Справа № 826/10400/14
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
інстанції: Дегтярьова О.В.
Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

08 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Старової Н.Е., Чаку Є.В., при
секретарі - Войтковській Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 30 жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Екосистеми України" до Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві про визнання
недійсним та скасування податкового
повідомлення-рішення від 25 червня 2014
року № , -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Екосистеми України"
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві про визнання недійсним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 25 червня 2014
року № .
Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
жовтня 2014 року адміністративний позов
задоволено повністю.
В
апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати вказане
судове рішення та прийняти нове, яким
відмовити в задоволенні
адміністративного позову в повному
обсязі.
Перевіривши повноту встановлення
окружним адміністративним судом
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
суд дійшов наступного висновку.

Судом першої
інстанції встановлено, що 03.06.2014 ДПІ на
підставі пп. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 Податкового
кодексу України, п.2 ст. 13 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" та наказу ДПІ
від 30.05.2014 № 990, була проведена фактична
перевірка ТОВ "Екосистеми України"
(ідентифікаційний код 36138266) з питань
дотримання чинного трудового та
податкового законодавства України за
період з 01.01.2011 по 31.12.2013.

За результатами
перевірки відповідачем складено акт
від 12.06.2014 №1240/17-26-53-17-02-31/36138266 (далі - акт
перевірки), за висновками якого
встановлено порушення пп. 14.1.54, 14.1.56 п.
14.1 ст.14, пп.164.2.1 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.
168.1.1 п. 168.1 ст.168, п. "а" 176.2 ст. 167
Податкового кодексу України (далі - ПК
України), що призвело до заниження
податкового зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб на загальну суму
44006,33 грн. та вимог Порядку заповнення
та подання податковими агентами
Податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку, затвердженого Наказом ДПА
України від 24.12.2010 № 1020.

Як вбачається з акту перевірки
підставою для висновку податкового
органу про наявність порушень були
письмові пояснення колишніх
працівників ТОВ "Екосистеми України", а
саме: гр. ОСОБА_2, гр. ОСОБА_3 та гр.
ОСОБА_4, згідно до яких частина їх
заробітної плати на підприємстві
виплачувалася у "конвертах".

Відповідно до пояснень гр. ОСОБА_5
(р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2) він працював на
посаді головного технолога проекту з
04.01.2011 по 29.11.2013 і отримував заробітну
плату у сумі 5000,00 грн. на місяць, однак
відповідно до поданої податкової
звітності його заробітна плата
становила 1300,00 грн. на місяць.

Згідно пояснень гр. ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п.
НОМЕР_3) він працював на посаді
начальника відділу маркетингу з 29.07.2013
по 09.12.2013 і отримував заробітну плату у
сумі 3500,00 грн. на місяць, а відповідно до
поданої податкової звітності його
заробітна плата становила 1300,00 грн. на
місяць.

Відповідно до пояснень гр. ОСОБА_4
(р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4) вона працювала на
посаді начальника проектного відділу з
2010 року по 15.11.2013 і отримувала заробітну
плату у сумі 6000,00 грн., а відповідно до
податкової звітної її заробітна плата
становила 1300,00 грн. При цьому, по даному
працівнику існує розбіжність в частині
відображення нарахованих доходів між
податковим розрахунком за формою №1-ДФ
і звітністю про суми нарахованої
заробітної плати застрахованих осіб та
суми нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до органів
доходів і зборів за період
червень-листопад 2013 року, а саме: за
розрахунком форми № 1-ДФ заробітна
плата складає 1 300,00 грн. на місяць, за
звітом ЄСВ - 6000,00 грн.

Наведене, на думку відповідача,
свідчить, що позивачем до податкових
розрахунків форми № 1-ДФ за
перевіряємий період включені
недостовірні дані про суми доходів, які
отримані працівниками підприємства.

На підставі акту перевірки та згідно з
пп. 14.1.54, 14.1.56 п. 14.1 ст.14, пп.164.2.1 п.164.2 ст.164,
п.167.1 ст.167, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст.168, п. "а" 176.2
ст. 167 ПК України та Порядку заповнення
та подання податковими агентами
Податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку, затвердженого Наказом ДПА
України від 24.12.2010 № 1020 відповідачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 25 червня 2014
року № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб, що сплачується
податковими агентами, із доходів
платника податку у вигляді заробітної
плати в сумі 44006,33 грн. та нараховано
штрафні санкції в сумі 11001,58 грн.

Основним нормативно-правовим актом, що
регулює спірні правовідносини є
Податковий кодекс України від 02.12.2010
року № 2755-VI (далі - Податковий кодекс
України, ПК України).

Згідно пп. 80.2.7 п. 80.2 ст.80 ПК України
фактична перевірка може проводитися на
підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, копія якого вручається
платнику податків або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції, під розписку до
початку проведення такої перевірки, та
у разі отримання в установленому
законодавством порядку інформації про
використання праці найманих осіб без
належного оформлення трудових
відносин та виплати роботодавцями
доходів у вигляді заробітної плати без
сплати податків до бюджету
здійснюється фактична перевірка.

Підпунктом 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України
встановлено, що фактичною вважається
перевірка, що здійснюється за місцем
фактичного провадження платником
податків діяльності, розташування
господарських або інших об'єктів права
власності такого платника. Така
перевірка здійснюється контролюючим
органом щодо дотримання норм
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності ліцензій, патентів,
свідоцтв, у тому числі про виробництво
та обіг підакцизних товарів,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами).

Згідно п. 80.6 ст. 80 ПК України під час
проведення фактичної перевірки в
частині дотримання роботодавцем
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками
(найманими особами), в тому числі тим,
яким установлено випробування,
перевіряється наявність належного
оформлення трудових відносин,
з'ясовуються питання щодо ведення
обліку роботи, виконаної працівником,
обліку витрат на оплату праці,
відомості про оплату праці працівника.
Для з'ясування факту належного
оформлення трудових відносин з
працівником, який здійснює трудову
діяльність, можуть використовуватися
документи, що посвідчують особу, або
інші документи, які дають змогу її
ідентифікувати (посадове посвідчення,
посвідчення водія, санітарна книжка
тощо).

Податковим кодексом чітко визначені
матеріали, які є підставами для
висновків під час проведення
перевірок, та вимоги щодо
підтвердження даних, визначених у
податковій звітності.

Так, згідно п. 83.1 ст. 83 ПК України для
посадових осіб контролюючих органів
під час проведення перевірок
підставами для висновків є: документи,
визначені цим Кодексом; податкова
інформація; експертні висновки; судові
рішення; інші матеріали, отримані в
порядку та у спосіб, передбачені цим
Кодексом або іншими законами, контроль
за дотриманням яких покладений на
контролюючі органи.

Проте, в акті перевірки на
підтвердження виплати неофіційної
заробітної плати, окрім пояснень
звільнених працівників, не наведено
жодного з визначених п. 83.1 ст. 83 ПК
України документів, а також і жодного
первинного документу або документу
тіньової бухгалтерії, які б
підтверджували розмір виплаченого
працівникам доходу у розмірі, що
зазначений у поясненнях колишніх
працівників.

Пояснювальні записки фізичних осіб,
які стали підставою для прийняття
оскаржуваного рішення, не є
безумовними доказами, як наслідок
належними і допустимими, на підставі
яких відповідач повинен був
зафіксувати відповідні обставини.
Зокрема, враховуючи те, що в акті
перевірки також викладені пояснення
трьох працюючих на підприємстві осіб,
які діметрально протилежні поясненням
гр. ОСОБА_2, гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4,
оцінка та тлумачення яких в акті не
наведена.

Фактично податковий орган, надавши
юридичну оцінку лише поясненням гр.
ОСОБА_2, гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4, не
здійснив належного мотивування причин
цього.

З огляду на те, що гр. ОСОБА_2, гр. ОСОБА_3
та гр. ОСОБА_4 є колишніми працівниками
підприємства позивача, з якими при
звільненні не проведено повний
розрахунок по заробітній платі, тобто
вони є зацікавленими особами, тому
неможливе встановлення податковим
органом факту порушення лише на
підставі їх пояснень.

При цьому, пояснення як працюючих
працівників, так і звільнених,
відбирались без залучення працівників
податкової міліції або міліції,
внаслідок чого опитувані особи про
кримінальну відповідальність за
повідомлення завідомо неправдивих
відомостей не попереджались.

Зокрема, в листі ДПА України від 01.04.2010 N
6584/7/23-4017/199 "Про використання в роботі
Методичних рекомендацій щодо
перевірок достовірності формування
валових витрат на оплату праці,
утримання ПДФО, встановлення фактів
виплат зарплати в "конвертах",
виявлення працівників, трудові
відносини з якими не оформлені
належним чином" надані рекомендації
щодо дій податківців при встановленні
фактів виплат заробітної плати в
"конвертах", оформлення з найманими
працівниками офіційно трудових
відносин.

За змістом даного листа пропонується з
метою визначення повноти нарахування
заробітної плати, а також повноти
декларування податку з доходів
фізичних осіб в обов'язковому порядку
провести порівняльний аналіз даних
бухгалтерського та податкового обліку,
що стосуються фонду оплати труда,
розміру заробітної плати, чисельності
працівників та здійснити такі дії.
Визначити питому вагу витрат на оплату
праці в загальній сумі валових витрат
(порівняти дані рядка 400 балансу
"Забезпечення витрат персоналу", рядка
240 звіту про фінансові результати
"Витрати на оплату праці" з даними
податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум податку з
доходу фізичних осіб, утриманого з них
за формою № 1ДФ.

Провести аналіз наказів щодо
встановлення робочого часу, в тому
числі скороченого, порівняти з
розрахунковими відомостями на
заробітну плату та порівняти з
отриманою від податкової міліції по
результатах проведених опитувань
найманих працівників інформацією щодо
фактичного робочого часу.

