Справа № 0903/1100/12
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

03 грудня 2014 року м. Київ
К/800/31518/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Смоковича М.І.,Чумаченко
Т.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Кривопільської
сільської ради Верховинського району
Івано-Франківської області, третя
особа - ОСОБА_5 про визнання недійсними
та скасування рішень, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Верховинського районного суду
Івано-Франківської області від 21
грудня 2012 року і ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 15 травня 2013 року, -

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з вказаним позовом, у якому просив
визнати недійсними та скасувати
рішення Кривопільської сільської ради
Верховинського району
Івано-Франківської області:

29 сесії 5 скликання від 17.03.2010 «Про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації для передачі
земельної ділянки у власність ОСОБА_4.»;

32 сесії 5 скликання від 28.10.2010 «Про
внесення змін до рішення 29 сесії 5
скликання від 17.03.2010 «Про надання
дозволу на виготовлення технічної
документації для передачі земельної
ділянки у власність ОСОБА_4.»,

Постановою Верховинського районного
суду Івано-Франківської області від 21
грудня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15 травня 2013
року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить Вищий адміністративний суд
України скасувати судові рішення та
ухвалити нове про задоволення позову.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи, викладені у
касаційній скарзі, правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і правової оцінки обставин у справі у
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України), колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню.

Встановлено, що 17.03.2010 Кривопільською
сільською радою Верховинського району
Івано-Франківської області на 29 сесії 5
скликання прийнято рішення «Про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації для передачі
земельної ділянки у власність ОСОБА_4.»,
яким вирішено надати ОСОБА_4 дозвіл на
виготовлення технічної документації
для передачі земельної ділянки у
власність на території населених
пунктів Кривопільської сільської ради
площею 0,80 га для ведення особистого
селянського господарства в селі
Кривопілля присілок «Перевал».

28.10.2010 Кривопільською сільською радою
Верховинського району
Івано-Франківської області на 32 сесії 5
скликання прийнято рішення «Про
внесення змін до рішення 29 сесії 5
скликання від 17.03.2010 «Про надання
дозволу на виготовлення технічної
документації для передачі земельної
ділянки у власність ОСОБА_4.», яким
вирішено внести зміни до рішення
сільської ради від 17.03.2010 в частині
надання ОСОБА_4 дозволу на виготовлення
технічної документації та викладено у
наступній редакції: «надати ОСОБА_4
дозвіл на виготовлення технічної
документації для передачі земельної
ділянки у власність для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,40 га в селі Кривопілля присілок
«Перевал».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, виходив з наступного.

Згідно з вимогами статті 125, частин 1, 2, 3,
5 статті. 126 Земельного Кодексу України,
у редакції на час прийняття спірних
рішень, право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав. Право власності на
земельну ділянку посвідчується
державним актом, крім випадків,
визначених частиною другою цієї статті
(право власності на земельну ділянку,
набуту у власність із земель приватної
власності без зміни її меж, цільового
призначення, посвідчується:
цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки,
укладеною в порядку, встановленому
законом, у разі набуття права власності
на земельну ділянку за такою угодою;
свідоцтвом про право на спадщину).
Право постійного користування
земельною ділянкою посвідчується
державним актом на право постійного
користування земельною ділянкою. Право
оренди земельної ділянки
посвідчується договором оренди землі,
зареєстрованим відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 149
Земельного кодексу України, у редакції
на час прийняття спірних рішень,
земельні ділянки, надані у постійне
користування із земель державної та
комунальної власності, можуть
вилучатися для суспільних та інших
потреб за рішенням органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування.

Вилучення земельних ділянок
провадиться за згодою
землекористувачів на підставі рішень
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевих державних адміністрацій,
сільських, селищних, міських рад
відповідно до їх повноважень.

Враховуючи відсутність доказів на
підтвердження наявності у ОСОБА_4
законних прав на земельну ділянку
площею 1,4072 га селі Кривопілля присілок
«Перевал», якою він користується з 1993
року, суди вказали на необґрунтоване
посилання позивача на необхідність її
попереднього вилучення в порядку
статті 149 Земельного кодексу України.

За змістом частини 1 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи, як визначено у частині 2 статті 19
Конституції України, зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

З урахуванням описаного суди дійшли
висновку про те, що приймаючи спірні
рішення, Кривопільська сільська рада
Верховинського району
Івано-Франківської області діяла на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України також
погоджується з таким висновком судів
попередніх інстанцій і доводи
касаційної скарги його не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд,-

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову
Верховинського районного суду
Івано-Франківської області від 21
грудня 2012 року і ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 15 травня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: