Справа № 233/5368/14-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 р.Справа № 233/5368/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі
м.Макіївки Донецької області на
постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 20.10.2014р. по справі № 233/5368/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі
м.Макіївки Донецької області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 20 жовтня 2014 року адміністративний
позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Центрально-Міському
районі м.Макіївки Донецької області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії
задоволено частково.

Скасовано рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м.Макіївки
Донецької області від 05 вересня 2014
року.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області щодо відмови ОСОБА_1
в призначенні пенсії відповідно до п.
«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Центрально-Міському
районі м. Макіївки Донецької області
призначити ОСОБА_1 з 21 вересня 2014 року
пенсії відповідно до п. «з» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Стягнуто з Державного бюджету на
користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані із
сплатою судового збору у розмірі 73
(сімдесят три) гривні 08 копійок.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач зазначив, що
позивачу відмовлено в призначенні
пенсії за віком на пільгових умовах,
оскільки не підтверджується факт його
зайнятості у технологічному процесі
важких і шкідливих виробництв та
роботи на великовантажних автомобілях
вантажністю більше 8 тон.

Колегія суддів, перевіривши доводи
апеляційної скарги, правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, дослідивши
письмові докази по справі, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на пільгову пенсію
згідно п. «з» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», а відмова
відповідача в призначенні пенсії за
віком на пільгових умовах є
неправомірно.

Колегія суддів з даним висновком суду
погоджується виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 КАС
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судове рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивач народився 20
серпня 1959 року, тобто - 20 серпня 2014 року
йому виповнилося 55 років.

28 серпня 2014 року позивач звернувся до
УПФУ в Центрально-Міському районі м.
Макіївки Донецької області із заявою
про призначення йому пенсії на
підставі п. «з» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Рішенням Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі
м.Макіївки Донецької області від 05
вересня 2014 року (а.с.5) позивачу
відмовлено в призначенні пенсії за
віком на підставі п. «з» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» у
зв'язку з відсутністю можливості
перевірити факт зайнятості позивача у
технологічному процесі важких і
шкідливих виробництв на
великовантажних автомобілях
вантажністю більше 8 тон, оскільки
немає документу, що підтверджує
закріплення за позивачем автомобіля
конкретної марки; в наказах про
надання відпусток вказана лише
тривалість відпустки без уточнення чи
надавалась додаткова відпустка за
шкідливі умови праці.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
факт роботи позивача водієм
великовантажного автомобіля,
зайнятого в технологічному процесі
важких та шкідливих виробництв у
період з 18 травня 1990 року по 07травня 2007
року, тобто, більше 16 років
підтверджується трудовою книжкою та
уточнюючою довідкою від 25 серпня 2014
року № 2, на момент звернення із заявою
про призначення пенсії позивачеві
виповнилось 55 років і стаж його роботи
складає більше ніж 25 років, що у
сукупності дає право на призначення
пенсії за віком на пільгових умовах
відповідно до п. «з» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» з дня
наступного за досягненням пенсійного
віку, що відповідає ст.45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», тому дії
відповідача та прийняті за їх
наслідками рішення є неправомірними.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком сулу першої інстанції,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається , що 18
травня 1990 року позивач був прийнятий
водієм на всі марки автомобілів у ВП
«Автобаза» ДП «Макіїввугілля» і
звільнився із займаної посади 07 травня
2007 року за власним бажанням, що
підтверджується записами в трудовій
книжці позивача (а.с.7-24).

З наказів № 102/к (а.с.19), № 139/к (а.с.50), №
132/к (а.с.51), № 223/к (а.с.52), № 154/к (а.с.53), №
123/к (а.с.54) № 177/к (а.с.55), № 122/к (а.с.56), №
277/к (а.с.57), № 124/к (а.с.58), № 118/к (а.с.59), №
107/к (а.с.60), встановлено, що позивач, який
працював водієм автомобіля КРАЗ
протягом 1991-2005 років надавались
відпустки.

Відповідно до довідки Відокремленого
підрозділу «Автобаза» ДП
«Макіїввугілля» від 25 серпня 2014 року №
2 (а.с.6) позивач в період часу з 18 травня
1990 року по 07 травня 2007 року повний
робочий день працював у ВП «Автобаза»
ДП «Макіїввугілля» і був зайнятий у
виробництві важких і шкідливих
виробництв по вивезенню породи з шахт
на породні відвали за професією водій
великовантажного автомобіля, зайнятий
в технологічному процесі важких та
шкідливих виробництв. Зазначена
довідка видана на підставі трудової
книжки, особової справи, форми Т-2,
наказів про надання відпустки.

Відповідно до п. «з» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи: водії міського пасажирського
транспорту (автобусів,тролейбусів,
трамваїв) і великовагових
автомобілів, зайнятих у технологічному
процесі важких і шкідливих виробництв:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи 25 років, в тому числі
на зазначеній роботі не менше 12
років 6 місяців.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 45
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія призначається з
дня звернення за пенсією, крім таких
випадків, коли пенсія призначається з
більш раннього строку: пенсія за віком
призначається з дня, що настає за днем
досягнення пенсійного віку, якщо
звернення за пенсією відбулося не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
особою пенсійного віку.

Згідно п.2 розділу ХV Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком N 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком N 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу
років, здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди:
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення". У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до статті 62 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Згідно з пунктом 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993
року, у тих випадках, коли в трудовій
книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств або організацій, однак цей
порядок, як вбачається з його назви та
змісту, поширюється саме на випадки
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.93 р. за N 637, передбачено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не спростував доказів,
наданих позивачем на підтвердження
заявлених позовних вимог.

Колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги стосовно не
підтвердження факту зайнятості
позивача повний робочий день у
технологічному процесі важких і
шкідливих виробництв та роботи на
великовантажному автомобілі, оскільки
вони спростовуються дослідженою судом
довідкою ВО «Автобаза ДП
«Макіїввугілля» від 25 серпня 2014 року №
2, іншими матеріалами по справі.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, надаючи оцінку діям та
рішенням суб'єкта владних повноважень,
які є предметом оскарження, суд
перевіряє чи прийняті (вчинені) вони на
підставах, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо;
добросовісно, розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно; з
урахуванням права особи на участь у
прийнятті рішення; своєчасно, тобто
протягом розумного строку.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів погоджується висновком суду
першої інстанції, що позивач має право
на пільгову пенсію згідно п. «з» ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», а відмова відповідача у
призначенні пенсії на пільгових умовах
з підстав, викладених в оскаржуваному
рішенні, є неправомірною.

Отже, доводи апеляційної скарги
відповідача про порушення судом
першої інстанції під час розгляду
справи вимог п. «з» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» та норм
ст.159 Кодексу адміністративного
судочинства України щодо повноти та
об'єктивності розгляду справи
висновків суду не спростовують,
оскільки при розгляді справи суд
першої інстанції, відповідно до вимог
ст. 159 КАС України повно і всебічно, в
межах заявлених вимог, з'ясував дійсні
обставини справи, дав належну оцінку
наявним у справі доказам, правильно
вирішив питання щодо правовідносин,
зумовлених встановленими фактами, та
вирішив справу на підставі норм
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини.

З огляду на вищевикладене, постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального права,
у відповідності до вимог норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає, що підстав для її
скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставин.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м.Макіївки
Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 20.10.2014р. по справі № 233/5368/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін
О.А.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Любчич Л.В. Повний текст ухвали
виготовлений 10.12.2014 р.