Справа № 2а-951/11/1370
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 2а-951/11/1370
зал судових
засідань № 6
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,
секретар судового засідання Павлишин
представника позивача Мандзиняк Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції у Залізничному районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області до
ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача,
реєстраційно-екзаменаційної роботи
Державної автомобільної інспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області про стягнення податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,-
Державна податкова інспекція у
Залізничному районі м. Львова
звернулася до суду з адміністративним
позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд
стягнути з відповідача податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів в
Ухвалою суду від 22.03.2011р. до участі у
справі залучено третю особу, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача,
реєстраційно-екзаменаційної роботи
Державної автомобільної інспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області (далі - Львівський ВРЕР УДАІ ГУ
МВС України у Львівській області).
Суд ухвалою від 08.12.2014р. на підстав ст.55
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) допустив
заміну позивача Державної податкової
інспекції у Залізничному районі м.
Львова його правонаступником
Державною податковою інспекцією у
Залізничному районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області (далі - ДПІ у
Залізничному районі м.Львова ГУ
Міндоходів у Львівській області).
Позовні вимоги мотивовані несплатою
відповідачем податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів, а також
невжиттям відповідачем заходів щодо
погашення вказаного податку.
Відповідач заяву про визнання позову
чи заперечення на позовну заву до суду
Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, наведених у позовній заяві.
Просив суд позовні вимоги задовольнити
Відповідач явку уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, хоча належним чином
повідомлявся про дату, час і місце
проведення судового засідання. У
судових засіданнях, в яких брав участь
відповідач, він проти задоволення
позову заперечив з тих підстав, що він
не здійснював державної реєстрації
транспортних засобів марки Volkswagen
Transporter, 2002р.в., д.н.з. НОМЕР_1 та марки
Volkswagen Transporter, 2001р.в., д.н.з. НОМЕР_2, а тому,
немає підстав для сплати податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів за
першу реєстрацію вказаних
транспортних засобів.
Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, явку
уповноваженого представника в судове
засідання не забезпечила, хоча
належним чином повідомлялась про дату,
час і місце проведення судового
засідання. Клопотань про розгляд
справи без участі третьої особи до суду
Заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позов не підлягає
задоволенню, виходячи з такого.
Суд встановив, що 27.06.2009р. Львівським
ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській
області на ім'я відповідача здійснено
першу реєстрацію в Україні
транспортного засобу марки Volkswagen
Transporter, 2002р.в., д.н.з. НОМЕР_1, а 26.10.2009р.
транспортного засобу марки Volkswagen
Transporter, 2001р.в., д.н.з. НОМЕР_2, що
підтверджується листом Львівського
ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській
області від 31.08.2010р. №9/2074.
З матеріалів справи вбачається, що при
здійсненні державної реєстрації
автомобілів марки Volkswagen Transporter, 2002р.в.,
д.н.з. НОМЕР_1, а 26.10.2009р. та Volkswagen Transporter,
2001р.в., д.н.з. НОМЕР_2 не сплачено податку
з власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів, що
підтверджується довідкою ДПІ у
Залізничному районі м.Львова від
Відповідно до розрахунків ДПІ у
Залізничному районі м.Львова сума
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів, яка підлягала сплаті
відповідачем при першій реєстрації
автомобіля марки Volkswagen Transporter, 2002р.в.,
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів, яка підлягала сплаті
відповідачем при першій реєстрації
автомобіля марки Volkswagen Transporter, 2001р.в.,
З огляду на наведене позивач звернувся
до суду з позовом про стягнення з
є заборгованістю з податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів.
При вирішенні спору по суті суд виходив
Принципи побудови системи
оподаткування в Україні, податки і
збори (обов'язкові платежі) до бюджетів
та до державних цільових фондів, а
також права, обов'язки та
відповідальність платників
визначається Законом України «Про
систему оподаткування» від 25.06.1991 року
№ 1251-ХІІ.
Відповідно до ст. 2 вказаного Закону під
податком і збором (обов'язковим
платежем) до бюджетів та до державних
цільових фондів слід розуміти
обов'язковий внесок до бюджету
відповідного рівня або державного
цільового фонду, здійснюваний
платниками у порядку і на умовах, що
визначаються законами України про
Пункт 3 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про
систему оподаткування» від 25.06.1991 року
№ 1251-ХІІ встановлює обов'язок платника
податків і зборів сплачувати належні
суми податків і зборів (обов'язкових
платежів) у встановлені законами
терміни. Відповідно до ч. 4 вказаної
статті, обов'язок фізичної особи щодо
сплати податків і зборів припиняється
із сплатою податку і збору або його
скасуванням, а також у разі смерті
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 14 Закону України
«Про систему оподаткування» від 25.06.1991
року № 1251-ХІІ (чинного на спірний
період), податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів належить
до загальнодержавних податків.
Податок з власників транспортних
засобів, самохідних машин і механізмів,
порядок його обчислення і сплати
встановлюються Законом України «Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів» від 11.12.1991 року № 1963-ХІІ
(надалі Закон від 11.12.1991 року №1963-ХІІ).
Стаття 1 Закону від 11.12.1991 року №1963-ХІІ
(чинного на момент виникнення спірних
правовідносин) передбачає, що
платниками податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів є
підприємства, установи та організації,
які є юридичними особами, іноземні
юридичні особи, а також громадяни
України, іноземні громадяни та особи
без громадянства, які здійснюють першу
реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію транспортних засобів
та/або мають зареєстровані в Україні
згідно з чинним законодавством власні
транспортні засоби, які відповідно до
ст. 2 цього Закону є об'єктами
Згідно з положенням ст. 5 Закону від
11.12.1991 року № 1963-ХІІ податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів
сплачується фізичними особами перед
проведенням першої реєстрації в
Україні, реєстрацією, перереєстрацією
транспортних засобів, а також перед
технічним оглядом транспортних
засобів щорічно або один раз за два
роки, але не пізніше першого півріччя
року, в якому провадиться технічний
огляд. При цьому, фізичні особи -
платники податку зобов'язані
пред'являти органам, що здійснюють
першу реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію, зняття з обліку або
технічний огляд транспортних засобів,
квитанції або платіжні доручення про
сплату податку за попередній (у разі
здійснення сплати) та за поточний роки,
а платники, звільнені від сплати цього
податку, - відповідний документ, що дає
право на користування цими пільгами.
Частиною 1 ст. 7 Закону від 11.12.1991 року
№1963-ХІІ передбачено, що у разі
приховування (заниження) об'єктів
оподаткування з власників
транспортних засобів стягуються сума
несплаченого податку, а також пеня або
штраф у порядку, передбаченому законом.
У судовому засіданні відповідач
пояснив, що реєстрації транспортного
засобу не здійснював, хто здійснював
реєстрацію на його ім'я транспортного
засобу йому невідомо. У зв'язку з цим
звернувся до прокуратури Львівської
області з заявою про вчинення злочину.
Постановою старшого слідчого СУ ГУМВС
України у Львівській області
Гелецького В.І. від 11.11.2012р. ОСОБА_2
визнана потерпілою у кримінальній
справі №181-0062, порушеній за ознаками
злочину, передбаченого ст.ст.190 ч.4, ст.358
ч.ч.1,3 КК України за фактом зловживання
службовим становищем та перевищення
службових повноважень.
Суд бере до уваги висновок експерта
№6/634 від 30.10.2014р., яким встановлено, що
підписи від імені ОСОБА_2 у заяві №1172
від 26.06.2009р., заяві №2798 від 07.07.2009р., у
заяві №1168 від 26.06.2009р. графі «заявник»
виконані не ОСОБА_2, а іншою особою, а
також підписи від імені ОСОБА_2 у
26.06.2009р. у графі «отримав» виконані не
ОСОБА_2, а іншою особою.
Позивачем під час розгляду
адміністративної справи не наведено
об'єктивних доводів щодо наявності в
діях відповідача ознак протиправності,
як і не доведено правомірності
стягнення з нього суми податку з
власників транспортних засобів.
Вказаний висновок суду узгоджується з
практикою Європейського суду з прав
людини. Так, у пункті 110 рішення від 23
липня 2002 року у справі "Компанія
"Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч
проти Швеції" Суд визначив, що
"…адміністративні суди, які
розглядають скарги заявників стосовно
рішень податкового управління, мають
повну юрисдикцію у цих справах та
повноваження скасувати оскаржені
рішення. Справи мають бути розглянуті
на підставі поданих доказів, а довести
наявність підстав, передбачених
відповідними законами, для призначення
податкових штрафів має саме податкове
управління".

З врахуванням того, що позивачем не
подано належних доказів здійснення

ОСОБА_2 першої державної реєстрації
транспортного засобу марки Volkswagen
Transporter, 2002р.в., д.н.з. НОМЕР_1 та
транспортного засобу марки Volkswagen
Transporter, 2001р.в., д.н.з. НОМЕР_2, суд вважає,
що відповідач не може бути визнаний
платником податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів,
оскільки він не здійснював первинної
реєстрації вказаних транспортних
засобів. А відтак, відсутні підстави
для стягнення з відповідача податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів за
державну реєстрацію вказаних
автомобілів у сумі 34454грн.

Виходячи із заявлених позовних вимог,
системного аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що у
задоволенні адміністративного позову
слід відмовити повністю.

Оцінюючи клопотання позивача про
поновлення строку звернення з
адміністративним позовом суд зазначає
таке.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач дізнався про несплату
відповідачем податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів з листа
Львівського ВРЕР УДАІ УМВС України у
Львівській області від 31.08.2010р. №9/2074.

Зі штампу на позовній заяві випливає,
що така подана до суду 27.01.2011р., тобто в
межах строку, передбаченого ч.2 ст.99 КАС
України.

З огляду на наведене, суд вважає, що
відсутні підстави для визнання
поважними причин пропуску строку
звернення до суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади і їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає,
що суди при вирішенні справи керуються
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному та об'єктивному
дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
безпідставними та задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові
витрати стягненню зі сторін не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні адміністративного
позову Державної податкової інспекції
у Залізничному районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області до ОСОБА_2, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача, Львівського
відділу реєстраційно-екзаменаційної
роботи Державної автомобільної
інспекції Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області про стягнення
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не
підлягають.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений
і підписаний 10.12.2014р.

Суддя
А.Г. Гулик