Справа № 821/2736/14
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/2736/14

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Гомельчук С.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

Суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в місті Херсоні на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 29 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в місті Херсоні до Відділу
Державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м. Херсоні про визнання
рішення протиправним, скасування
постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В :

23 липня 2014 року Управління Пенсійного
фонду України у м. Херсоні звернулося з
адміністративним позовом до Відділу
Державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у місті Херсоні, в якому
просило визнати протиправним рішення
державного виконавця та скасувати
постанову від 21 травня 2014 року ВП №
35449476 про накладення штрафу у розмірі
680,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 21
листопада 2012 року постановою про
відкриття виконавчого провадження
позивачу надано семиденний строк для
добровільного виконання виконавчого
листа від 16 листопада 2012 року у справі
№ 2а-820/11 та зобов'язано УПФУ здійснити
нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії у
розмірі шести мінімальних пенсій за
віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильскої
катастрофи» у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком, починаючи з 03
листопада 2010 року. За невиконання
рішення у визначені строки, 21 травня 2014
року державним виконавцем підрозділу
ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні
Савицьким Д.В. винесено постанову про
накладення на УПФУ штрафу у розмірі 680
грн. Не погоджуючись із застосованим
штрафом, позивач зазначає, що виплати
вказаної категорії громадян
фінансуються з Державного бюджету.
Надбавки до пенсії за минулі роки на
підставі судових рішень не передбачені
в Державному бюджеті України на
поточний рік, а тому відсутня вина
позивача у невиплаті зазначених
коштів, а відтак і підстави для
накладення штрафу. До того ж, у
адміністративному позові позивачем
вказано на порушення відповідачем
строків притягнення УПФУ до
відповідальності у вигляді штрафу.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 29 липня 2014
року у задоволенні адміністративного
позову Управління Пенсійного фонду
України в місті Херсоні відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у
справі судовим рішенням позивач подав
апеляційну скаргу, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права та неповне
з'ясування обставин справи, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою позов
задовольнити повністю.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи, що зазначених клопотань не
надходило, справа розглянута в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що
на виконанні у Відділі Державної
виконавчої служби Комсомольського
районного управління юстиції у місті
Херсоні знаходиться виконавче
провадження щодо примусового
виконання виконавчого листа від 16
листопада 2012 року № 2а-820/11, виданого
Комсомольським районним судом
м.Херсона про зобов'язання УПФУ у м.
Херсоні здійснити нарахування та
виплату ОСОБА_1 пенсії у розмірі шести
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильскої катастрофи» у
розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком,
починаючи з 03 листопада 2010 року з
виплатою в подальшому.

21 листопада 2012 року на підставі заяви
стягувача та ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
відповідачем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження,
боржнику надано семиденний строк на
добровільне виконання рішення. Вказана
постанова направлена позивачу.

Крім того, позивач посилається на
постанову Кабінету Міністрів України
від 03 серпня 2011 року № 845, якою
затверджено порядок виконання рішень
про стягнення коштів з державного та
місцевого бюджетів або боржників, що
виконуються на підставі виконавчих
документів виключно органами
Казначейства у порядку черговості
надходження таких документів. Також
позивач зазначає, що Законом України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік» від 06 грудня 2012 року № 5515-VI не
передбачені видатки на виплату
соціальних гарантій у розмірах,
встановлених рішенням суду.

У зв'язку з невиконанням рішення суду в
повному обсязі, у ході примусового
виконання виконавчого документа,
державним виконавцем 21 травня 2014 року
винесено постанову про накладення на
УПФУ у місті Херсоні штрафу у розмірі
680,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що Управління ПФУ в м. Херсоні у
встановлений державним виконавцем
строк без повноважних причин не
виконано судове рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії, які можуть
бути виконанні лише боржником, що є
підставою для винесення постанови про
накладення на останнього штрафу в
розмірі 680 грн..

Однак, колегія суддів з таким висновком
суду першої інстанції погодитися не
може з огляду на таке.

Згідно зі ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), які
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначені Законом України
«Про виконавче провадження»

Статтею 2 вказаного Закону передбачено,
що примусове виконання рішень в
Україні покладається на Державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України і згідно із ч. 2 цієї статті
здійснюється державними виконавцями.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу».

У відповідності до ч. 1 ст. 89
вищевказаного Закону у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Аналіз вказаних правових норм свідчить
про те, що державним виконавцем може
бути винесено постанову про накладення
штрафу виключно у разі невиконання
боржником судового рішення без
поважних причин.

Відсутність відповідного бюджетного
та іншого фінансування та коштів на
виплату грошових сум на виконання
судового рішення для Управління ПФУ в
м. Херсоні є поважною причиною, яка
унеможливлює проведення відповідних
виплат.

Відповідно до положень підпункту 4
пункту 2.1 Положення про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах та районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30 квітня
2002 року №8-2, основними завданнями
управління, зокрема, є забезпечення
своєчасного і в повному обсязі
фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, інших виплат,
які згідно із законодавством
здійснюються за рахунок коштів Фонду
та інших джерел, визначених
законодавством.

Тобто, виплати пенсій та інших виплат
здійснюються районним управлінням
Пенсійного фонду України виключно за
рахунок коштів Фонду та інших джерел,
визначених законодавством. Інших
фінансових можливостей, крім
зазначених, для здійснення виплат
управління не має.

Підпунктом 2 пункту 2.2 Положення про
управління Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого постановою Пенсійного
фонду України від 27 червня 2002 року
встановлено, що планування у
відповідному регіоні доходів та
видатків коштів Фонду віднесено до
повноважень управлінь Пенсійного
фонду України в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі.

Відповідно до пункту 4 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
постановою КМ України від 24 жовтня 2007
року №1261, Пенсійний фонд України готує
пропозиції щодо формування та
реалізації державної політики у сфері
пенсійного забезпечення та
соціального страхування, бере у межах
своїх повноважень участь у розробленні
прогнозних показників економічного і
соціального розвитку України та
проекту Державного бюджету України,
планує свої доходи та видатки, здійснює
ефективний розподіл фінансових
ресурсів для пенсійного забезпечення,
розробляє проект бюджету Пенсійного
фонду України, складає звіт про його
виконання та подає їх в установленому
порядку Міністру праці та соціальної
політики для внесення на розгляд
Кабінету Міністрів України.

З наведеного вбачається, що до
повноважень управлінь Пенсійного
фонду України в районах питання
планування доходів та видатків не
віднесено, а виплати пенсій та інших
платежів, управління здійснює виключно
у межах фінансових ресурсів, виділених
Пенсійним фондом України.

Враховуючи викладене, невиконання
судового рішення в частині виплати
грошових коштів при відсутності
відповідного фінансового забезпечення
та фактичної відсутності таких коштів
у боржника не може вважатися
невиконанням судового рішення без
поважних причин, оскільки боржник не
мав фінансової можливості, і це
встановлено судом першої інстанції,
протягом встановленого державним
виконавцем семиденного та, повторно,
п'ятиденного строку виконати судове
рішення в цій частині.

За таких обставин, накладення за таких
обставин штрафу на боржника ще більше
ускладнює його фінансове становище та
ще більше утруднює виконання судового
рішення про виплату доплати до пенсії.

У зв'язку з фактичною неможливістю
виконання бюджетними державними
органами судових рішень про стягнення,
виплату коштів Верховною Радою України
5 червня 2012 року було прийнято Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», відповідно
до положень частини 1 статті 3 якого
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Тобто списання коштів з рахунків
державного органу на виконання судових
рішень проводиться лише за умови
наявності таких коштів.

Згідно роз'яснення Верховного Суду
України № 1-5400 від 14 липня 2006 року,
наданого на підставі листа Урядового
Уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини у
справі Качко проти України, реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актів
національного законодавства, не може
бути поставлена в залежність від
бюджетних асигнувань.

Проте, колегія суддів виходить з того,
що накладення штрафу на боржника, який
з об'єктивних причин у зв'язку з
відсутністю відповідного
фінансування, обставини, яка не
залежить від діяльності боржника,
ніяким чином не захищає право особи на
отримання бюджетних коштів.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі від 27 серпня 2014 року №К/9991/45657/12
Вищого адміністративного суду України.

У зв'язку з цим колегія суддів дійшла
висновку, що постанова Відділу
Державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м. Херсоні від 21 травня 2014
року серії ВП № 35449476 про накладення
штрафу на Управління Пенсійного фонду
України в м. Херсоні у розмірі 680,00
гривень за невиконання судового
рішення без поважних причин є
необґрунтованою та підлягає
скасуванню.

Отже, висновок суду першої інстанції
про відсутність підстав для
задоволення позову УПФУ є помилковим.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач,
який є суб'єктом владних повноважень,
свою позицію апеляційному суду не
довів та не обґрунтував. В свою чергу
позивач довів апеляційному суду
протиправність прийнятого
відповідачем рішення.

Відповідно до ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи, але
допустив порушення норм матеріального
права при вирішенні справи, а наведені
в апеляційній скарзі доводи
спростовують правильність висновків
суду.

Відтак, апеляційна скарга Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст.ст. 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні -
задовольнити повністю.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 29 липня 2014
року - скасувати та прийняти нову
постанову суду.

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні -
задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Відділу Державної
виконавчої служби Комсомольського
районного управління юстиції у м.
Херсоні від 21 травня 2014 року серії ВП №
35449476 про накладення штрафу в розмірі
680,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов