Справа № 825/3453/14
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року
Чернігів Справа №
825/3453/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Непочатих В.О.,

при секретарі
Ул'яничеві М.В.,

за участю старшого прокурора відділу
прокуратури Чернігівської області
Рибалко Н.В., представника відповідача
Казацького А.В., 3-тьої особи: ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом заступника
прокурора Чернігівської області до
Чернігівської обласної державної
адміністрації, 3-ті особи на стороні
відповідача, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:
Управління праці та соціального
захисту населення Новозаводської
районної у м. Чернігові ради, ОСОБА_3 про
визнання протиправним та скасування
рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора Чернігівської
області звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Чернігівської обласної державної
адміністрації, 3-ті особи на стороні
відповідача, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:
Управління праці та соціального
захисту населення Новозаводської
районної ради у м. Чернігові, ОСОБА_3, в
якому просить суд визнати протиправним
і скасувати рішення комісії
Чернігівської обласної державної
адміністрації по видачі посвідчень
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, від 12.02.1993,
оформленого протоколом № 15, про видачу
ОСОБА_3 посвідчення евакуйованого із
зони відчуження категорії 2 серії Б, як
такому, що опинився в зоні відчуження
під час аварії на ЧАЕС випадково.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилається на те, що
оскаржуване рішення було прийнято на
підставі рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 08.12.1992,
яким встановлено факт перебування
ОСОБА_3 у зоні відчуження, яке
постановою Президії Чернігівського
обласного суду від 11.08.1993 відмінено і
провадження по справі припинено, а тому
рішення комісії є протиправним та
підлягає скасуванню.

В судовому засіданні прокурор позовні
вимоги підтримав та просив суд їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов визнав повністю та
пояснив, що дійсно оскаржуване рішення
було прийнято на підставі рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 08.12.1992, яке в подальшому
було відмінено.

3-тя особа: ОСОБА_3 в судовому засіданні
проти задоволення позову заперечував
повністю та зазначив, що був
евакуйований із зони відчуження як
такий, що випадково опинився на цій
території, в зв'язку з чим рішенням
комісії Чернігівської обласної
державної адміністрації по видачі
посвідчень громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
законно було вирішено видати йому
посвідчення потерпілого другої
категорії.

Від 3-тьої особи: Управління праці та
соціального захисту населення
Новозаводської районної ради у м.
Чернігові до суду надійшло клопотання
про розгляд справи у відсутності їх
представника.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, розглянувши подані
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 12.02.1993
Чернігівською обласною державною
адміністрацією по видачі посвідчень
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи було
прийнято рішення про видачу ОСОБА_3
посвідчення потерпілого другої
категорії, серії Б, як такому, що
опинився в зоні відчуження під час
аварії випадково, як рибалка, що
підтверджується копією витягу з
протоколу засідання комісії № 15 (а.с. 14).

На підставі вказаного рішення, ОСОБА_3
16.02.1993 було видано посвідчення
евакуйованого із зони відчуження
другої категорії, серії НОМЕР_1 (а.с. 42).

З матеріалів справи слідує, що
вищевказане рішення було прийнято на
підставі рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 08.12.1992
(а.с. 10), яким встановлено факт
перебування ОСОБА_3 26 та 27 квітня 1986
року на залізничних станціях Семіходи,
Янів в м. Прип'яті Чорнобильського
району Київської області в зоні
відчуження, тобто на території, з якої в
1986 році проведено евакуацію населення
внаслідок аварії на Чорнобильській
АЕС.

Однак, як встановлено з постанови
Президії Чернігівського обласного
суду від 11.08.1993 (а.с. 13) рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 08.12.1992 було відмінено і
провадження по справі припинено.

Прокурор зазначає, що у відповідача
відсутні повноваження для здійснення
владних управлінських функцій щодо
скасування рішення про видачу
посвідчення, а тому він звернувся до
суду, оскільки таке рішення прийнято
всупереч Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на таке.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я та створює єдиний порядок
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначає Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі -
Закон, в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 11
Закону до потерпілих від
Чорнобильської катастрофи належать,
зокрема, евакуйовані із зони
відчуження та відселені із зон
безумовного (обов'язкового) та
гарантованого добровільного
відселення.

Підставою для визначення статусу
евакуйованих із зони відчуження,
відселених і таких, які самостійно
переселилися, відповідно до статті 4 є
довідка про евакуацію, відселення,
самостійне переселення (частина друга
статті 15 Закону).

Згідно пункту 4 Порядку видачі
посвідчень особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25.08.1992 № 501 (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) потерпілим від
Чорнобильської катастрофи з числа
евакуйованих у 1986 році із зони
відчуження і особам, які постійно
проживали у зоні безумовного
(обов'язкового) відселення з моменту
аварії до прийняття рішення про
відселення (розпорядження Ради
Міністрів УРСР від 28.06.1989 № 224),
віднесеним до категорії 2, видаються
посвідчення сірого кольору, серія Б.

Положеннями абзацу другого пункту 13
вказаного Порядку передбачено, що
спірні питання визначення статусу
громадян, які евакуйовані із зони
відчуження в 1986 році, розглядаються
відповідними комісіями Київської і
Житомирської обласних державних
адміністрацій на підставі довідок та
інших документів, що засвідчують факт
перебування в населеному пункті,
віднесеному до зони відчуження,
виданих державними установами й
організаціями.

В судовому засіданні встановлено, що
довідка про евакуацію на ім'я ОСОБА_3 не
видавалася, а також відсутні інші
докази стосовно евакуації ОСОБА_3 в 1986
році із зони відчуження.

За таких обставин, враховуючи, що
рішення про видачу ОСОБА_3 посвідчення
потерпілого другої категорії, серії Б,
було прийнято на підставі рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 08.12.1992, яке відмінено
постановою Президії Чернігівського
обласного суду від 11.08.1993, суд приходить
до висновку про наявність правових
підстав для визнання протиправним і
скасування рішення комісії
Чернігівської обласної державної
адміністрації по видачі посвідчень
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи від 12.02.1993,
оформленого протоколом № 15, про видачу
ОСОБА_3 посвідчення евакуйованого із
зони відчуження категорії 2 серії Б, як
такому, що опинився в зоні відчуження
під час аварії випадково.

Частиною першою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги заступника
прокурора Чернігівської області
підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов заступника прокурора
Чернігівської області - задовольнити
повністю.

Визнати протиправним і скасувати
рішення комісії Чернігівської
обласної державної адміністрації по
видачі посвідчень громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи від 12.02.1993, оформленого
протоколом № 15, про видачу ОСОБА_3
посвідчення евакуйованого із зони
відчуження категорії 2 серії Б, як
такому, що опинився в зоні відчуження
під час аварії випадково.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.О. Непочатих