Справа № 808/6924/14
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року о 16 год. 45 хв.Справа
№ 808/6924/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретаря судового засідання
Панасенка О.О.

представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Запоріжжя

до Державної податкової інспекції у
Заводському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області

про визнання протиправними дій та
скасування вимоги

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду (далі
- суд) надійшов адміністративний позов
від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(далі - ФОП ОСОБА_1, позивач) до Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області (далі - ДПІ в Заводському районі
м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області, відповідач), в
якому позивач просить суд визнати
протиправними дії відповідача
стосовно сплати позивачем єдиного
соціального внеску та скасувати вимогу
відповідача від 20.08.2014 №Ф-516 У про
сплату боргу (недоїмки) з єдиного
соціального внеску у сумі 2510,37 грн.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що він є фізичною
особою-підприємцем з 27.11.2003 та з 01.01.2012
був платником єдиного податку (група - 1
). Вказує, що у 2013 році він вийшов на
пенсію за віком, обрав спрощену систему
оподаткування, добровільної участі у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування не
вказував, а тому вважає, що не повинен
сплачувати єдиний внесок. У зв'язку з
викладеним, 28.03.2014 ФОП ОСОБА_1 звернувся
із заявою по звільнення від сплати
єдиного соціального внеску на державне
соціальне страхування. Проте 01.09.2014
позивач отримав вимогу про сплату
недоїмки №Ф-516 У від 20.08.2014 на суму 2510,37
грн. про сплату єдиного внеску на
державне соціальне страхування.
Зважаючи на все вищевикладене позивач
не згодний з такою вимогою, і тому
звернувся до суду за скасуванням такої
вимоги та з оскарженням дій по
винесенню такої вимоги.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, 18.11.2013 подав до
суду заяву про розгляд справи за його
відсутності, позовні вимоги підтримує
у повному обсязі.

Крім того, позивачем 18.11.2014 подано до
суду заяву, в якій він зазначив, що при
складанні адміністративного позову
помилково вказав в якості відповідача
Державну податкову інспекцію у
Заводському районі м. Запоріжжя
Головного управління фіскальної
служби у Запорізькій області, та просив
вважати відповідачем у справі Державну
податкову інспекцію у Заводському
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області.

Суд приймає вказану заяву, та
відповідачем по справі вважає Державну
податкову інспекцію у Заводському
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області.

Представник відповідача у судове
засідання вдруге не з'явився, клопотань
та заяв від відповідача на адресу суду
не надходило, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про що свідчасть
рекомендовані поштові повідомлення з
підписами уповноважених осіб про
отримання судових повісток. Заперечень
на адміністративний позов до суду не
надходило. Заперечень на
адміністративний позов до суду також
не надходило.

Згідно з ч. 1 ст.41 КАС України суд під час
судового розгляду адміністративної
справи здійснює повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу. У разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

З огляду на викладене, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності сторін на підставі наявних
у ній доказів.

Керуючись приписами статей 33, 35, 41 КАС
України суд розглянув справу на
підставі наявних доказів, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, судом
встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
зареєстрований у якості фізичної
особи-підприємця 27.11.2003, що
підтверджується Свідоцтвом НОМЕР_2
(а.с.12).

Позивач є платником єдиного податку, та
є пенсіонером за віком, що
підтверджується пенсійним
посвідченням НОМЕР_3, виданим 27.11.2013,
копія якого наявна в матеріалах
адміністративної справи (а.с.11).

28.03.2014 позивачем подано до відповідача
заяву про звільнення від сплати
єдиного соціального внеску у зв'язку з
виходом на пенсію за віком (а.с.5).

20.08.2014 відповідачем ФОФ ОСОБА_1
сформовано вимогу про сплату боргу
(недоїмки) з єдиного внеску №Ф-516 У на
суму 2510,37 грн. (а.с.6).

Позивачем 05.09.2014 подано скаргу до
Державної податкової інспекції у
Заводському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області на вимогу про
сплату боргу (недоїмки) з єдиного
внеску №Ф-516 У (а.с.7).

Також судом встановлено, що ФОФ ОСОБА_1
також 05.09.2014 скарга на вимогу про сплату
боргу (недоїмки) з єдиного внеску №Ф-516
У подавалась до Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області
(а.с.8).

Рішенням від 03.10.2014 №5/14/0801-10-04-13
Головним управлінням ДФС у Запорізькій
області вимога залишена без змін, а
скарга - без задоволення (а.с.9-10).

Позивач, не погоджуючись з вимогою
відповідача про сплату боргу (недоїмки)
з єдиного внеску №Ф-516 У - оскаржив її до
суду.

Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини та перевіривши їх
доказами, приходить до висновку, що
позовні вимоги є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Визначення правових та організаційних
засад забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку, встановлено
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" №2464-VI
від 08.07.2010 (надалі Закон №2464-VI).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VI
передбачено, що платник єдиного внеску
зобов'язаний: своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок.

База нарахування, розмір єдиного
внеску та пропорції його розподілу за
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
порядок обчислення і сплати єдиного
внеску визначені статтями 7-9 Закону
№2464-VI.

Так частиною 8 ст. 9 Закону №2464-VI
платники єдиного внеску, крім
платників, зазначених у пунктах 4 і 5
частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

Частиною 12 цієї статті встановлено, що
єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника. За наявності у платника
єдиного внеску одночасно із
зобов'язаннями із сплати єдиного
внеску зобов'язань із сплати податків,
інших обов'язкових платежів,
передбачених законом, або зобов'язань
перед іншими кредиторами зобов'язання
із сплати єдиного внеску виконуються в
першу чергу і мають пріоритет перед
усіма іншими зобов'язаннями, крім
зобов'язань з виплати заробітної плати
(доходу).

Згідно пункту 7 розділу I Закону України
"Про внесення змін до Податкового
кодексу України та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України" №3609-VI від
07.07.2011 (далі Закон № 3609-VI) внесено зміни
до Закону №2464-VI, згідно з якими ст. 4
цього Закону №2464-VI доповнено частиною
4 такого змісту: "особи, зазначені у
пункті 4 частини першої цієї статті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування".

Отже, з огляду на зміни, внесені Законом
№3609-VI, пенсіонери за віком - приватні
підприємці, які сплачують єдиний
податок, більше не є платниками єдиного
внеску, в частині сплати цього внеску
за себе у зв'язку з тим, що тепер вони не
належать до числа застрахованих осіб (в
обов'язковому порядку). Зміни, внесені
Законом №3609-VI, набули чинності 06.08.2011.

Враховуючи, що страховий стаж особам
для призначення пенсії обчислюється в
місяцях, вищезазначені платники,
починаючи з серпня 2011 року, не мають
обов'язку щодо сплати єдиного внеску, в
частині сплати цього внеску за себе.

Таким чином, виходячи із правого змісту
зазначених положень законодавства, суд
дійшов висновку, що позивач, як
приватний підприємець, який є
пенсіонером за віком, та
зареєстрований платником єдиного
податку, починаючи з 27.11.2013 року не
зобов'язаний був сплачувати такий
внесок.

Слід також зазначити, що частиною 4 ст. 4
Закону №2464-VI не визначено обмежень
щодо осіб, які є пенсіонерами за віком,
та не пов'язано право позивача на
звільнення від сплати відносно себе
єдиного внеску з досягненням 60-річчя
відповідно до ст. 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". В даному випадку ч. 4 ст. 4
Закону №2464-VI встановлює пільги для
всіх суб'єктів, які є пенсіонерами за
віком, не залежно від того на підставі
якого закону, особа набула статусу
пенсіонера за віком, будь-то на
пільгових умовах, чи набула вона 60-ти
річного віку. Будь-яких обмежень щодо
надання таких пільг з цього приводу,
внесеними змінами до статті 4 Закону
№2464-VI не встановлено, зазначений
перелік обставин є вичерпним і
розширеному тлумаченню не підлягає.

З огляду на вище викладене, суд дійшов
висновку, що відповідач безпідставно
нарахував позивачу суму недоїмки зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у загальному
розмірі 2510,37 грн., та сформував вимогу
№Ф-516 У від 20.08.2014 про сплату цієї
недоїмки, оскільки у даному випадку
позивач належить до визначеної чинним
законодавством категорії осіб, які
звільняються від сплати єдиного внеску
за себе.

Суд звертає увагу на те, що дії
відповідача при прийнятті
оскаржуваного рішення аналізуються
судом на предмет їх правомірності та
відповідності вимогам чинного
законодавства України станом на момент
вчинення цих дій та обсягу доказів та
інших фактичних обставин, які існували
на цей момент.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частиною 1 ст. 11 КАС України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідачем не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
обґрунтованості дій з нарахування
позивачу суми недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
формування оскаржуваної вимоги, та
взагалі не надано заперечень проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що відповідачем не доведена
правомірність оскаржуваних дій та
вимоги, у зв'язку із чим позовні вимоги
є доведеними, обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити
у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області щодо нарахування Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1), який є
пенсіонером за віком, суми недоїмки зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 2510,37
грн.

Скасувати вимогу про сплату боргу
(недоїмки) з єдиного внеску №Ф-516 У від
20.08.2014 на суму 2510,37 грн. (дві тисячі
п'ятсот десять гривень 37 копійок).

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
судовий збір у розмірі 255,78 грн. (двісті
п'ятдесят п'ять гривень 78 копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя

І.В. Шара