Справа № 263/7236/14-а
Суддя: Ковтуненко В. О.
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№263/7236/14-а
№2-а/263/1129/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2014
року

місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області ОСОБА_1,
розглянувши у скороченому провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду
України в Жовтневому районі міста
Маріуполя Донецької області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести нарахування та
виплату пенсії по інвалідності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним
адміністративним позовом до
відповідача, відповідно до якого
просить визнати дії управління
Пенсійного фонду Жовтневого району м.
Маріуполя неправомірними; зобов'язати
відповідача здійснити позивачу
перерахунок та виплату державної
основної пенсії у розмірі не менше 6
мінімальних за віком та додаткової
пенсії за шкоду здоров'ю у розмірі не
менше 50 відсотків пенсії за віком як
інваліду 3 групи по захворюванню, що
пов'язано з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС з 01.01.2014 року, відповідно
до ст.49, ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком, що
встановлена ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що має статус громадянина,
постраждалого від наслідків
Чорнобильської катастрофи першої
категорії, є інвалідом 3 групи по
захворюванню, що пов'язано з
ліквідацією аварії на ЧАЕС, перебуває
на обліку в УПФУ Жовтневого району м.
Маріуполя. Відповідно до ч.4 ст.54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
розмір основної пенсії позивача не
може бути нижчим 6 мінімальних пенсій
за віком, а розмір додаткової пенсії
повинен складати 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком,
встановлених Законом України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування». У порушення
діючого законодавства відповідач
сплачує позивачу пенсію у значно
менших розмірах, встановлених
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України. Вважає такі діє
відповідача неправомірними, зазначає,
що з 01.01.2014 року державна пенсія повинна
бути йому нарахована у відповідності з
вимогами Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Ухвалою суду від 25.07.2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 за період з 01.01.2014 року по
23.01.2014 року залишено без розгляду на
підставі ст.100 КАС України.

В судове засідання позивач не з'явився -
надав суду заяву про розгляд справи в
його відсутність та підтримку позовних
вимог.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився - надав суду
письмові заперечення, згідно із якими в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
просить відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ст.2 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне забезпечення» для окремих
категорій громадян ОСОБА_3 України
можуть встановлюватись умови, норми і
порядок їх пенсійного забезпечення,
відмінні від загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування.
Одним з таких законів є Закон України
«Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». При цьому
мінімальний розмір пенсії за віком
встановлено ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», тобто у розмірі,
встановленому частиною 3 цієї статті,
винятково для визначення розмірів
пенсій, призначених відповідно до
Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», з огляду на що в
зазначеній нормі не передбачено її
застосування для визначення розмірів
пенсій, у тому числі й відповідно до
ст.51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Враховуючи викладене
відповідач вважає, що у даному випадку
відсутні підстави для застосування
норм, зазначених у Законі України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з ігноруванням норм Закону
України «Про загальнообов’язкове
державне пенсійне страхування». Крім
того, згідно із постановою КМУ №1210 від
23.11.2011 року «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок ЧАЕС»
мінімальний розмір пенсії для
учасників ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС ІІІ групи
інвалідності складає - 145 % прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю
складає 284,70 гривень. Враховуючи
викладене УПФУ в Жовтневому районі м.
Маріуполя ОСОБА_2 основна та додаткова
пенсія сплачується у розмірі,
визначеному законодавством України.

Суд, ознайомившись із позовними
вимогами позивача, запереченнями
відповідача, дослідивши та оцінивши
надані докази, приходить до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають
частковому задоволенню. При цьому суд
виходить з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно - правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом встановлено, що позивач має
статус учасника ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії, що
підтверджується посвідченням Серії
№144011с та є інвалідом 3 групи по
професійному захворюванню, що
пов'язане з ліквідацією аварії на ЧАЕС,
що підтверджується довідкою МСЕ №065879.
Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного Фонду України в
Жовтневому районі міста Маріуполя
Донецької області.

Згідно ст.49 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії особам, віднесеним
до категорій 1, 2, 3, 4. встановлюються у
вигляді державної пенсії; додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 цього Закону в
усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими:

- по І групі інвалідності - 10
мінімальних пенсій за віком;

- по II групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком;

- по III групі інвалідності - 6
мінімальних пенсій за віком;

- дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій
за віком.

