Справа № 759/13532/14-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Наборозняк М.І.
Суддя-доповідач: Бєлова
У Х В А Л А

Іменем України

03 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Вівдиченко Т.Р.

при секретарі: Корінець Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві, в порядку ч. 1 ст. 41
КАС України справу за апеляційною
скаргою відповідача - управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі міста Києва на
постанову Святошинського районного
суду міста Києва від 06 жовтня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду
України в Святошинському районі міста
Києва про визнання дій протиправними,
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії , -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 року позивач - ОСОБА_3
звернулася до Святошинського
районного суду міста Києва з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі міста Києва, в
якому просила визнати протиправними
дії та зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок призначеної
пенсії з урахуванням виплаченої
матеріальної допомоги за період з 01
серпня 2011 року по 31 серпня 2013 року,
починаючи з 10 січня 2014 року та довічно.

Постановою Святошинського районного
суду міста Києва від 06 жовтня 2014 року
адміністративний позов задоволено.
Судом визнано протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі міста Києва щодо
відмови ОСОБА_3 у перерахунку пенсії із
урахуванням матеріальної допомоги, а
також зобов'язано відповідача провести
перерахунок пенсії ОСОБА_3, яка
проживає у АДРЕСА_1. ІПН НОМЕР_1 з
урахуванням матеріальної допомоги,
отриманої за період з 01 серпня 2011 року
по 31 серпня 2013 року, починаючи з 06
лютого 2014 року, без обмеження строку.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій апелянт
просить скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні
адміністративного позову в повному
обсязі, мотивуючи свої вимоги тим, що
висновки суду не відповідають
обставинам справи, порушено норми
матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити розгляд апеляційної скарги
за відсутності представників сторін.

Згідно з ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
з'явившихся сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін, виходячи з
наступного.

Згідно з ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач - ОСОБА_3 має стаж
державної служби 22 роки та з 10 січня 2014
року їй призначено пенсію на підставі
ст. 37 Закону України «Про державну
службу». Також, позивач перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в Святошинському районі міста
Києва.

Як підставу для призначення розміру
пенсії відповідачем було складено та
взято до уваги Довідку від 10 січня 2014
року № 266/03 про складові заробітної
плати (за останні 24 календарні місяці
роботи або за будь-які 60 календарних
місяців роботи підряд перед зверненням
за пенсією), що подається для
призначення пенсії.

З вказаної вище довідки вбачається, що
позивач отримувала матеріальну
допомогу та індексацію за 2011-2013 року,
проте при призначенні пенсії
управлінням не було враховано вказані
виплати.

На підставі зазначеного, позивач
звернулась до управління Пенсійного
фонду України в Святошинському районі
міста Києва із заявою про проведення
перерахунку пенсії з включенням до
середньомісячного заробітку інших
виплат, проте відповідач листом №
426/08/Д-389 від 01 серпня 2014 року повідомив,
що матеріальна допомога не входить до
заробітної плати та є разовою виплатою,
а індексація заробітної плати не
являється надбавкою, а тому підстави
для включення їх до заробітної плати
для обчислення пенсії в управління
відсутні.

Даючи правову оцінку вищевикладеним
обставинам справи, колегія суддів
зазначає, що суд першої інстанції вірно
виходив з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Загальні засади діяльності, статус
державних службовців, які працюють в
державних органах та їх апараті, а
також особливості правовідносин щодо
призначення та перерахунку пенсій
державним службовцям, встановлені
Законом України «Про державну службу».

Згідно ч. 6 ст. 33 Закону України «Про
державну службу» державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 вищевказаного
Закону пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Статтею 2 Закону України «Про оплату
праці» встановлено структуру
заробітної плати, до складу якої
входить основана заробітна плата,
додаткова та інші заохочувальні та
компенсаційні виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України
«Про державну службу» державним
службовцям надається щорічна
відпустка тривалістю 30 календарних
днів, якщо законодавством не
передбачено більш тривалої відпустки,
з виплатою допомоги для оздоровлення у
розмірі посадового окладу.

Крім того, колегія суддів звертає
увагу, що відповідно до підпункту 2.3.3.
Інструкції зі статистики заробітної
плати матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників, у розмірах,
передбачених нормативно-правовими
актами, або визначена у колективному
договорі підприємства, що надається
працівникам як за умови подання заяви,
так і без неї (на оздоровлення, у зв'язку
з екологічним станом), відноситься до
заробітної плати, як інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, а отже, є базою для нарахування
та утримання єдиного внеску.

Колегія суддів звертає увагу, що
приписами п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
встановлено, що до заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові внески
в межах встановленої законодавством
максимальної величини заробітної
плати (доходу), з якої сплачуються
страхові внески, а після набрання
чинності Законом України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» - максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначеної
відповідно до закону;

2) суми виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а за періоди до
запровадження обмеження максимального
розміру заробітної плати (доходу), з
якої сплачувалися зазначені внески
(збір), - у межах сум, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
включалися до заробітної плати, з якої
обчислювалася пенсія відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», і не перевищують 5,6
розміру середньої заробітної плати в
Україні на день отримання зазначених
сум.

Крім того, ч. 2 статтею 37-1 Закону України
«Про державну службу» встановлено, що
перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що на
всі виплати позивача, включені в
довідку від 10 січня 2014 року № 266/03,
нарахований єдиний соціальний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (а. с. 5-6). Таким
чином, враховуючи вищенаведені норми,
колегія суддів дійшла висновку, що
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального та
матеріального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції, у
зв'язку з чим підстав для скасування
постанови суду першої інстанції не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 199, 200, 205, 206, КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача -
управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі міста Києва на
постанову Святошинського районного
суду міста Києва від 06 жовтня 2014 року -
залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного
суду міста Києва від 06 жовтня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів, відповідно до
вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.В.Бєлова

Судді
Л.М. Гром,

Т.Р. Вівдиченко

Головуючий суддя
Бєлова Л.В.

Судді:
Гром Л.М.

Вівдиченко Т.Р.