Справа № 826/10167/14
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

09 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі
за участю: представника
відповідачаБорисюк Л.П., Петрика І.Й.,
Собківа Я.М. Чайка О.С. Боженко О.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 05 серпня 2014 року у справі за
позовом Головного управління
Державної служби з надзвичайних
ситуацій у Дніпропетровській області
до Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» про
застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2014 року Головне управління
Державної служби з надзвичайних
ситуацій у Дніпропетровській області
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в якому просило застосувати
до відповідача заходи реагування у
сфері державного нагляду у вигляді
повного зупинення експлуатації
приміщень за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Космонавтів, 2 до
повного усунення порушень, покладення
на відповідача обов'язку утриматись
від вчинення будь-яких дій, пов'язаних з
експлуатацією приміщень за вказаною
адресою до повного усунення порушень.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 05
серпня 2014 року позов задоволено
частково.

Зупинено експлуатацію приміщень
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Космонавтів, 2 до повного усунення
порушень, встановлених актом перевірки
від 27.06.2014 № 172.

В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, який
з'явився в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, в
період з 23.06.2014 по 27.06.2014 відповідно до
вимог Кодексу цивільного захисту
України, ст. 6 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» Головним управлінням
Державної служби з надзвичайних
ситуацій у Дніпропетровській області
було проведено позапланову перевірку
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Космонавтів, 2.

Актом перевірки приміщень
територіального відділення № 10003/0422
Філії - Дніпропетровського обласного
управління АТ «Ощадбанк» щодо
додержання (виконання) вимог
законодавства від 27.06.2014 № 172
встановлені порушення Кодексу
цивільного захисту України, Правил
пожежної безпеки в Україні,
затверджених наказом МНС України № 126
від 19.10.2004, зареєстрованих у
Міністерстві юстиції України 04.11.2004 за
№ 1480/10009, Державних будівельних норм
України «Інженерне обладнання
будинків і споруд. Системи
протипожежного захисту», затверджено
наказом Мінрегіонбуду України від
22.12.2010 № 537 (далі - ДБН В.2.5-56:2010),
Державних будівельних норм України
«Захист від пожежі. Пожежна безпека
об'єктів будівництва», затверджених
наказом Держбуду України від 03.12.2002 № 88
(далі - ДБН В. 1.1-7-2002*), Правила
техногенної безпеки у сфері цивільного
захисту на підприємствах, в
організаціях, установах та на
небезпечних територіях Наказ МНС 15.08.2007
№ 557, Типові норми належності
вогнегасників, затверджені наказом МНС
України № 151 від 02.04.2004, зареєстровані у
Міністерстві юстиції України 29.04.2004 за
№ 554/9153, Державних будівельних норм
України «Інженерне обладнання
будинків і споруд. Природне та штучне
освітлення», затверджених наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України від 15 травня 2006 року. № 168 (далі -
ДБН В.2.5-28-2006), а саме:

Система автоматичної пожежної
сигналізації знаходиться у
непрацездатному стані (п. 6.1.3 НАПБ
А.01.001-2004);

Допущено облицювання шляхів евакуації
горючими матеріалами (коридори)
(пластик) (п. 4.3.1,4.3.11 НАПБ А.01.001-2004);

Приміщення не обладнано системою
оповіщення людей про пожежу (п. 6.2.3.1
НАПБ А.01.001-2004 додаток Г таблиця Г.2 ДБН
В.2.5-56-2010);

З'єднання, відгалуження та окінцювання
жил проводів і кабелів у приміщені
інкасаторської виконано за допомогою
скруток (п. 5.1.7 НАПБ А.01.001-2004);

Не відділено коридори поверхів від
сходових маршів дверима, що
забезпечені пристроями для
самозачинення та ущільнення в притулах
(п. 4.3.1 НАПБ А.01.001-2004 п. 5.20 ДБН В. 1.1-7-2002*);

Приміщення сходових клітин не
обладнано евакуаційним освітленням (п.
4.3.8 п. 5.1.26 НАПБ А.01.001-2004 ДБН В.2.5-28-2006);

Не забезпечено приміщення знаками
безпеки згідно ДСТУ 180 6309:2007
«Протипожежний захист. Знаки безпеки.
Форми та колір» для позначення місць
знаходження засобів пожежегасіння
встановити на помітних місцях (п. 3.8
НАПБ А.01.001-2004);

Не створено на об'єкті запас пожежних
сповіщувачів, який буде дорівнювати не
менш, ніж 10% від кількості змонтованих
(п. 6.1.14 НАПБ А.01.001-2004);

Приміщення, де розташовані
приймально-контрольні прилади систем
протипожежного захисту, не встановлено
світильник аварійного освітлення та
саме приміщення менше, ніж передбачено
нормативними документами площі (15 м2) (п.
6.1.2 НАПБ А.01.001-2004 п. 4.10 ДБН В.2.5-56:2010);

Допущено улаштування побутового
приміщення під сходовим маршем (п. 4.3.11
НАПБ А.01.001-2004);

Не забезпечено офісні приміщення
сертифікованими вогнегасниками згідно
норм належності (а саме: ВВК - 5 - не менше
десяти штук), та по одному вогнегаснику
з величиною заряду вогнегасної
речовини 3 кг та більше на офісні
приміщення з ПЕОМ) (п.п. 2.9, 6.4.8, 6.4.15, 6.4. 23
НАПБ А.01.001-2004 п. 3.8 НАПБ Б.03.001-2004);

Допущено встановлення електропускової
апаратури на горючу основу (в
коридорах, приміщення інкасаторської,
пост охорони) (п. 5.1.27 НАПБ А.01.001-2004);

Не встановлено на фасаді будівлі
покажчик пожежного гідранту з
нанесеними на нього літерним індексом
«ПГ», цифровими значеннями відстані в
метрах від покажчика до гідранта,
внутрішнього діаметра трубопроводу і
міліметрах та зазначенням виду
водогінної мережі (п. 6.3.1.11 НАПБ
А.01.001-2004);

Допущено захаращення шляхів евакуації
(на сходовій клітині) старими меблями
та сміттям (п. 4.3.8 НАПБ А.01.001-2004);

В приміщеннях банківської установи не
вивішено на видних місцях плани
евакуації людей на випадок пожежі (п. 3.5
НАПБ А.01.001-2004);

Не надано акти схованих
електромонтажних робіт за підвісною
стелею (п. 5.1.15 НАПБ А.01.001-2004);

Не проведено технічне обслуговування
наявних вогнегасників (п. 6.4.18 НАПБ
А.01.001-2004);

Не проведено заміри опору ізоляції (в
цілому по всім приміщенням банківської
установи) (п. 5.1.34 НАПБ А.01.001-2004);

Не проведено ідентифікацію об'єкта
господарської діяльності для
встановлення наявності або
відсутності джерел небезпеки, які
можуть ініціювати виникнення
надзвичайних ситуацій, а також
визначення рівнів можливих
надзвичайних ситуацій та узгодженням
її з ГУ ДСНС України у
Дніпропетровській області (п. 7
«Положення про паспортизацію
потенційно небезпечних об'єктів»,
затверджене наказом МНС від 18.12.2000 № 338,
зареєстрованого в Мін'юсті України
24.01.2001 за № 62/5253 (у редакції наказу МНС
від 16.08.2005 № 140, зареєстрованого в
Мін'юсті України 01.09.2005 № 970/11250); п. 2
«Методика ідентифікації потенційно
небезпечних об'єктів», затверджена
наказом МНС України від 23.02.2006 № 98,
зареєстрованого в Мін'юсті України
20.03.2006 № 286/12160).

На думку позивача, подальша
експлуатація приміщень АТ «Ощадбанк»
із вищезазначеними порушеннями
пожежної безпеки створюють загрозу
життю та/або здоров'ю людей, у зв'язку з
чим позивач просив суд застосувати до
відповідача заходи реагування у сфері
державного нагляду у вигляді повного
зупинення експлуатації приміщень за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Космонавтів, 2, до повного усунення
порушень, покладення на відповідача
обов'язку утриматись від вчинення
будь-яких дій, пов'язаних з
експлуатацією приміщень за вказаною
адресою до повного усунення порушень.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
виходить з наступного.

Закон України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» визначає
правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю).

Державний нагляд (контроль) - це
діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища (абз. 2 ст. 1
Закону).

Заходами державного нагляду (контролю)
є планові та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій (абз. 3 ст. 1 Закону).

Відповідно до абзацу 1 частини 5 статті 4
вказаного Закону, повне або часткове
зупинення виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування. Вжиття інших заходів
реагування, передбачених законом,
допускається за вмотивованим
письмовим рішенням керівника органу
державного нагляду (контролю) чи його
заступника, а у випадках, передбачених
законом, - із наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

Зі змісту частин 6, 7 статті 7 Закону,
зокрема, слідує, що за результатами
здійснення планового або
позапланового заходу посадова особа
органу державного нагляду (контролю), у
разі виявлення порушень вимог
законодавства, складає акт, який
повинен містити відомості згідно цього
Закону.

На підставі акта, складеного за
результатами здійснення заходу, в ході
якого виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду. У
разі необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках, передбачених
законом, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.

Кодексом цивільного захисту України
регулюються відносини, пов'язані із
захистом населення, територій,
навколишнього природного середовища
та майна від надзвичайних ситуацій,
реагуванням на них, функціонуванням
єдиної державної системи цивільного
захисту. Також, цей Кодекс визначає
повноваження органів державної влади,
Ради міністрів Автономної Республіки
Крим, органів місцевого
самоврядування, права та обов'язки
громадян України, іноземців та осіб без
громадянства, підприємств, установ та
організацій незалежно від форми
власності.

Згідно із ч. 3 ст. 55 вказаного Кодексу,
забезпечення пожежної безпеки суб'єкта
господарювання покладається на
власників та керівників таких
суб'єктів господарювання.

У відповідності до п. 12 ч. 1 ст. 67 цього
Кодексу, до повноважень центрального
органу виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, належить:
звернення до адміністративного суду
щодо застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення до повного усунення порушень
вимог законодавства у сфері
техногенної та пожежної безпеки роботи
підприємств, окремих виробництв,
виробничих дільниць, експлуатації
будівель, об'єктів, споруд, цехів,
дільниць, а також машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
зупинення проведення робіт, у тому
числі будівельно-монтажних, випуску і
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту, надання
послуг, якщо ці порушення створюють
загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Частиною 2 ст. 68 Кодексу встановлено, що
у разі встановлення порушення вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки, що створює загрозу
життю та здоров'ю людей, посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у
сферах техногенної та пожежної
безпеки, звертаються до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, окремих
виробництв, виробничих дільниць,
агрегатів, експлуатації будівель,
споруд, окремих приміщень, випуску та
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту у порядку,
встановленому законом.

Згідно ст. 70 Кодексу цивільного захисту
України, підставою для звернення
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у сфері
техногенної та пожежної безпеки, до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, об'єктів,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів є,
зокрема, недотримання вимог пожежної
безпеки, визначених цим Кодексом,
іншими нормативно-правовими актами,
стандартами, нормами і правилами, та
порушення вимог пожежної безпеки,
передбачених стандартами, нормами і
правилами, під час будівництва
приміщень, будівель та споруд
виробничого призначення.

Системний аналіз вказаних статей дає
підстави для висновку, що встановлення
факту порушення вимог законодавства у
сфері техногенної та пожежної безпеки,
що створює загрозу життю та здоров'ю
людей, та у подальшому може призвести
до тяжких наслідків, є достатньою
підставою для застосування заходів
реагування у вигляді повного або
часткового зупинення роботи
підприємств, об'єктів, окремих
виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів.

Так, при не проведенні замірів опору
ізоляції силової та освітлювальної
електромережі унеможливлюється
визначення можливості застосування
освітлювальної та силової
електромережі для безаварійної роботи
або роботи в режимі короткого
замикання, яке призводить до
виникнення пожежі та впливу
небезпечних факторів пожежі (продуктів
горіння, чадного газу та підвищених
температур), що створює загрозу життю
та/або здоров'ю людей.

При порушенні виконання монтажу
проводів і кабелів, тобто не за
допомогою опресування, зварювання,
паяння або затискачів (гвинтових,
болтових тощо), призводить до аварійної
експлуатації освітлювальної та
силової електромережі та зниження її
технічних характеристик, яке
призводить до виникнення пожежі та
впливу небезпечних факторів пожежі
(продуктів горіння, чадного газу та
підвищених температур), та створює
загрозу життю та/або здоров'ю людей.

В разі монтажу електророзеток та
вимикачів на горючу основу без
підкладання під них основи з
негорючого матеріалу, яка виступає за
габарити апарата не менше ніж на 0,01м,
призведе до аварійної експлуатації
електровиробів, нагрівання горючого
матеріалу, що може привести до займання
та виникнення пожежі з подальшим
впливом небезпечних факторів пожежі
(продуктів горіння, чадного газу та
підвищених температур) на людей та
створить загрозу життю та/або здоров'ю
людей.

При оздобленні стін, стелі, підлоги на
шляху евакуації матеріалами з вищою
пожежною небезпекою ніж нормовані може
призвести до легкого займання,
швидкого горіння, з високою
димоутворювальною здатністю та за
токсичністю продуктів горіння -
надзвичайно небезпечними, що в свою
чергу перешкоджає евакуації людей,
сприяє затору людського потоку та
збільшення часу евакуації, збільшує
час впливу небезпечних факторів пожежі
на людину та створює загрозу життю
та/або здоров'ю людей в будівлі.

При складанні обладнання та матеріалів
під сходовим маршем сходової клітини
на шляху евакуації можуть призвести до
перешкоджання евакуації людей, затору
людського потоку та збільшення часу
евакуації, що в свою чергу збільшує час
впливу небезпечних факторів пожежі на
людину та створює загрозу життю та/або
здоров'ю людей.

При захаращенні шляхів евакуації
сторонніми предметами, може призвести
до перешкоджання евакуації людей,
затору людського потоку та збільшення
часу евакуації, що в свою чергу
збільшує час впливу небезпечних
факторів пожежі на людину та створює
загрозу життю та/або здоров'ю людей.

При недотриманні вимог до шляхів
евакуації та евакуаційних виходів може
призвести до перешкоджання евакуації
людей, затору людського потоку та
збільшення часу евакуації, що в свою
чергу збільшує час впливу небезпечних
факторів пожежі на людину та створює
загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відсутність аварійного (евакуаційного)
освітлення не дасть людям можливість
покинути небезпечне місце та не
створить необхідні умови бачення та
орієнтацію на шляхах евакуації і
унеможливить пошук засобів безпеки та
пожежогасіння.

Відсутність системи оповіщення
призводить до затримки або невірного
напрямку евакуації, затору людського
потоку та збільшення часу евакуації, що
в свою чергу збільшує час впливу
небезпечних факторів пожежі на людину
та створює загрозу життю та/або
здоров'ю людей;

Відсутність планів (схем) евакуації
людей на випадок пожежі призводить до
затримки або невірного напрямку
евакуації, затору людського потоку та
збільшення часу евакуації, що в свою
чергу збільшує час впливу небезпечних
факторів пожежі на людину та створює
загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відсутність пристроїв для
самозачинення та ущільнення в притулах
дверей виходів до сходової клітини
створює загрозу розповсюдження пожежі
із однієї частини будівлі в іншу,
унеможливлює евакуацію людей з будівлі
та послідуючим отруєнням чадним газом
та продуктами горіння, що в свою чергу
створює загрозу життю та/або здоров'ю
людей.

Не належне утримання автоматичної
системи пожежогасіння та автоматичної
пожежної сигналізації призведе до
пізнього виявлення пожежі, в зв'язку з
чим первинні засоби пожежогасіння
будуть не ефективними, не відбудеться
оповіщення людей, які перебувають у
приміщеннях, в зв'язку з чим продукти
горіння та чадний газ унеможливить
своєчасну та безпечну евакуацію з
приміщень та може призвести до
отруєння людей що перебуватимуть у ній,
гасіння пожежі здійсниться лише після
прибуття пожежних підрозділів з
необхідними засобами гасіння.

Відсутність покажчиків пожежних
гідрантів призводить до
унеможливлення оперативного
використання протипожежного
водопостачання, гасіння пожежі,
допускає збільшення часу
розповсюдження пожежі по будівельним
конструкціям, їх руйнації, та
збільшення продуктів горіння, чадного
газу та впливу підвищених температур,
що в свою чергу створюють загрозу життю
та/або здоров'ю людей унеможливлюючи
евакуацію людей з будівлі.

Відсутність первинних засобів
пожежогасіння та не відповідність
їхнього технічного стану унеможливить
гасіння пожежі на ранній стадії
розвитку, сприяє беззахисності людини
перед факторами пожежі та призводить
до безперешкодного розповсюдження
пожежі по будівельним конструкціям, їх
руйнації, що в свою чергу створює
загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Не проведення ідентифікації об'єкта
господарської діяльності для
встановлення наявності або
відсутності джерел небезпеки, які
можуть ініціювати виникнення
надзвичайних ситуацій, унеможливлює
визначення рівнів можливих
надзвичайних ситуацій.

Частиною 2 статті 70 Кодексу цивільного
захисту України передбачено, що повне
або часткове зупинення роботи
підприємств, об'єктів, окремих
виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
виконання робіт, надання послуг
здійснюється виключно за рішенням
адміністративного суду.

З наведеного вбачається, що у разі
встановлення порушень вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки, що створюють загрозу
життю та здоров'ю людей заходи
реагування у сфері державного нагляду
(контролю) застосовуються виключно за
рішенням адміністративного суду.

Відповідачем із встановлених порушень
у сфері техногенної та пожежної
безпеки, які зафіксовані в акті
перевірки усунено частково, проте, це
не підтверджує усунення всіх обставин,
які слугували підставою для звернення
до суду.

З огляду на те, що застосування заходів
реагування у вигляді повного зупинення
подальшої експлуатації підприємства є
заходом, який направлений на
попередження настання негативних
наслідків, викликаних наявністю на
об'єкті порушень вимог законодавства у
сфері техногенної та пожежної безпеки,
які створюють загрозу життю та здоров'ю
людей, поданий позов є обґрунтованим.

Таким чином, враховуючи те, що під час
проведення перевірки було виявлено ряд
порушень правил техногенної і пожежної
безпеки, які зазначені в акті від 27.06.2014
№ 172, та те, що зазначені порушення
усунено лише частково, вірним є
висновок суду першої інстанції про
часткове задоволення даного
адміністративного позову.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 05 серпня 2014 року - залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 05 серпня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та
підписано - 12.12.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.