Справа № 265/6614/14-а
Суддя: Козлов Д. О.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/6614/14-а
Провадження № 2-а/265/718/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Скоробогатько Г. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя Донецької області про
зобов'язання провести перерахунок та
виплату пенсії, починаючи з 5 травня 2014
року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про зобов'язання провести
перерахунок та виплату пенсії,
починаючи з 5 травня 2014 року,
посилаючись на те, що він перебуває на
обліку в УПФУ в Орджонікідзевському
районі міста Маріуполя Донецької
області, отримуючи пенсію за віком з 5
травня 2014 року. Вказує, що ним було
надано до відповідача необхідні
документи для зарахування його
заробітку за особливим характером
виконуваної роботи за період з1988 року
по 1996 рік в районах крайньої півночі.
Позивачем було подано заяву про
врахування заробітку за вказаний
період для перерахунку пенсії. Однак
представники відповідача відмовили у
врахуванні заробітку позивача за
період з 1992 року по 1993 рік для
перерахунку пенсії, посилаючись на
застосування при нарахуванні
заробітної плати позивачу районного
коефіцієнту, який не може бути
врахований та виділений із заробітної
плати при перерахунку пенсії. Вважаючи
свої права порушеними, позивач
посилався на Угоду про гарантії прав
громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
галузі пенсійного забезпечення,
вказуючи, що усі необхідні архівні
довідки були надані ним відповідно до
Інструкції про заповнення довідок про
заробітну плату для нарахування
пенсії, в яких підтверджено пільгове
право позивача на застосування при
обрахунку заробітної плати районного
коефіцієнту в умовах крайньої півночі.
На підставі переліченого вважаючи дії
відповідача неправомірними просив суд
зобов'язання УПФУ в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя Донецької області провести
перерахунок та виплату пенсії
позивачу, починаючи з 5 травня 2014 року, з
врахуванням заробітної плати позивача
за період з 1989 року по 1993 рік.

В судовому засіданні позивач на
задоволенні позову повністю наполягав,
вказуючи, що ним були надані
представникам відповідача усі
необхідні архівні довідки за період
його роботи в умовах Крайньої півночі
за період з листопада 1988 року по
квітень 1996 року. Ним була також
написана заява про тимчасове
нарахування пенсії без врахування
заробітку за певний період до
отримання уточнюючих архівних довідок
про заробітну плату на пільгових
умовах в районах Крайньої півночі. Ним
була написана заява про зарахування
заробітної плати для обрахунку пенсії
за період з 1989 року по 1993 рік включно,
тобто за 60 місяців роботи відповідно до
закону. Також вказував, що представники
відповідача обізнані у районному
коефіцієнті, який дорівнює 1.7, та який
застосовувався при нарахуванні
зарплати позивачу за період його
роботи в умовах Крайньої півночі. Тому
вважає, що представники відповідача
чинять перешкоди у застосуванні його
пенсійних прав, ухиляючись від
проведення перерахунку його пенсії.
Також заперечував проти врахування при
перерахунку пенсії Закону СРСР, яким
було врегульовано спірне питання. На
підставі переліченого просив суд
задовольнити позов повністю.

За наданими суду письмовими
поясненнями ОСОБА_1 додатково вказував,
що його заяву до відповідача про
зарахування до обрахунку пенсії
заробітну плату, обраховану за
архівними довідками за період з 1989 року
по 1993 рік, в тому числі за період з 1
січня 1992 року по 31 грудня 1993 року, було
прийнято представниками відповідача
без жодних нарікань на форму такої
заяви. Зазначав також, що з усіх сум
заробітної плати позивача за спірний
період було утримано відповідні суми
до фонду соціального страхування.
Вказував, що на підставі переліченого
доводи представника відповідача не
ґрунтуються на законі.

Представники відповідача, будучи
належним чином повідомленими про час
та місце розгляду справи в судове
засідання не з'явились за невідомих
суду причин.

За письмовими запереченнями на поданий
позов представники відповідача, не
визнаючи заявлені позовні вимоги
ОСОБА_1, посилались на те, що позивач
звернувся в УПФУ в Орджонікідзевському
районі м. Маріуполя 6 травня 2014 року за
призначенням пенсії. Підтверджували,
що до заяви про призначення пенсії
ОСОБА_1 додав копію трудової книжки,
копію диплому, копію військового
білету, архівні довідки ВАТ «Роснафта»
про пільговий характер робіт позивача,
трудовий договір за період роботи в
районах крайньої півночі, пільгові
довідки ПАТ «ММК ім. Ілліча», ПАТ
«МЗТМ», свідоцтво про державну
реєстрацію позивача як ФОП, архівну
довідку ВАТ «НК Роснафта» про розмір
заробітної плати за період з листопада
1988 року по вересень 1993 року, копія
паспорту та ІПН, архівні довідки про
розмір заробітної плати
представництва «Роснафта» за період з
жовтня 1993 року по жовтень 1995 року та з
грудня 1995 року по квітень 1996 року.
Зазначали також, що протоколом № 2710 від
22 липня 2014 року позивачу було
призначено пенсію, загальний стаж
роботи якого складає 33 роки 29 днів.
Вказували, що заробітна плата
врахована для призначення пенсії
позивачу за період з 1 грудня 1986 року по
31 грудня 1991 року та з 1 липня 2000 року по 31
грудня 2013 року відповідно до
індивідуальної відомості про
застраховану особу. Перша виплата
пенсії була проведена в серпні 2014 року.
Вказували при цьому, що ОСОБА_1 надав
відповідачу заяву про перерахунок
пенсії 1 серпня 2014 року з урахуванням
архівних довідок про його заробіток за
період з 1989 року по 1993 рік, яка була
написана в довільній формі, що не
відповідає вимогам Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій. Також вказували,
що позивачем у заяві не зазначено, з
якого місяця та по який місяць вказаних
років необхідно враховувати заробітну
плату. Крім того позивачем не надано
первинних документів, тобто особових
рахунків по нарахуванню заробітної
плати та картки форми Т-2, які стали
підставою для видачі довідки про
розмір заробітної плати. Зазначали
також, що за Законом СРСР «Про пенсійне
забезпечення громадян в СРСР» при
вибутті осіб за межі районів крайньої
півночі чи прирівняних до них районів,
у райони, де коефіцієнт до заробітної
плати не встановлено, пенсія за їх
вибором обчислюється в такому ж
порядку, але з виключенням з фактичного
заробітку виплат за районними
коефіцієнтами, або із заробітку,
обчисленого відповідно до ст. ст. 76 та 78
цього Закону. Таким чином з 1 січня 1992
року не передбачено розрахунок
заробітної плати для призначення
пенсії із врахуванням північної
надбавок та районного коефіцієнта.
Також вказували, що в архівних довідках
про заробітну плату позивача за період
з листопада 1988 по вересень 1993 року та з
жовтня 1993 по жовтень 1995 року не
зазначено, чи включені в вказані в них
суми північна надбавка та районний
коефіцієнт, а за відповіддю
представництва «Роснафта» від 3 червня
2014 року провести розмежування між
основним розміром заробітної плати та
сумами надбавки та районного
коефіцієнта не є можливим, тому
зарахувати заробітну плату за період з
1 січня 1992 року підстави відсутні. При
цьому представники відповідача
підтвердили, що вони не оскаржують
форму архівної довідки про розмір
заробітної плати виданої «Роснафта»,
бо ними було все ж враховано за період з
1 грудня 1986 року по 31 грудня 1991 року
заробіток позивача для призначення
пенсії. На підставі переліченого
просили суд повністю відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_1

Суд на підставі п. 3 ч. 1 ст. 128 КАС України
відкладає розгляд справи в разі
неприбуття в судове засідання
відповідача, лише який не є суб'єктом
владних повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, якщо від нього не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності. При цьому за ч. 4 ст. 128
КАС України в разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

На підставі переліченого розгляд
справи був проведений за відсутності
представника відповідача, суб'єкта
владних повноважень, за наявними у
справі доказами.

Суд, вислухавши ОСОБА_1, дослідивши
матеріали справи, вважає заявлені
позовні вимоги такими, що підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного вмотивування.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 вбачається,
що позивач звернувся 6 травня 2014 року до
УПФУ в Орджонікідзевському районі
міста Маріуполя із заявою про
призначення пенсії за віком за списком
№ 2 (а. с. 32).

За заявою позивача від 28 травня 2014 року
останній просив представників
відповідача при призначенні йому
пенсії заробітну плату до жовтня 1988
року узяти нулями до надання
уточнюючих довідок (а. с. 31).

За відомостями представництва ВАТ «НК
«Роснафта» від 3 червня 2014 року
вбачається, що виділити суми виплат з
заробітної плати без районного
коефіцієнту та північної надбавки
немає можливості, бо відомості у
архівних довідках викладені так, як
вони викладені в документах архіву
(особових рахунках) (а. с. 14).

На підставі архівних довідок від 2
червня 2014 року представництва ВАТ «НК
«Роснафта» в Ханти-Мансійському
автономному окрузі Тюменської області
вбачається, що ОСОБА_1 1956 р. н., працював
з 24 листопада 1988 року по 15 вересня 1993
року у Мамонтовському управлінні
бурових робіт виробничого об'єднання
«Юганськнафтагаз»
електрогазозварювальником, який був
зайнятий на нарізанні та ручному
зварюванні, а також з 5 жовтня 1993 року по
13 жовтня 1995 року в Мамонтовському
управлінні по підвищенню
нафтовидобутку пластів та
капітального ремонту шпар АТВТ
«Юганськнафтагаз»
слюсарем-ремонтником (а. с. 15, 16).

З вказаних довідок також вбачається, що
заробіток ОСОБА_1 за період з 1 січня 1991
року по грудень 1994 року включно для
обрахунку пенсії був визначений в
рублях з урахуванням районного
коефіцієнту та північної надбавки з
щомісячною розбивкою (на підставі
особових рахунків та особистої картки
форми Т-2). При цьому з усіх сум
заробітної плати було проведено сплату
виплат на соціальне страхування (а. с. 15,
16).

У вказаних довідках також зазначено, що
до заробітної плати позивача
застосовувався районний коефіцієнт в
розмірі 1,7, а також розповсюджувалися
пільги, встановлені Указом Президії
Верховної Ради СРСР «Про розширення
пільг для осіб, працюючих в районах
Крайньої Півночі та в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі» (а. с. 15, 16).

Відповідно до архівних довідок від 21
березня 2014 року щодо ОСОБА_1, наданих
представництвом ВАТ «НК «Роснафта»,
було надано відомості щодо заробітку
ОСОБА_1 за період з листопада 1988 року по
квітень 1996 року включно для обрахунку
пенсіїё який був визначений в рублях з
урахуванням районного коефіцієнту та
північної надбавки з щомісячною
розбивкою (на підставі особових
рахунків та особистої картки форми Т-2)
(а. с. 33, 34, 35).

Управлінням ПФУ в Орджонікідзевському
районі м. Маріуполя відповідно до
протоколу № 2710 від 22 липня 2014 року було
призначено пенсію за віком ОСОБА_1 за
списком № 2 з 6 травня 2014 року (а. с. 26).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 1 серпня
2014 року позивач звертався до УПФУ в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя з вимогою при призначенні
йому пенсії урахувати заробітну плату
ОСОБА_1 за період роботи з 1989 року по 1993
рік на підставі відомостей архівного
відділу право наступників
ліквідованих підприємств (а. с. 11).

Згідно ч. 1 ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», який набув
чинності з 1 січня 1992 року, до заробітку
для обчислення пенсії включаються всі
види оплати праці (виплат, доходу), на
які відповідно до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

На підставі ч. 1 ст. 40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» для обчислення
пенсії враховується заробітна плата
(дохід) за весь період страхового стажу
починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням
пенсіонера та за умови підтвердження
довідки про заробітну плату первинними
документами у період до 1 січня 2016 року
або в разі, якщо страховий стаж
починаючи з 1 липня 2000 року становить
менше 60 місяців, для обчислення пенсії
також враховується заробітна плата
(дохід) за будь-які 60 календарних
місяців страхового стажу підряд до 1
липня 2000 року незалежно від перерв.

При цьому за п. 5 «Прикінцевих положень»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» період роботи до 1 січня
1991 року в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня 1991
року. Пільгове обчислення страхового
стажу застосовується для осіб, які
працювали в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі». Пільгове обчислення
страхового стажу провадиться на
підставі трудової книжки, або
письмового трудового договору, або
довідки, в яких зазначено період роботи
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та користування
пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

За Постановою Верховної Ради України
«Про порядок тимчасової дії на
території України окремих актів
законодавства СРСР» вбачається, що в
зв'язку з Постановою Верховної Ради
України від 24 серпня 1991 року «Про
проголошення незалежності України» та
прийняттям Акта проголошення
незалежності України було встановлено,
що до прийняття відповідних актів
законодавства України на території
республіки застосовуються акти
законодавства СРСР з питань, які не
врегульовані законодавством України,
за умови, що вони не суперечать
Конституції і законам України.

Натомість Закон СРСР «Про пенсійне
забезпечення громадян в СРСР» був
введений в дію на підставі Постанови
Верховної Ради СРСР від 15 травня 1990
року з 1 січня 1992 року в частині
новопризначених пенсій і перерахунку
інших пенсій, призначених до введення в
дію вказаного Закону.

Відповідно до ст. 78 Закону СРСР «Про
пенсійне забезпечення громадян в СРСР»
особам, які працюють у районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, зверх
посадового окладу (ставки) за основною
посадою враховуються виплати за
районним коефіцієнтом і надбавки за
роботу в цих районах і місцевостях.

До того ж за п. 124 «Положення про порядок
призначення та виплати державних
пенсій», затвердженого Постановою Ради
Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року № 590,
у заробіток для обрахунку пенсії
включаються усі види заробітної плати,
на які за діючими правилами
нараховуються страхові внески, а також
із застосуванням у відповідних
випадках діючих коефіцієнтів та з
нарахуванням надбавок за роботу в
районах Крайньої Півночі та в
місцевості, прирівняної до районів
Крайньої Півночі.

Згідно ст. 96 Закону СРСР «Про пенсійне
забезпечення громадян в СРСР» особам,
які проживають у районах, де до
заробітної плати робітників і
службовців встановлено районні
коефіцієнти, при призначенні пенсій
враховується фактична заробітна плата,
обчислена із застосуванням районного
коефіцієнта.

Однак за ч. 3 ст. 96 вказаного Закону СРСР
при вибутті цих осіб у райони, де
коефіцієнт до заробітної плати не
встановлено, пенсія за їх вибором
обчислюється в такому ж порядку, але з
виключенням з фактичного заробітку
виплат за районними коефіцієнтами, або
із заробітку, обчисленого відповідно
до статей 76 і 78 цього Закону.

Таким чином суд дійшов висновку, що до 1
січня 1992 року до заробітку позивача,
який враховується для обрахунку пенсії
ОСОБА_1 необхідно застосовувати
районний коефіцієнт та північну
надбавку, оскільки з 1 січня 1992 року
така можливість була виключена Законом
СРСР «Про пенсійне забезпечення
громадян в СРСР».

За ч. ч. 2, 3 ст. 6 «Угоди про гарантії прав
громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
галузі пенсійного забезпечення» для
встановлення права на пенсію, в тому
числі пенсію на пільгових умовах і за
вислугу років, громадянам
держав-учасниць Угоди враховується
трудовий стаж, набутий на території
будь-якої з цих держав, а також на
території колишнього СРСР за час до
набуття чинності цією Угодою.
Обчислення ж пенсій проводиться із
заробітку (доходу) за періоди роботи,
які зараховуються до трудового стажу.

З урахуванням переліченого суд
відхиляє посилання позивача на ст. 6
вказаної Угоди, як на обґрунтування
доведеності його вимог, оскільки ч. 3 ст.
6 даної Угоди визначає, що обчислення
пенсій проводиться із заробітку за
періоди роботи, які зараховуються до
трудового стажу, однак не визначає, які
складові частини такої заробітної
плати зараховуються до трудового
стажу, бо за ст. 1 «Угоди про гарантії
прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
галузі пенсійного забезпечення», яка
набула чинності 13 березня 1992 року,
пенсійне забезпечення громадян
держав-учасниць цієї Угоди та членів
їхніх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

При цьому ані Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ані Законом України «Про
пенсійне забезпечення» не передбачено
включення в заробітну плату північної
надбавки та районного коефіцієнту.

Суд зазначає таким чином, що
застосування положень ст. 96 Закону СРСР
«Про пенсійне забезпечення громадян в
СРСР» не суперечить ані міжнародним
договорам, ані Конституції, ані законам
України.

Аналогічна правова позиція була
викладена Верховним Судом України в
постанові від 21 січня 2014 року № 21-454а13,
якою була залишена без змін ухвала
Вищого Адміністративного Суду України
від 11 липня 2013 року, якою було
встановлено необхідність виключення
із заробітної плати особи при
обрахунку пенсії районних
коефіцієнтів та надбавок за період
роботи такої особи на крайній півночі
після 1 січня 1992 року.

На підставі переліченого суд дійшов
висновку, що в частині незастосування
при обрахунку пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 1992
року районного коефіцієнту та
північної надбавки до заробітної плати
позивача, вимоги ОСОБА_1 є
необґрунтованими, бо представники УПФУ
в Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя в даному випадку діяли на
підставі закону та наданих ним
повноважень.

В частині ж відмови представників
відповідач провести обрахунок пенсії
позивачу за період з 1 січня 1989 року по 31
грудня 1993 року включно суд дійшов
наступного.

За п. 7 «Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (на
час виникнення спірних правовідносин,
тобто в редакції до 29 серпня 2014 року)
(далі за текстом рішення - Порядок
оформлення документів для пенсій) до
заяви про призначення пенсії за віком
додаються, крім іншого, такі документи:
п. (б) за період роботи до 1 січня 1991 року
на Крайній Півночі чи в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі колишнього СРСР, а також на
острові Шпіцберген надаються договори
або інші документи, що підтверджують
право працівника на пільги,
передбачені для осіб, які працювали в
районах Крайньої Півночі чи
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі; п. (в) особи, яким
пенсія призначається відповідно до
міждержавних Договорів (Угод) в галузі
пенсійного забезпечення, надають
документи про стаж, визначені Порядком
підтвердження наявного трудового
стажу, та довідку згідно з додатком 1.

При цьому відповідно до п. 17 Порядку
оформлення документів для пенсій
довідка про заробітну плату (дохід)
особи видається на підставі особових
рахунків, платіжних відомостей та
інших документів про нараховану та
сплачену заробітну плату
підприємством, установою чи
організацією, де працював померлий
годувальник або особа, яка звертається
за пенсією. Якщо такі підприємства,
установи, організації ліквідовані або
припинили своє існування з інших
причин, то довідки про заробітну плату
видаються правонаступником цих
підприємств, установ чи організацій
або архівними установами. У випадках,
коли архівні установи не мають
можливості видати довідку за
встановленою формою з розшифровкою
виплачених сум за видами заробітку,
вони можуть видавати довідки, що
відповідають даним, наявним в архівних
фондах, без додержання цієї форми.

Таким чином суд відхиляє посилання
представників відповідача, що останні
не мали змогу прийняти для обрахунку
пенсії ОСОБА_1 довідку
правонаступником ліквідованих
підприємств, де працював в період з 1988
року по 1995 рік позивач на підставі
виданих довідок від 2 червня 2014 року,
оскільки відсутня можливість видати
довідки за встановленою формою з
розшифровкою виплачених сум за видами
заробітку.

До того ж представники відповідача
провели обрахунок пенсії ОСОБА_1 з
урахуванням заробітку позивача за
період до 1992 року на підставі наданих
ОСОБА_1 архівних довідок цих
правонаступників ліквідованих
підприємств, де він працював за цей
період, та які підтвердили право
позивача на пільги, передбачені для
осіб, які працювали в районах Крайньої
Півночі чи місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, що також
відповідає п. 5 «Прикінцевих положень»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

При цьому за ч. 3 ст. 6 «Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
галузі пенсійного забезпечення» в
разі, якщо в державах-учасницях Угоди
запроваджена національна валюта,
розмір заробітку (доходу) визначається
виходячи з офіційно встановленого
курсу на момент призначення пенсії.

