Справа № 826/18961/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шулежко В.П., розглянувши матеріали адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «ТЛ Груп» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «ТЛ Груп» (далі – позивач, ТОВ «ТЛ Груп») до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень про визначення митної вартості товарів від 19.03.2012 р. № 100000003/2012/011931/2, № 100000003/2012/011932/2, № 100000003/2012/011933/2 та № 100000003/2012/011934/2.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави, зокрема, для залишення її без розгляду.

Розглянувши позовну заяву разом з доданими до неї матеріалами, суд звертає увагу на наступне.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення про визначення митної вартості товарів № 100000003/2012/011931/2, № 100000003/2012/011932/2, № 100000003/2012/011933/2, № 100000003/2012/011934/2 прийняті відповідачем 19 березня 2012 року.

Не погоджуючись з митною вартістю товару, визначеною відповідачем, позивач звернувся до Київської регіональної митниці з заявами про дозвіл на оформлення товару у вільний обіг під гарантійне зобов'язання у вигляді сплати до Державного бюджету України сум податків та зборів, згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом.

З матеріалів, доданих до матеріалів справи, ТОВ «ТЛ Груп» звернулось 03.05.2012 р. до митного органу з заявою (скаргою) про перегляд зазначених вище рішень про визначення митної вартості товарів.

Згідно з абз. 8 ст. 264 Митного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), декларант має право оскаржити рішення митного органу щодо визначення митної вартості оцінюваних товарів до митного органу вищого рівня та/або до суду. У повідомленні митного органу вищого рівня про результати розгляду скарги обґрунтовується прийняте за скаргою рішення та міститься інформація про право декларанта оскаржити це рішення в судовому порядку.

Частиною 4 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку про необхідність застосування, в даному випадку, місячного строку звернення до адміністративного суду, адже позивач скористався правом на досудове врегулювання спору у формі звернення до митного органу із заявою (скаргою) від 03.05.2012 р. та дану заяву було розглянуто митним органом по суті поставлених в ній питань.

Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази фактичного отримання позивачем рішення відповідача від 07.06.2012, внаслідок чого достовірно встановити дату, коли позивач дізнався про зазначене рішення не вбачається за можливе.

В той же час, з метою упередження зловживання суб’єктами звернення до адміністративного суду власними процесуальними правами в частині строків звернення до суду, законодавцем визначено критерій відліку строку звернення до суду з дати, коли позивач повинен був дізнатись про відповідне рішення суб’єкта владних повноважень за наслідками процедури досудового врегулювання публічно-правового спору.

Частиною 1 ст. 24 Митного кодексу України визначено, що кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Згідно ч. 4. ст. 25 Митного кодексу України, скарга на рішення, дії або бездіяльність керівника митного поста подається до митниці, структурним підрозділом якої є цей митний пост.

В частині 1 ст. 26 Митного кодексу України визначено, що вимоги до форми та змісту скарг громадян, строки їх подання, порядок і строки їх розгляду, а також відповідальність за протиправні дії, пов'язані з поданням та розглядом скарг, визначаються Законом України «Про звернення громадян».

При цьому, Митний кодекс України (від 11.07.2012 р.), що діяв на час виникнення спірних правовідносин, не містив в собі вимог до форми та змісту скарг громадян, строків їх подання, порядку та строків їх розгляду.

Враховуючи зазначене, при вирішенні питання встановлення дня, коли позивач повинен був дізнатися про порушене право у формі рішення митниці від 07.06.2012 р., яким рішення про визначення митної вартості залишені без змін, суд вважає за правильне застосувати норми Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 17 Закону України «Про звернення громадян», скарга на рішення, що оскаржується, може бути подана до органу або посадовій особі вищого рівня протягом одного року з моменту його прийняття, але не пізніше одного місяця з часу ознайомлення громадянина з прийнятим рішенням. Скарги, подані з порушенням зазначеного терміну, не розглядаються.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Граничний загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Таким чином, граничним строком, коли позивач повинен був дізнатися про порушене право, в даному випадку, сума днів на розгляд скарги з урахуванням поштового обігу по місту Києву, є 20.06.2012 р.

З огляду на зазначене, місячний строк на звернення до суду, що передбачений ч. 4 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, сплинув 01.08.2012 р., а позивач звернувся до суду з даним позовом лише 03.12.2014 р., тобто більш ніж через два роки від граничного строку на звернення до адміністративного суду, встановленого законом.

Посилання представника позивача, викладені в позовній заяві, на те, що в даному випадку має застосовуватись 1095 – денний строк на звернення до суду є помилковими та підлягають відхиленню, адже норми Податкового кодексу України на спірні правовідносини не розповсюджуються, а рішення про коригування митної вартості не є податковим повідомлення-рішенням або іншим рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання.

Жодних інших обґрунтувань поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом про скасування рішень про коригування митної вартості товарів представником позивача в позовній заяві не зазначено.

З урахуванням викладеного, звернення позивача до суду 30.10.2014 р. відбулося з пропущенням визначеного законом строку звернення до суду без поважних причин.

Так, дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду є лише наявність обставин, які є об’єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов’язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

За правилами, встановленими статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З урахуванням викладеного та враховуючи те, що будь-яких доказів, на підставі яких суд дійшов би висновку про визнання поважними причини пропуску строку звернення з позовною заявою до суду позивачем не надано, з урахуванням наявних матеріалів у справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 165 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ТЛ Груп» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень - залишити без розгляду.

Копію ухвали разом з доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя В.П. Шулежко