Провести аналіз показників: розмір
окладу (ставки), зазначеного у штатному
розписі, трудових договорах
(контрактах, угодах) з законодавчо
встановленим розміром мінімальної
заробітної плати, а також з фактично
нарахованим та виплаченим розміром
заробітної плати, зазначеним у
розрахункових та платіжних відомостях.
У разі встановлення фактів
невідповідності нарахованої та
виплаченої заробітної плати разом із
залученими працівниками податкової
міліції провести опитування найманих
працівників щодо причин
невідповідності або щодо фактичного
розміру отриманої ними заробітної
плати.

Між іншим наголошено, що до функцій
органів ДПС відноситься контроль за
повнотою та своєчасністю сплати
податків до бюджету, а питання
дотримання законодавства про працю не
віднесено до компетенції податкових
органів, тому до одночасного
проведення перевірок платників
податків доцільно залучати відповідні
органи, які здійснюють контроль за
дотриманням законодавства про оплату
праці на підприємствах, а також
міліцію.

Отже відповідач для отримання
об'єктивної, неупередженої та
правдивої інформації щодо предмету
доказування, міг і мав право в межах
наданих йому повноважень покласти в
основу акту не лише пояснення фізичних
осіб.

Окрім того, суд вважає за необхідне
звернути увагу вдруге, що заява ОСОБА_3
від 14.05.2014 викладу обставин щодо
виплати йому заробітної плати в
"конвертах" не містила. Обставини щодо
фактично отриманої заробітної плати
ним були викладені в поясненнях від
28.05.2014 вже при розгляді його заяви
податковим органом, без підтвердження
жодним доказом та навіть без
викладення детальних обставин щодо
порядку проведення неофіційних
розрахунків, які б суд міг врахувати
при розгляді справи, а податковий орган
мав перевірити в межах наданих йому
повноважень, наприклад, чи отримував
він ці кошти під розпис, чи
виплачувались вони в певний день, за
яких обставин він дізнався про
невідповідність заробітної плати. Хоча
в матеріалах справи міститься видана
йому в період звільнення довідка про
його середню заробітну плату вих.09/12
від 09.12.2013, в якій зазначено розмір
заробітної плати, що відповідає
розміру невиплаченої заробітної плати,
зазначеному в заяві від 14.05.2014.

Пояснення інших осіб (ОСОБА_2, ОСОБА_4)
були відібрані 03.06.2014, та з яких
вбачається, що ОСОБА_2 після звільнення,
а ОСОБА_4 напередодні звільнення
дізналися про неофіційність
заробітної плати. Однак їх пояснення
також не містять викладення джерел
своєї обізнаності щодо проведення
неофіційних розрахунків.

Водночас норми діючого законодавства з
питань оподаткування, не передбачають
права податкового органу на
відображення у актах перевірок
необґрунтованих та непідтверджених
даних, а відтак, і на донарахування
податків лише зі слів фізичних осіб, як
усних, так і у письмовому вигляді, без
підтвердження викладених фактів
іншими доказами.

Враховуючи, що викладені в акті
перевірки факти взагалі не ґрунтуються
на документах первинного
бухгалтерського обліку або на
будь-яких інших, тому висновки органу
контролю зроблені без належної оцінки
та дослідження зібраної за
результатами перевірки інформації та
на підставі суб'єктивних припущень, що,
як наслідок, вказує на недоведеність
встановлених перевіркою порушень.

Також, судом першої інстанції вірно не
прийнято до уваги твердження
відповідача, що факт виплати
заробітної плати в "конвертах" гр.
ОСОБА_4 підтверджується встановленою
при перевірці розбіжністю в частині
відображення нарахованих доходів між
податковим розрахунком за формою № 1-ДФ
і звітністю про суми нарахованої
заробітної плати застрахованих осіб та
суми нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до органів
доходів і зборів за період
червень-листопад 2013 року, оскільки за
розрахунком форми №1-ДФ заробітна
плата складає 1 300,00 грн. на місяць, а за
звітом ЄСВ - 6000,00 грн., як
необґрунтовані.

Суд звертає увагу, що встановлені
контролюючим органом розбіжності у
звітності позивача щодо одного з
працівників підприємства та лише в
межах трьох місяців, жодним чином не
засвідчують факт виплати неофіційної
заробітної плати. Разом з тим, можуть
вказувати, або на порушення вимог
законодавства при заповненні
звітності, або на помилки при її
заповненні, тощо.

При цьому, як вбачається з акту ДПІ
наведені обставини в розрізі
пов'язаності встановлених
розбіжностей з виплатою заробітної
плати в "конвертах" не досліджувались
та не оцінювались податковим органом.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. За
наведеного, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про задоволення
адміністративного позову.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Є.І.
Мєзєнцев

суддя

Н.Е.Старова

суддя

Є.В.Чаку

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Старова Н.Е.

Чаку Є.В.