Справа № 542/839/14-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 р.Справа №
542/839/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Федоренко І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Новосанжарському районі
Полтавської області на постанову
Новосанжарського районного суду
Полтавської області від 23.10.2014р. по
справі № 542/839/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Новосанжарському районі
Полтавської області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Новосанжарського
районного суду Полтавської області від
23.10.2014р. задоволено адміністративний
позов ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Новосанжарському районі Полтавської
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання вчинити певні дії .

Визнано протиправним та скасовано
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Новосанжарському районі
Полтавської області від 14 березня 2014
року № 35 про відмову ОСОБА_1 в
призначенні йому пенсії за віком на
пільгових умовах.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України Новосанжарському районі
Полтавської області, призначити та
нарахувати пенсію за віком на
пільгових умовах ОСОБА_1, починаючи з
06.03.2014 року.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати вказану постанову
суду першої інстанції та ухвалити
нову, якою повністю відмовити в
задоволенні позовних вимог. Скаржник
зазначає, що приймаючи зазначену
постанову суд першої інстанції дійшов
до помилкових висновків, які призвели
до неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував всі обставини справи,
що мають значення при вирішенні спору,
не вірно застосував до спірних
правовідносин положення п "в" ч.1 ст.13,
ст.62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо повноти та об'єктивності розгляду
справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу в межах доводів апеляційної
скарги відповідно до вимог ст.195 КАС
України та керуючись ч.1 ст.41 КАС
України.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
позивач звернувся до відповідача за
призначенням пенсії на пільгових
умовах із заявою від 06.03.2014 року
відповідно до п "в" ч.1 ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Управління Пенсійного фонду
України Новосанжарському районі
Полтавської області від 14 березня 2014
року № 35 ОСОБА_1 в призначенні йому
пенсії за віком на пільгових умовах
відмовлено, у зв'язку з недостатністю
пільгового стажу роботи,
підтвердженого в установленому
законодавством порядку.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на призначення
пенсії на пільгових умовах згідно п.
«в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Колегія суддів погоджується з таким
висновком сулу першої інстанції,
виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судовим розглядом встановлено із
змісту оскаржуваного рішення, що
аналіз наданих документів ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя с. Соколова Балка,
свідчить про недостатність пільгового
стажу роботи, підтвердженого в
установленому законодавством порядку.

Період роботи трактористом-машиністом,
підтвердженого в установленому
законом порядку, згідно довідки №679/1
виданої ТОВ «Компанія Фармко» 10.07.2013
року, та згідно довідки №314 виданої ТОВ
«Сокіл» 26.11.2013 року становить лише 18
років 7 місяців 2 дні.

До заяви додана довідка №679/1 від 10.07.2013
року про роботу
трактористом-машиністом в ТОВ «Чиста
криниця» в період з 14.03.3003 року по 09.12.2005
року, з 01.03.2006 року по 17.11.2008 року, з 28.03.2009
року по 14.11.2009 року, з 24.03.2010 року по
24.11.2010 року, з 25.03.2011 року по 01.12.2011 рік, з
31.03.202 року по 07.06.2012 рік. Відмовляючи в
призначенні пенсії відповідачем
зазначено, що оскільки в довідці
відсутні дані про безпосередню участь
у виробництві сільськогосподарської
продукції, то стаж роботи за ці періоди
не зараховується до стажу роботи, який
дає право на призначення пенсії згідно
п. «в» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. «в» ч.1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
право на пенсію за віком на пільгових
умовах, незалежно від останнього місця
роботи, мають трактористи-машиністи,
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

У відповідності з ст. 62 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до положень вказаних вище
норм, основним документом, що
підтверджує стаж роботи є трудова
книжка, і лише при відсутності трудової
книжки або відповідних записів у ній,
підтвердження наявного трудового
стажу проводиться в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Колегія суддів підхиляє доводи
апеляційної скарги щодо необхідності
підтвердження стажу відповідно до
постанови КМУ від 12.08.1993 №637, виходячи з
наступного.

Судовим розглядом встановлено, що
спірний період роботи позивача, який
відповідачем не зарахований до
пільгового стажу, підтверджується
записами у трудовій книжці позивача,
які свідчать про те, що він працював у
ТОВ «Чиста криниця»
трактористом-машиністом
сільськогосподарського виробництва у
періоди з: 28.03.2009-17.11.2009 (а.с. 16); з 24.03.2010
року по 24.11.2010 року (а.с.17); з 25.03.2011 року
по 01.12.2011 рік (а.с. 17); з 31.03.202 року по
07.06.2012 рік (а.с. 18), що сумарно становить
більше трьох років.

Всі записи у трудовій книжці виконані
належним чином, з посиланням на
підстави їх внесення, містять
необхідні реквізити, підписи, печатки.

Відображені у трудовій книжці періоди
роботи за вказані роки свідчать про те,
що ОСОБА_1 працював повний польовий
період, після чого перебував на обліку
в центрі зайнятості до наступного
польового періоду роботи, а тому,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
весь рік роботи підлягає зарахуванню
до стажу його роботи, що дає право на
пільгове пенсійне забезпечення.

Позивач має також відповідне
посвідчення тракториста-машиніста
серії НОМЕР_1, видане 21.06.2000 року.

Таким чином, колегія суддів вважає
обґрунтованими висновки суду першої
інстанції, що позивач має право на
пенсію згідно п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону №
1058, оскільки стаж роботи
трактористом-машиністом становить
понад 20 років та був безпосередньо
зайнятим у виробництві
сільськогосподарської продукції.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довід правомірності
прийнятого ним рішення про відмову в
призначенні пенсії позивачу.

Отже, доводи апеляційної скарги
відповідача про порушення судом
першої інстанції під час розгляду
справи вимог п "в" ч.1 ст.13, ст.62 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
та норм ст.159 Кодексу адміністративного
судочинства України щодо повноти та
об'єктивності розгляду справи
висновків суду не спростовують,
оскільки при розгляді справи суд
першої інстанції, відповідно до вимог
ст. 159 КАС України повно і всебічно, в
межах заявлених вимог, з'ясував дійсні
обставини справи, дав належну оцінку
наявним у справі доказам, правильно
вирішив питання щодо правовідносин,
зумовлених встановленими фактами, та
вирішив справу на підставі норм
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини.

З огляду на вищевикладене, постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального права,
у відповідності до вимог норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає, що підстав для її
скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Новосанжарському районі Полтавської
області залишити без задоволення.

Постанову Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 23.10.2014р. по
справі № 542/839/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін
О.А.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Любчич Л.В.

Повний текст ухвали виготовлений 01.12.2014
р.