Справа № 809/1378/13а
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
Справа
№ 876/9889/13 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді:
Гуляка В.В.

суддів:
Довгополова О.М., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську
Івано-Франківської області на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 30
травня 2013 року в адміністративній
справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
області до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
області про зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У квітні 2013 року позивач УПФ України в
м. Івано-Франківську
Івано-Франківської області звернувся в
суд із адміністративним позовом до
відповідача відділення ВД ФССНВ
України в м. Івано-Франківську, в якому
просив зобов'язати відповідача
включити до відповідних актів звірок
суму 1719,15 грн. на виплату пенсій
громадянам держав-учасниць СНД та
членам їх сімей, які отримали каліцтво
в державах СНД і переїхали на постійне
місце проживання в Україну.

Відповідач позовних вимог не визнав,
подав письмові заперечення, просив
відмовити у задоволенні позову.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
30.05.2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою
суду позивач УПФУ в м.
Івано-Франківську оскаржив її в
апеляційному порядку.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги,
апелянт посилається на те, що Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» та
Законом України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено обов'язок
ФССНВ України відшкодовувати
потерпілим на виробництві та членам їх
сімей матеріальну та моральну
(немайнову) шкоду, заподіяну
ушкодженням здоров'я, незалежно від
того чи підприємства, що ліквідувалися
та на яких було ушкоджене здоров'я
сплачували Фонду страхову платежі. За
таких обставин апелянт вважає, що дії
відповідача щодо відмови у прийняттю
до відшкодування витрат позивача на
виплату пенсії по інвалідності особі,
яка настала від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР, суперечать вимогам
чинного законодавства.

За наслідками апеляційного розгляду
апелянт просить скасувати постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 30.05.2013 року
та прийняти нове рішення, яким позов
задоволити.

Відповідач по справі подав заперечення
на апеляційну скаргу, у якому просить
оскаржену постанову суду першої
інстанції залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши підстави
і межі апеляційної скарги, вважає, що
така апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що УПФ України в м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
склало акти щомісячної звірки витрат
по особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за січень-березень 2013
року, до яких було включено суми
виплачених пенсій (основний розмір),
суми витрат з доставки пенсій та
цільової допомоги на прожиття, суми
виплаченої щомісячної цільової
грошової допомоги на прожиття (а.с. 9, 11,
13).

Також встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що відповідач
відмовився у встановлені строки
прийняти до відшкодування понесені
позивачем суми витрат суми витрат на
виплату пенсій громадянам
держав-учасників СНД та членам їх
сімей, які отримали каліцтво в державах
СНД і переїхали на постійне місце
проживання в Україну на загальну суму
1719,15 грн. за період січень-березень 2013
року (а.с. 10, 12, 14).

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо відмови у задоволенні
позовних вимог, виходячи з наведених
нижче підстав.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних,
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ, залежно
від страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: - пенсійне
страхування; - страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням; -
медичне страхування; - страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності; -
страхування на випадок безробіття; -
інші види страхування, передбачені
законами України.

Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Пунктом 4 ст. 25 Основ визначено, що за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Відповідно до ст.ст. 21, 28 Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» у разі настання
страхового випадку, на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України покладений
обов'язок своєчасно та в повному обсязі
відшкодувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні, зокрема,
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання чи пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, а також організація
поховання померлого та відшкодування
вартості пов'язаних з цим ритуальних
послуг відповідно до місцевих умов.

При цьому, суд апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили страту
працездатності», Порядком
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого спільною
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4, не передбачено такого способу
захисту прав позивача, як зобов'язання
включити в Акт звірки і прийняти до
відшкодування суму витрат за особовими
справами потерпілих.

У випадку відсутності з боку
відповідача згоди на включення в Акти
звірки і прийняття до відшкодування
понесених витрат, у судовому порядку
можуть вирішуватися вимоги про
стягнення відповідних сум.

У зв'язку із цим, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
необгрунтованість позовних вимог щодо
зобов'язання відповідача включити до
відповідних актів звірок витрати на
виплату пенсій громадянам
держав-учасниць СНД та членам їх сімей,
які отримали каліцтво в державах СНД і
переїхали на постійне місце проживання
в Україну за період січень-березень 2013
року на загальну суму 1719,15 грн..

Враховуючи наведене вище, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що судом першої інстанції
об'єктивно і повно встановлено
обставини справи, висновки суду
відповідають обставинам справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому немає підстав для
скасування оскарженої постанови суду.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
області - залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 30
травня 2013 року в адміністративній
справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
області до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
області про зобов'язання вчинити дії -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
В.В. Гуляк

Судді:
О.М. Довгополов

Р.Й. Коваль