Справа № 264/5808/14-а
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 р.Справа № 264/5808/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Іллічівському районі
м.Маріуполя Донецької області на
постанову Іллічівського районного
суду м. Маріуполя від 22.07.2014р. по справі
№ 264/5808/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Іллічівському районі
м.Маріуполя Донецької області

про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Іллічівського районного
суду м. Маріуполя від 22.07.2014р. частково
задоволено адміністративний позов
ОСОБА_1 (далі - позивач) доУправління
Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м.Маріуполя
Донецької області (далі - відповідач)
про поновлення пропущеного строку та
зобов`язання здійснити перерахунок і
виплату пенсії, як дитині війни.

Визнано протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м.Маріуполя
Донецької області. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м.Маріуполя
Донецької області здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1
за період з 02.01.2014р. по 22.07.2014р. включно з
підвищенням її на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком,
встановленої абз.1 ч.1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", з
урахуванням проведених їй виплат
підвищення до пенсії за цей же період. В
іншій частині вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
суд апеляційної інстанції оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції вимог
ст.ст. 6, 19, 116, 117 Конституції України,
ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст.197 КАС України
апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, перевіривши рішення суду
першої інстанції, розглянувши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач відповідно до ст.1 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" є дитиною війни та за приписами
ст.6 цього Закону має право на отримання
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції правильно застосував
до спірних правовідносин норми
матеріального права надавши перевагу
ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" над постановами
Кабінету Міністрів України від 28
травня 2008 р. за № 530 "Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян" та від 28 грудня 2011 р. за № 1381
"Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення", як нормативно-правовому
акту, що має вищу юридичну силу. Також
судом правильно визначено розмір
мінімальної пенсії за віком, виходячи
із приписів ч.1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", оскільки іншими законами
такий розмір не врегульовано.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Щодо доводів апеляційної скарги про
необґрунтоване застосування до
спірних правовідносин ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
колегія суддів зазначає наступне.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", іншого
нормативно-правового акта який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір немає.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано не взяв до уваги
положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з
якої випливає, що мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом 1
частини 1 цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсії, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії,
встановленої ст.46 Конституції України
та права на отримання доплати до
пенсії, передбаченої ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" (в редакції Закону до
03.08.2014 р.) не встановлено обмеження,
щодо виплат відповідно до Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", тому з 01.01.2014 року діють
положення ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", з
урахуванням частини 1 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що з 01.01.2014 року нарахування та виплата
дітям війни підвищення до пенсії або
щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції необґрунтовано
обмежено період нарахування та виплати
позивачу підвищення до пенсії датою
винесення судового рішення по справі.

Із визначення поняття "пенсія"
випливає, що щомісячні пенсійні
виплати здійснюються на постійній
основі, один раз на місяць протягом
невизначеного періоду часу, а тому цей
вид виплат не є строковим і не може бути
призначений на певний строк.

Отже, виплату підвищення до пенсії не
може бути обмежено кінцевим терміном
або строком, оскільки це б обмежувало
право особи на отримання щомісячної
доплати до пенсії, яка повинна
виплачуватись постійно, один раз на
місяць протягом невизначеного часу та
без встановлення будь-якого терміну
або строку виплати пенсії.

Таким чином, нарахування та виплата
позивачу щомісячної доплати до пенсії
в розмірі 30 % мінімальної пенсії за
віком, з урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність
не може бути обмежено датою прийняття
рішення судом.

Враховуючи викладене, переглянувши
рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно по суті вирішено
справу, але із помилковим
застосуванням норм матеріального
права, у зв'язку з чим оскаржувана
постанова підлягає зміні.

Керуючись ст. 160, 195, 197, 198, 200, 201, п. 1 ч. 1 ст.
205, ст.ст. 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м.Маріуполя
Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову Іллічівського районного
суду м. Маріуполя від 22.07.2014р. по
справі № 264/5808/14-а змінити,
виключивши з резолютивної частини
рішення кінцеву дату нарахування та
виплати щомісячної доплати до пенсії -
22.07.2014р.

В іншій частині постанову
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя від 22.07.2014р. по справі №
264/5808/14-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва
О.М.Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М.
Шевцова Н.В.