин
справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Кузнецовського
міського суду Рівненської області від 1
квітня 2013 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 30 травня 2013 року у справі № 565/199/13-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.В. Малинін

Судді:
А.Ф. Загородній

В.В. Швець