Справа № 2а-3165/09
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/52286/11

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Берегівському районі Закарпатської
області на постанову Берегівського
районного суду Закарпатської області
від 15 вересня 2009 року та постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14 липня 2011
року у справі за позовами ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30,
ОСОБА_31, ОСОБА_32, до управління
Пенсійного фонду України в
Берегівському районі Закарпатської
області про стягнення недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги дітям війни,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2009 року позивачі
звернулися до суду із вказаним позовом
до відповідача. Просили зобов'язати
відповідача нарахувати і виплатити
підвищення до пенсії як дитині війни за
період 2006 - 2009 років.

Постановою Берегівського районного
суду Закарпатської області від 15
вересня 2009 року позов задоволено
частково. Визнано протиправною
бездіяльність управління Пенсійного
фонду України в Берегівському районі
Закарпатської області та зобов'язано
відповідача провести позивачам
нарахування та виплату пенсії з
урахуванням її підвищення на 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період 2006-2008
років. В решті позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14 липня 2011
року скасовано постанову суду першої
інстанції та прийнято нову постанову
про часткове задоволення позову.
Визнано протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Берегівському районі Закарпатської
області та зобов'язано відповідача
провести позивачам нарахування та
виплату пенсії з урахуванням її
підвищення на 30% мінімальної пенсії за
віком відповідно до Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
періоди з 9 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31
грудня 2008 року, з урахуванням ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та проведених виплат. В
частині позовних вимог ОСОБА_20 та
ОСОБА_10 постанову суду першої
інстанції скасовано та провадження у
справі закрито.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального права, просить скасувати
постанову Берегівського районного
суду Закарпатської області від 15
вересня 2009 року та постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14 липня 2011
року та постановити нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовити.

Крім того, відповідачем подано
клопотання про закриття провадження у
справі в частині позовних вимог ОСОБА_4,
ОСОБА_33, ОСОБА_17, ОСОБА_23. у зв'язку із їх
смертю, що сталася після ухвалення
судових рішень.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі у межах доводів касаційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачі мають право на
підвищення пенсії на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком відповідно
до вимог статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», яка
регулює питання державної соціальної
підтримки дітей війни, дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до вимог статті 7 вказаного
Закону фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій,
передбачених цим Законом, здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету
України.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та частково задовольняючи
позовні вимоги суд апеляційної
інстанції правильно виходив з того, що
право позивачів на підвищення пенсії,
що передбачене статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», у
2007 році виникло з 9 липня 2007 року, а у 2008
році - з 22 травня 2008 року, тобто з дня
визнання неконституційними положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» та Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо дії
статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Вихідним критерієм обрахунку доплати
до пенсії дітям війни визначено
мінімальну пенсію за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком,
згідно статті 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове
державне пенсійне
страхування»встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Будь-яких інших нормативно-правових
актів, які б визначали механізм
вирахування мінімальної пенсії за
віком або встановлювали її розмір,
немає.

За таких обставин положення частини 3
статті 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» щодо
застосування розміру мінімального
розміру пенсії за віком, встановленого
частиною 1 цієї статті, тільки стосовно
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, не є
перешкодою для застосування даної
величини мінімального розміру пенсії
за віком до обрахування інших пенсій чи
доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною 1 цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами при розрахунку
підвищення пенсії, яке передбачено
статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
застосуванню підлягає мінімальний
розмір пенсії за віком, який
вираховується виходячи з прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного
законами про Державний бюджет України
на відповідний рік, а не розмір, що
установлений постановою Кабінету
Міністрів України «Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян» від 28 травня 2008
року № 530.

Відповідно до вимог частини 1
статті 220 КАС України суд касаційної
інстанції не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 цього
Кодексу, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процессуального
права безпідставні, не грунтуються на
доказах та спростовуються висновками
судів.

Тому колегія суддів, перевіривши
у межах доводів касаційної скарги
правильність застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а судове рішення суду
апеляційної інстанції - без змін.

Разом з тим клопотання управління
Пенсійного фонду України в
Берегівському районі Закарпатської
області про закриття провадження у
справі за позовами ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_23., ОСОБА_17 підлягає задоволенню,
оскільки відповідачами надіслано
витяги з актів запису цивільного стану
громадян про смерть ОСОБА_4 -
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2
року, ОСОБА_23. - ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
ОСОБА_17 - ІНФОРМАЦІЯ_4

За правилами статті 228 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судові рішення в касаційному порядку і
залишає позовну заяву без розгляду або
закриває провадження у справі з
підстав, встановлених статтями 155 і 157
цього Кодексу. Суд касаційної
інстанції визнає законні судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій такими, що втратили законну
силу і закриває провадження у справі,
якщо після їх ухвалення виникли
обставини, які є підставою для закриття
провадження у справі, та ці судові
рішення ще не виконані.

Пунктом 5 частини першої статті 157
Кодексу адміністративного судочинства
України встановлено, що суд закриває
провадження у праві у разі смерті або
оголошення в установленому законом
порядку померлою особи, яка була
стороною у справі, якщо спірні
правовідносини не допускають
правонаступництва.

За таких обставин постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14
липня 2011 року в адміністративній
справі за позовами ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_23., ОСОБА_17 до управління
Пенсійного фонду України в
Берегівському районі Закарпатської
області про стягнення недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги дітям війни необхідно визнати
такою, що втратила законну силу,
провадження в адміністративній справі
за позовами ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_23.,
ОСОБА_17 до управління Пенсійного фонду
України в Берегівському районі
Закарпатської області про стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги дітям війни
закрити.

Керуючись статтями 155, 157, 220, 222, 223,
224, 228, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Берегівському районі Закарпатської
області залишити без задоволення, а
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14 липня 2011
року - без змін.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14 липня 2011
року в частині задоволення позовних
вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_17, ОСОБА_23
визнати такою, що втратила законну
силу. Провадження в адміністративній
справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_17, ОСОБА_23 до управління
Пенсійного фонду України в
Берегівському районі Закарпатської
області про стягнення недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги дітям війни закрити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді:В.В.
Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк