Справа № 824/2696/14-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/2696/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Спіжавки Г.Г.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

03 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

за участю секретаря судового
засідання: Швець А.І.

за участю представників сторін:

представника позивача: Лещенка Д.М.

представників відповідача: Борсука
М.М., Охримчука В.О., Григорчука В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернівцях на постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 07 жовтня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м.Чернівцях до Товариство з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційна фірма
"Чернівецький деревообробний комбінат
ЛТД" про стягнення заборгованості ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення заборгованості по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій в сумі 1114,42
грн.

Відповідно до постанови Чернівецького
окружного адміністративного суду від 07
жовтня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду
першої інстанції та подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове судове рішення,
посилаючись на невірне застосування
норм матеріального та процесуального
права, в результаті чого винесене
неправильне судове рішення, яке
просить скасувати з мотивів, наведених
в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні представники
відповідача заперечували проти
задоволення апеляційної скарги та
просили суд відмовити в її задоволенні.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав апеляційну скаргу
в повному обсязі та просив її
задовольнити.

Перевіривши постанову суду першої
інстанції, заслухавши представників
сторін, дослідивши доводи апеляційної
скарги та заперечення на неї, колегія
суддів дійшла до висновку про те, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, відповідач є платником
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

На підприємстві відповідача працювала
ОСОБА_6, яка 25.05.2009 року вийшла на
пільгову пенсію відповідно до п. п. "б" -
"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

В свою чергу, суд першої інстанції
надаючи оцінку вказаними позовним
вимогам виходив з необґрунтованості та
недоведеності позовних вимог позивача,
а відтак відсутності правових підстав
для задоволення адміністративного
позову.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Так, ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" встановлено, що на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи, також працівники, зайняті
повний робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років при
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 16.01.2003 року № 36 затверджені Списки
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, зайнятість в яких дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно з абз. 1 п. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 та інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні фонди
зазначеним особам, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року
№ 1788-ХІ.

Особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення".

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
пенсій, що діяв до набрання чинності
цим Законом.

Вимогами Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що суб'єкти
підприємницької діяльності, незалежно
від форми власності, повинні
сплачувати збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування у 100
відсотковому розмірі від об'єкта
оподаткування, яким є фактичні витрати
на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б"-
"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого ст. 12 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", тобто для жінок
після досягнення 55 років, а для
чоловіків - після досягнення 60 років.

В силу п. 6.1 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України затвердженою постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року № 21-1, відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", для платників, зазначених
у п.п. 2.1.1 п. 2.1 цієї Інструкції (крім тих,
які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону № 1058
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах; для
платників, зазначених у підпункті 2.1.1
пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
працівникам, зайнятим повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком N 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, крім працівників, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України.

За змістом п. 6.8 Інструкції,
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Пунктом 6.9 Інструкції, передбачено, що
відшкодування сум і фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Позивачем на адресу відповідача було
надіслано розрахунок за 2013 рік та
місячний розмір відшкодування у 2014
року. З вказаного розрахунку
вбачається, що датою досягнення ОСОБА_6
пенсійного віку є 16.08.2016 року.

ОСОБА_6.16.02.2014 року було досягнуто
пенсійного віку, а саме 55 років
відповідно до ст. 12 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Також позивачем був виставлений
розрахунок за серпень 2014 року, у якому
зазначено, що датою досягнення особою
пенсійного віку є 16.08.2016 року.

Отже, позивачем було збільшено
пенсійний вік застрахованої особи.

Як зазначено позивачем підставою для
направлення розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за серпень 2014 року є
те, що з 01.10.2011 року набрав чинності
Закон України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" № 3668-VI
від 08.07.2011 року, яким до наведеної
статті було внесено зміни, та, зокрема,
було здійснено підвищення пенсійного
віку для жінок.

Однак, як свідчать матеріали справи
ОСОБА_6 вийшла на пенсію 25.05.2009 року,
тобто до набрання чинності Закону
України "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", тобто до 01.10.2011 року.

Водночас, у відповідності до ч. 1 ст. 58
Конституції України, закони та інші
нормативно - правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. Ніхто не може
відповідати за діяння, які на час їх
вчинення не визнавалися законом як
правопорушення. Тобто встановлено, що
до події, факту застосовується той
закон або інший нормативно - правовий
акт, під час якого вони настали або мали
місце.

Таким чином, позивач не мав права на
збільшення строку відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій ОСОБА_6 до
досягнення нею пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" зі змінами та
доповненнями, оскільки остання вийшла
на пенсію до прийняття Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", а тому на неї не
розповсюджується дія Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" та включення ОСОБА_6 до
розрахунку фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій за
серпень 2014 року.

Так, відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що постанова
суду першої інстанції прийнята з
дотриманням норм матеріального права
та з урахуванням приписів
процесуального права, а тому відсутні
підстави для її скасування. Доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернівцях
залишити без задоволення, а постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 07 жовтня 2014
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
04 грудня 2014 року .

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.