Згідно ст.50 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах:

- інвалідам І групи - 100 процентів
мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам II групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а
також хворим внаслідок Чорнобильської
катастрофи на променеву хворобу - 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, вихідним критерієм
розрахунку державної та додаткової
пенсій виступає мінімальна пенсія за
віком, розмір якої згідно зі статтею 28
Закону України від 9 липня 2003 року №
1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» встановлено, що
мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 35, а у жінок - 30
років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

При розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених статтями 50, 54
Закону №796-ХІІ, застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
установлений у законі про Державний
бюджет України на відповідний рік,
виходячи з якого визначається
мінімальний розмір пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 30 травня 1997 року
№523. Ця постанова є чинною, її положення
стосовно критеріїв обчислення
розмірів пенсій відповідають змісту
статей 50, 54 Закону №796-ХІІ. В пункті 11
постанови від 23.11.2011 року №1210 Кабінет
Міністрів України установив розміри
сум, з яких проводиться розрахунок
пенсій, усупереч положенням зазначених
статей закону, причому ці суми не
відповідають розмірам мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» визначення
мінімального розміру пенсії, виходячи
з прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, повинні
розповсюджуватися і на положення
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Таким чином, у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, органи
Пенсійного фонду України зобов'язані
здійснювати перерахунок призначених
пенсій саме з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму
незалежно від звернення пенсіонера з
відповідною заявою про перерахунок
пенсії.

Дії управління Пенсійного фонду
України щодо перерахунку пенсії
позивачу на підставі постанов Кабінету
Міністрів України призвела до того, що
відбулося значне звуження обсягу прав
позивача, які існують в державі для
відповідної категорії громадян, отже
приходжу до висновку щодо
неправомірності дій відповідача.

Зокрема, рішенням Конституційного Суду
України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012
було встановлено, що
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України під час вирішення
справ про соціальний захист підлягають
застосуванню тоді, коли вони видані у
межах його компетенції на основі і на
виконання Бюджетного кодексу України,
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Проте, Закон України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» від 17 січня 2014
року не містить жодної норми, яка б
обмежувала у 2014 році пряме
застосування Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», зокрема
статей 50, 54 вказаного Закону, яким
визначено розмір державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, завдану
здоров'ю, а крім того не надає право
Кабінету Міністрів України
встановлювати розміри соціальних
виплат особам постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Зі змісту вимог ч.2 ст.19 Конституції
України вбачається, що органи
державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Положеннями ч.4 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві з 1 січня 2014
року застосуванню підлягають не
нормативні документи Кабінету
Міністрів України, а норми статей 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивач з 1 січня 2014 року має право на
державну пенсію відповідно до ст.54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі не нижче 6-ти
розмірів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю на підставі ст.50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в обсязі 50% розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Приходячи до висновку про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 суд
вважає за необхідне зазначити, що з 03
серпня 2014 року набрав чинності Закон
України «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» від 31.07.2014 року № 1622-VIІ,
відповідно до якого у 2014 році норми і
положення ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та в розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджету Пенсійного фонду
України на 2014 рік.

Враховуючи викладене з 03.08.2014 року
розмір основної та додаткової пенсії
встановлюється та регулюється
Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи викладене, перерахунок
основної та додаткової пенсії ОСОБА_2
слід здійснити, починаючи з 24 січня 2014
року по 02 серпня 2014 року включно.

На підставі вищевикладеного, керуючись
Кодексом адміністративного
судочинства України, Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Жовтневому районі міста Маріуполя
Донецької області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести нарахування та виплату пенсії
по інвалідності, задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі міста Маріуполя Донецької
області щодо неперерахування ОСОБА_2
основної пенсії у розмірі не менше 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії, за шкоду заподіяну
здоров'ю, у розмірі не менше 50%
мінімальної пенсії за віком в період з
24 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року,
відповідно до ст.49, ст.50, ч.4 ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№796-ХІІ виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, що встановлена ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Маріуполя Донецької області здійснити
ОСОБА_2 перерахунок та виплату основної
пенсії у розмірі не менше 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії,
за шкоду заподіну здоров'ю, у розмірі не
менше 50% мінімальної пенсії за віком як
інваліду третьої групи, по
захворюванню, що пов'язане з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС,
відповідно до ст.49, ст.50, ч.4 ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№796-ХІІ, виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, що встановлена ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за період з 24
січня 2014 року по 02 серпня 2014 року з
урахуванням фактично сплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
адміністративного суду Донецької
області через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя Донецької області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участі у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя

В.О.
Ковтуненко