Справа № 2а-145/11/1329
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року
м. Київ К/9991/49969/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Горбатюка С.А.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Яворівської районної
громадської організації «Наша
Вотчина» на постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11.07.2012р. у справі за позовом
Яворівської районної громадської
організації «Наша Вотчина» до
Порічанської сільської ради
Яворівського району Львівської
області, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Управління Держкомзему у Яворівському
районі Львівської області, Яворівське
архітектурне земельно-кадастрове бюро
Яворівської РДА Львівської області,
про скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Яворівська районна громадська
організація «Наша Вотчина» звернулась
до Порічанської сільської ради
Яворівського району Львівської
області з позовом, в якому просила
скасувати рішення № 1296 від 15.07.2010 р.,
яким передано ОСОБА_4 у власність
земельну ділянку площею 0,10 га. для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд у селі Страдч згідно
кварталу індивідуальної забудови в
урочищі «під Тополями».

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що рішення
Порічанської сільської ради є
незаконним, оскільки ОСОБА_4 з заявою
про надання йому земельної ділянки
звернувся у Порічанську сільську раду
18.03.2009р., тобто пізніше ніж ОСОБА_5, яка
зверталась з такою ж заявою 20.11.2007 року,
яка досі сільською радою не
розглядалась.

Постановою Яворівського районного
суду Львівської області від 19.10.2011р.
позов задоволено. Скасовано рішення
Порічанської сільської ради № 1296 від
15.07.2010р. «Про передачу у власність
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
ОСОБА_4 у с. Страдч Яворівського
району Львівської області».

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.07.2012р.
постанову Яворівського районного суду
Львівської області від 19.10.2011р.
скасовано. Прийнято нове рішення, яким
в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

На постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.07.2012р.
надійшла касаційна скарга Яворівської
районної громадської організації
«Наша Вотчина», в якій, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про її скасування та
залишення в силі рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, 18.03.2009 року ОСОБА_4
звернувся до Порічанської сільської
ради Яворівського району Львівської
області із письмовою заявою про
надання йому земельної ділянки для
індивідуального житлового
будівництва.

Розглядувши вищезгадану заяву ОСОБА_4
та подані ним документи Порічанська
сільська рада Яворівського району
Львівської області прийняла рішення №
1296 від 15.07.2010 року «Про передачу у
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд гр. ОСОБА_4 в с.
Страдч». Цим рішенням передано ОСОБА_4 у
власність земельну ділянку площею 0,10
га. для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд в с. Страдч біля гр.
ОСОБА_6, зобов'язано ОСОБА_4 виготовити
будівельний паспорт, дотримуватись
правил будівництва, використовувати
земельну ділянку за цільовим
призначенням.

Не погоджуючись з даним рішенням
Яворівська районна громадська
організація «Наша Вотчина» і
звернулась з даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги про скасування рішення
Порічанської сільської ради № 1296 від
15.07.2010р. прийшов до висновку, що таке
рішення було прийнято з порушенням
чинного законодавства.

Натомість суд апеляційної інстанції,
скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову, виходив з того, що оскаржуване
рішення ніяким чином не порушує права
позивача.

Колегія суддів погоджується з такою
позицією суду апеляційної інстанції
враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Позивач - особа, на захист прав, свобод
та інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду (п. 8 ст. 3 КАС
України).

Згідно зі ст. 6 КАС України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси. У
випадках, установлених законом, до суду
можуть звертатися органи та особи, яким
надано право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб.

Також, згідно зі статтею 104 КАС України
до адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Способи захисту прав на земельні
ділянки визначені ст. 152 ЗК України.

За приписами наведеної норми держава
забезпечує громадянам та юридичним
особам рівні умови захисту прав
власності на землю. Захист прав
громадян та юридичних осіб на земельні
ділянки здійснюється, зокрема, шляхом
визнання недійсними рішень органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування.

Зі змісту ч.2 ст.144 Конституції України
та ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» вбачається,
що рішення органів місцевого
самоврядування з мотивів
невідповідності законам України
визнаються незаконними у судовому
порядку

При цьому ч. 1 ст. 6 КАС України вказує, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Таким чином, адміністративне
судочинство спрямоване на захист саме
порушених прав осіб у сфері
публічно-правових відносин. Тобто для
задоволення позову адміністративний
суд повинен встановити, що в зв'язку з
прийняттям рішення суб'єктом владних
повноважень порушуються права
позивача.

Відсутність порушеного права чи
невідповідність обраного позивачем
способу його захисту способам,
визначеним законодавством,
встановлюється при розгляді справи по
суті та є підставою для прийняття судом
рішення про відмову в позові.

Отже, вирішуючи публічно-правовий спір,
суди повинні встановити, в чому полягає
порушення прав позивача оскаржуваним
актом.

Тобто, обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з його прийняттям прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача у справі.

Як встановлено судами, у даній справі
Яворівська районна громадська
організація «Наша Вотчина» звернулась
з позовом про скасування рішення
Порічанської сільської ради
Яворівського району Львівської
області № 1296 від 15.07.2010 р., яким передано
ОСОБА_4 у власність земельну ділянку
площею 0,10 га. для будівництва та
обслуговування житлового будинку.

Підставою позову є те, ОСОБА_4 з заявою
про надання йому земельної ділянки
звернувся у Порічанську сільську раду
18.03.2009р., тобто пізніше ніж ОСОБА_5, яка
зверталась з такою ж заявою 20.11.2007 року,
яка досі сільською радою не
розглядалась.

Аналізуючи зміст наведених вище
законодавчих норм та з урахуванням
матеріалів справи та позовної заяви,
суд апеляційної інстанції
обґрунтовано дійшов висновку, що
позивачем не зазначено та не доведено,
яким чином оскаржуване рішення
Порічанської сільської ради № 1296 від
15.07.2010р. порушує його права.

Отже, висновок суду першої інстанції,
що рішення Порічанської сільської ради
Яворівського району Львівської
області № 1296 від 15.07.2010 р., порушено
права позивача, є передчасним та таким,
що не ґрунтується на нормах
законодавства і спростовується
наявними матеріалами справи, у зв'язку
з чим суд апеляційної інстанції в
цілому дійшов правильного висновку про
відмову в задоволені позову.

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду апеляційної інстанції.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судом апеляційної
інстанції повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовано до них норми матеріального
та процесуального права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Яворівської районної
громадської організації «Наша
Вотчина» відхилити, а постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду
від 11.07.2012р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: