Справа № 821/4229/14
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 р.м. ХерсонСправа №
821/4229/1410 год. 15 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за
участю представників позивача
Черкасової В.А., Глоби К.М.,
представників відповідача Кротко Н.М.,
Пасічного В.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Міського комунального
підприємства "Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Херсона" до
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,

встановив:

24.10.14 міське комунальне підприємство
«Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Херсона (далі -
позивач, МКП «ВУВКГ») звернулось до
суду з адміністративним позовом до
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області (відповідач), в
якому просить визнати незаконною та
протиправною відмову у наданні
розстрочення податкових зобов'язань по
екологічному податку, платі за
користування надрами, збору за
спеціальне використання поверхневих
та підземних вод на загальну суму 1964400
грн. 03 коп. та зобов'язати відповідача
надати МКП «ВУВКГ м. Херсона»
розстрочення вказаного податкового
зобов'язання рівними частинами з
вересня по листопад 2014 року. Позивач
зазначає, що підставою для надання
розстрочення грошових зобов'язань став
факт ненадання бюджетних асигнувань,
станом на 01 серпня 2014 р. заборгованість
бюджету перед МКП «ВУВКГ м. Херсона» із
різниці в тарифах на послуги
водопостачання та водовідведення
складала 72,2 млн. грн. МКП «ВУВКГ м.
Херсона» виконує життєво важливі
функції для всього міста і
недостатність коштів у галузі
водопровідно-каналізаційного
господарства спричиняє вкрай
негативні наслідки для всіх сфер життя
та діяльності міста Херсона, ненадання
розстрочки призведе до зупинки
централізованого водопостачання та
водовідведення цілого міста, що
негативно вплине на
соціально-економічний стан та
санітарно-епідеміологічне
благополуччя населення м. Херсона, та
може викликати надзвичайні ситуації
техногенного чи природного характеру.
Позивачем здійснено аналіз
фінансового стану МКП «ВУВКГ м.
Херсона» на підставі «Методичних
рекомендацій щодо встановлення
загрози виникнення, накопичення або
непогашення податкового боргу та
проведення аналізу фінансового стану
підприємств, які звертаються до
органів Міндоходів для розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу)», який свідчить про
недостатність активів і про наявність
загрози виникнення або накопичення
податкового боргу. Разом з тим,
відповідач визнав відсутність такої
загрози, що стало підставою для відмови
у наданні розстрочення сплати
податкового боргу.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі з підстав, викладених в
позові та просили задовольнити їх.

Представники відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечували, вважаючи їх
необґрунтованими, посилаючись на те, що
підприємство є платоспроможним,
позивач постійно користується режимом
розстрочення, при цьому погашає
податковий борг за рахунок субвенцій.
Розстрочення використовує тільки для
того, щоб уникнути застосування
штрафної санкції за несвоєчасне
погашення податкового зобов'язання.
Незважаючи на відмову у отриманні
розстрочення, позивач здійснив
погашення податного боргу, по якому
звернувся до суду з даним позовом. Крім
того, відповідач вважає, що жодною
нормою чинного законодавства не
передбачено обов'язку надання
розстрочення на вимогу платника
податків, це є правом Міністерства
доходів і зборів України та його
територіальних підрозділів, суд не
повинен втручатись у ці повноваження
відповідача.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, суд дійшов до
наступного.

Листом №01/04-03/1337 від 12.08.2014 МКП «ВУВКГ м.
Херсона» звернулося на адресу
начальника ДПІ у м. Херсоні із заявою
про надання розстрочення податкового
зобов'язання по екологічному податку,
плати за користування надрами, збору за
спеціальне використання поверхневих
та підземних вод (строк сплати якого не
настав) на загальну суму 1 964 400 грн. 03
коп. на 3 місяці - вересень, жовтень,
листопад. Також аналогічним листом
№01/04-03/1737 від 12.08.2014 МКП «ВУВКГ м.
Херсона» звернулося на адресу
начальника ГУ Міндоходів у Херсонській
області.

До заяв було додано у відповідності до
наказу Міністерства доходів і зборів
від 10.10.2013 №574 «Про затвердження
Порядку розстрочення (відстрочення)
грошових зобов'язань (податкового
боргу) платників податків» документи:
перелік обставин, що свідчать про
загрозу виникнення заборгованості по
податковим зобов'язанням; аналіз
фінансового стану МКП «ВУВКГ м.
Херсона»; довідка про залишки коштів на
рахунках МКП «ВУВКГ м. Херсона»; графік
погашення розстрочених зобов'язань;
основні економічні показники
підприємства на період дії розстрочки;
довідка про забезпеченість фінансовим
ресурсом для здійснення господарської
діяльності. Проте, позивач не отримав
письмової відповіді від ГУ Міндоходів
у Херсонській області на звернення
про розстрочення податкових
зобов'язань. ДПІ у м. Херсоні листом
№9908/10/21-03-25-11 від 18.09.2014 повідомлено
позивача про відмову у наданні
розстрочення податкових зобов'язань,
причин відмови не повідомлено.

Об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд вважає
позов таким, що не підлягає
задоволенню.

Основні засади розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
визначені ст. 100 Податкового кодексу
України, наказом Міністерства доходів
і зборів від 10.10.2013 №574 «Про
затвердження Порядку розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу) платників
податків», постановою Кабінету
Міністрів України від 27.12.10 N 1235 "Про
затвердження переліку обставин, що
свідчать про наявність загрози
виникнення, накопичення або
непогашення податкового боргу, і
доказів існування таких обставин".
Платники податків які мають об'єкти
оподаткування та на яких покладено
обов'язок із сплати податків та зборів
згідно з ПКУ, мають право звернутися до
органу Міндоходів з заявою про
розстрочення (відстрочення) грошових
зобов'язань (податкового боргу). В силу
п.100.1 ст.100 ПК України розстроченням,
відстроченням грошових зобов'язань або
податкового боргу є перенесення
строків сплати платником податків його
грошових зобов'язань або податкового
боргу під проценти, розмір яких
дорівнює розміру пені, визначеному
пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.
Відповідно до п.100.6 ст.100 ПК України
розстрочені суми грошових зобов'язань
або податкового боргу погашаються
рівними частками починаючи з місяця, що
настає за тим місяцем, у якому прийнято
рішення про надання такого
розстрочення.

Пунктом 100.4 статті 100 Податкового
кодексу України передбачено, що
підставою для розстрочення грошових
зобов'язань або податкового боргу
платника податків є надання ним
достатніх доказів існування обставин,
перелік яких визначається Кабінетом
Міністрів України, що свідчать про
наявність загрози виникнення або
накопичення податкового боргу такого
платника податків, а також
економічного обґрунтування, яке
свідчить про можливість погашення
грошових зобов'язань та податкового
боргу та/або збільшення податкових
надходжень до відповідного бюджету
внаслідок застосування режиму
розстрочення, протягом якого
відбудуться зміни політики управління
виробництвом чи збутом такого платника
податків.

Для розстрочення грошових зобов'язань
(податкового боргу) платник податків
звертається до підрозділу
обслуговування платників податків
органу Міндоходів за місцем свого
обліку з письмовою заявою, в якій
зазначаються суми податків, зборів,
штрафних (фінансових) санкцій (штрафів),
пені, сплату яких платник податків
просить розстрочити, а також строк
розстрочення та періоди сплати. До
заяви додається економічне
обґрунтування, яке складається з:
переліку обставин, що свідчать про
наявність загрози виникнення,
накопичення або непогашення
податкового боргу, і доказів існування
таких обставин; аналізу фінансового
стану; графіка погашення розстрочених
(відстрочених) сум; розрахунків
прогнозних доходів платника, що
гарантують виконання графіка
погашення.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2010 р. №1235 «Про затвердження
переліку обставин, що свідчать про
наявність загрози виникнення або
накопичення податкового боргу, і
доказів існування таких обставин» (п.2),
встановлено, що підставою для надання
розстрочення грошових зобов'язань є
загроза виникнення
неплатоспроможності заявника в разі
своєчасної та в повному обсязі сплати
ним грошового зобов'язання або
погашення податкового боргу в повному
обсязі.

Орган Міндоходів розглядає розрахунки,
висновок і у разі визнання належно
обґрунтованими за результатами
аналізу встановлює наявну загрозу
накопичення або непогашення
податкового боргу. У разі якщо
підприємство не в змозі надати
зазначені обґрунтування, орган
Міндоходів визнає відсутність такої
загрози, що є підставою для відмови у
наданні розстрочення сплати
податкового боргу. Протягом 30
календарних днів з дати подання заяви,
рішення про розстрочення сплати сум
грошових зобов'язань (податкового
боргу) або відмова у розстроченні
письмово з викладенням причин відмови
надсилається платнику податків.

Не пізніше наступного робочого дня з
дня прийняття або отримання рішення
про розстрочення орган доходів і
зборів за місцем обліку платника
податків укладає з цим платником
договір про розстрочення грошових
зобов'язань (податкового боргу), строк
дії договору починається з дати його
підписання. Відомості про укладання
такого договору до інформаційної
системи органів доходів і зборів. Якщо
на дату підписання договору суми
грошових зобов'язань (податкового
боргу) платника податків були вже
частково погашені, то в договорі
зазначається сума грошового
зобов'язання (податкового боргу),
визначеного в ІС на дату підписання
договору.

Таким чином, виходячи з системного
правового аналізу зазначених вище норм
ПК України та Порядку №1036, позивач
очікував від відповідача та ДПІ у м.
Херсоні прийняття рішення про
розстрочення позивачеві податкового
боргу та укладення відповідного
договору про розстрочення.

Натомість, позивач не отримав
письмової відповіді від ГУ Міндоходів
у Херсонській області на звернення про
розстрочення податкових зобов'язань, а
від ДПІ у м. Херсоні отримана відповідь
№9908/10/21-03-25-11 від 18.09.2014 про відмову у
наданні розстрочення податкових
зобов'язань, причини відмови не
повідомлено.

В судовому засіданні відповідач надав
суду обґрунтування підстав відмови у
наданні розстрочення податкових
зобов'язань (інформаційно-аналітичну
довідку для узгодження питання
розстрочення складена відповідачем та
надіслана до Державної фіскальної
служби України, лист відповідача від
29.08.14 № 4729/18/21-22-25-12 про відсутність
підстав для надання розстрочення,
скерований до ДФУ, відповідь Державної
фіскальної служби України від 11.09.14 №
4235/7/99-99-25-04-17 на звернення відповідача,
яка містить висновок про недоцільність
розстрочення податкового боргу, лист
відповідача від 18.09.14 № 5926/20/21-22-25-15 на
адресу позивача щодо відмови в
розстроченні грошових зобов'язань). ГУ
ДФС у Херсонській області надано
висновок щодо розгляду заяви про
розстрочення, з якого вбачається, що
підприємство може здійснити погашення
податкових зобов'язань по ресурсним
платежам на суму 1964, 4 тис. грн. без
отримання режиму розстрочення. Про це
зазначено з посиланням на те, що
коефіцієнт загрози виникнення
податкового боргу (Кз) розраховано
платником невірно, за розрахунком
відповідача його значення фактично
наближається до «1», що свідчить про
можливість забезпечення
високоліквідними активами. Для
отримання розстрочення значення Кз
повинно бути менше одиниці.
Розраховуючи коефіцієнт покриття Кп
податкова служба також дійшла до
висновку про те, що він дорівнює 2,48 та
характеризує достатність обігових
коштів підприємства для погашення
своїх боргів. Коефіцієнт загальної
ліквідності Кзл 2,49 може забезпечити
погашення короткотермінових
зобов'язань. На думку відповідача,
позивач не надав достатніх доказів
існування обставин, перелік яких
визначається Кабінетом Міністрів
України, що свідчать про наявність
загрози виникнення або накопичення
податкового боргу платника податків, а
також економічного обґрунтування, яке
свідчить про можливість погашення
грошових зобов'язань та податкового
боргу та/або збільшення податкових
надходжень до відповідного бюджету
внаслідок застосування режиму
розстрочення, протягом якого
відбудуться зміни політики управління
виробництвом чи збутом такого платника
податків.

Лист ГУ Міндоходів у Херсонській
області від 18.09.14 № 5926/20/21-22-25-15 про
відмову в розстрочення грошових
зобов'язань, адресований позивачу,
останнім не отримано, доказів
надсилання даного листа немає, що є
порушенням приписів вищевказаних
нормативних актів. Разом з тим, позивач
не оскаржує факт не надання відповіді
на свою заяву, а оскаржує відмову в
наданні розстрочення, вважаючи її
незаконною. Отже, суд розглядає ті
вимоги, які сформульовані в позовній
заяві. Підстав для визнання незаконною
відмови в наданні розстрочення немає,
оскільки ПКУ не встановлено обов'язку
податкового органу приймати рішення
про задоволення заяви про розстрочення
на вимогу платника податків. Суд
погоджується з доводами відповідача
про те, що повноваження щодо надання
розстрочення податкових зобов'язань по
податках і зборах є виключними
повноваженнями Міністерства доходів і
зборів України та його територіальних
підрозділів, ці повноваження
відповідач здійснює з певною свободою
розсуду, виходячи з фактичних обставин
діяльності платника у сукупності з
урахуванням усіх факторів, тому
платник податків не має права вимагати
від податкового органу прийняття
рішення певного змісту, а саме про
надання такого розстрочення.

Позивач не заперечує того факту, що
станом на день розгляду спору в суді,
заборгованість по екологічному
податку, платі за користування надрами,
збору за спеціальне використання
поверхневих та підземних вод на
загальну суму 1964400 грн. 03 коп. є
погашеною. Отже, предмет спору
відсутній. Суд не може зобов'язати
відповідача надати розстрочення суми
боргу, яка вже є сплаченою, оскільки
наслідком виконання такого судового
рішення повинен бути договір про
розстрочення. В договорі зазначається
сума грошового зобов'язання
(податкового боргу), визначеного в ІС на
дату підписання договору.

Суд погоджується з доводами
відповідача, що метою наполягання
позивача на задоволенні позову є не
отримання розстрочки, а отримання її
наслідків, оскільки розстрочка є
підставою для не нарахування: пені,
штрафу за несвоєчасну сплату
узгодженого грошового зобов'язання. На
розстрочені грошові зобов'язання
(податковий борг) пеня та штрафи не
нараховуються з дати укладання
(підписання) договору до закінчення
строку дії договору про розстрочення
(відстрочення) грошового зобов'язання
(податкового боргу).

Приймаючи до уваги викладене, в
задоволенні позову відмовляється. В
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

Відмовити міському комунальному
підприємству "Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Херсона" в
задоволенні позову про визнання
протиправною відмову у наданні
розстрочення податкового боргу та про
зобов'язання надати розстрочення
податкового боргу по екологічному
податку, плати за користування надрами,
збору за спеціальне водокористування
на загальну суму 1 964 400 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 02 грудня 2014 р.

Суддя
Хом'якова
В.В.

кат. 8