За п. 36 Порядку оформлення документів
для пенсій вбачається, що орган, що
призначає пенсію, надає роз'яснення
особам з питань призначення та виплати
пенсій та надає допомогу особам,
зазначеним у п. 2 цього Порядку, щодо
одержання відсутніх документів для
призначення пенсії.

Згідно до п. 2 Порядку оформлення
документів для пенсій заява про
призначення пенсії працюючим
громадянам і членам їх сімей (у зв'язку
з втратою годувальника) та про
відстрочку часу її призначення
відповідно до Закону подається
працівником (членом його сім'ї у зв'язку
з втратою годувальника) до управління
Пенсійного фонду України у районах,
містах і районах у містах (далі - орган,
що призначає пенсію) через
уповноважену посадову особу
підприємства, установи, організації
(далі - посадова особа). За бажанням
особи така заява може бути подана
особисто за місцем проживання
(реєстрації).

Таким чином суд відхиляє доводи
представника відповідача, що ОСОБА_1
подав заяву до УПФУ в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя невстановленої форми, бо
така заява була долучена до пенсійної
справи позивача представниками
відповідача, та останні не виконали у
такому випадку п. 36 Порядку оформлення
документів для пенсій.

До того ж ОСОБА_1 була написана заява
про нарахування йому пенсії до
отримання архівних довідок
правонаступників ліквідованих
підприємств, які надані були позивачем
у серпні 2014 року представникам
відповідача.

На підставі наведеного у представників
відповідача були усі законні підстави
для проведення обрахунку пенсії
позивачу з урахуванням заробітку
ОСОБА_1 за період з 1 січня 1989 року по 31
грудня 1993 року без врахування
районного коефіцієнту та північної
надбавки заробітку позивача за період
з 1 січня 1992 року по 31 грудня 1993 року, бо
в архівних довідках було зазначено
розмір районного коефіцієнту до
заробітку ОСОБА_1 за період його роботи
в умовах Крайньої півночі та те, що на
позивача розповсюджувалися пільги,
встановлені Указом Президії Верховної
Ради СРСР «Про розширення пільг для
осіб, працюючих в районах Крайньої
Півночі та в місцевостях, прирівняних
до районів Крайньої Півночі», за яким
було передбачено проведення виплат
усім робітникам державних,
кооперативних та громадських
підприємств, установ та організацій
надбавки до місячного заробітку (без
врахування районного коефіцієнту) у
визначених Указом розмірах.

Таким чином суд розглядом справи
встановив, що представники відповідача
діяли не у відповідності до
законодавства України в цій частині,
тому вимоги позивача щодо зобов'язання
УПФУ в Орджонікідзевському районі
міста Маріуполя провести перерахунок
та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням
заробітної плати за період з 1 січня 1989
року по 31 грудня 1993 року включно
підлягають задоволенню.

Однак суд зазначає, що пенсія ОСОБА_1
була призначена з 6 травня 2014 року, то
проведення зазначеного перерахунку
пенсії позивачу представниками
відповідача необхідно проводити не з 5
травня 2014 року, а саме з 6 травня 2014 року.

При цьому суд вказує, що проведення
перерахунку пенсії ОСОБА_1 необхідно
опроводити без врахування районного
коефіцієнту та північної надбавки його
заробітної плати за період з 1 січня 1992
року по 31 грудня 1993 року включно.

Згідно ст. 94 КАС України суд стягує з
державного бюджету України на користь
позивача витрати, понесені ним по
сплаті судового збору для звернення до
суду із вказаним позовом, відповідно до
частці задоволених судом позовних
вимог, в розмірі 36,54 грн.

Керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя Донецької області про
зобов'язання провести перерахунок та
виплату пенсії, починаючи з 5 травня 2014
року, - задовольнити частково.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі міста Маріуполя Донецької
області провести перерахунок та
виплату пенсії ОСОБА_1, починаючи з 6
травня 2014 року, з урахуванням
заробітної плати за період з 1 січня 1989
року по 31 грудня 1993 року включно, та без
врахування районного коефіцієнту та
північної надбавки за період з 1 січня
1992 року по 31 грудня 1993 року включно.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з
державного бюджету України витрати по
сплаті судового збору в сумі 36,54 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня її проголошення, а особами що не
були присутні при проголошенні -
протягом 10 днів з дня отримання копії
постанови, до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя