Справа № 826/7833/14
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7833/14
Головуючий у 1-й інстанції: Іщук
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

02 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Горбань Н.І.,

суддів:
Земляної Г.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі:
Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бізнес-Центр
«Новий» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11.07.2014 року у справі за його позовом до
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ «Бізнес-Центр «Новий» звернулося
до Чернігівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 30.12.2013 №,
яким донараховано грошове зобов'язання
з податку на додану вартість в сумі
84704,00 грн., в тому числі 56469,00 грн.
основного платежу та 28235,00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11.07.2014 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, ТОВ «Бізнес-Центр «Новий»
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову, якою задовольнити
позов. В своїй апеляційній скарзі
апелянт посилається на неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність оскаржуваного рішення,
що є підставою для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, що з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
15.11.2013 відповідачем проведено
камеральну перевірку податкової
звітності позивача з податку на додану
вартість за вересень 2013 року, за
результатами якої складено акт про
результати камеральної (електронної)
перевірки даних, задекларованих у
податковій звітності з податку на
додану вартість за вересень 2013 року
№43/26-53-22-04.

12.12.2013 відповідачем проведено
камеральну перевірку податкової
звітності позивача з податку на додану
вартість за жовтень 2013 року, за
результатами якої складено акт про
результати камеральної (електронної)
перевірки даних, задекларованих у
податковій звітності з податку на
додану вартість за жовтень 2013 року
№80/26-53-22-04.

На підставі акту перевірки від 12.12.2013
№80/26-53-22-04 (надалі - акт) відповідачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 30.12.2013 №,
яким донараховано грошове зобов'язання
з податку на додану вартість в сумі
84704,00 грн., в тому числі 56469,00 грн.
основного платежу та 28235,00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог та
відсутність підстав для задоволення
позову.

Колегія суддів погоджується з такою
думкою з огляду на наступне.

Між позивачем та ТОВ
«Трейдінг-Нафтогаз» укладено договір
оренди (найму) нежитлових приміщень №
2/о від 01.07.2013 року.

Орендна плата, згідно умов названого
договору оренди та додаткових угод до
нього №1 від 01.08.2013, №2 від 30.09.2013,
становить 178633,50 грн. (в т.ч. ПДВ - 29772,25
грн.) з 01.08.2013 та з 01.10.2013 - 160183,50 грн. (в т.ч.
ПДВ - 26697,25 грн.).

Факт виконання зобов'язань за
вищенаведеним договором у вересні 2013
року підтверджується актами надання
послуг №9 від 19.09.2013 на суму 44658,37 грн. (в
т.ч. ПДВ - 7443,06 грн.) за послуги оренди
приміщення 7 поверху з 01.09.2013 по 15.09.2013;
№10 від 15.09.2013 на суму 44658,38 грн. (в т.ч. ПДВ
- 7443,06 грн.) за послуги оренди приміщення
8 поверху з 01.09.2013 по 15.09.2013; №11 від 30.09.2013
на суму 44658,37 грн. (в т.ч. ПДВ - 7443,06 грн.) за
послуги оренди приміщення 7 поверху з
16.09.2013 по 30.09.2013; №12 від 30.09.2013 на суму
44658,38 грн. (в т.ч. ПДВ - 7443,06 грн.) за
послуги оренди приміщення 8 поверху з
16.09.2013 по 30.09.2013.

За отримані послуги позивач
перерахував на рахунок ТОВ
«Трейдінг-Нафтогаз» грошові кошти
єдиним платежем за вересень місяць в
сумі 178633,50 грн., що підтверджується
платіжним дорученням №85 від 20.09.2013 та
випискою банку, копії яких містяться в
матеріалах справи.

Також на суму наданої послуги оренди
ТОВ «Трейдінг-Нафтогаз» виписана
податкова накладна позивачу №1 від
20.09.2013 на суму 178633,50 грн. (в т.ч. ПДВ - 29772,25
грн.), суми ПДВ, за якою були віднесені
позивачем до складу податкового
кредиту у вересні 2013 року.

Факт виконання зобов'язань за
вищенаведеним договором у жовтні 2013
року підтверджується актами надання
послуг №13 від 01.10.2013 на суму 40045,88 грн. (в
т.ч. ПДВ - 6674,31 грн.) за послуги оренди
приміщення 7 поверху з 01.10.2013 по 15.10.2013;
№14 від 02.10.2013 на суму 40045,88 грн. (в т.ч. ПДВ
- 6674,31 грн.) за послуги оренди приміщення
8 поверху з 01.10.2013 по 15.10.2013; №15 від 30.10.2013
на суму 40045,87 грн. (в т.ч. ПДВ - 6674,31 грн.) за
послуги оренди приміщення 7 поверху з
16.10.2013 по 30.10.2013; №16 від 30.10.2013 на суму
40045,87 грн. (в т.ч. ПДВ - 6674,31 грн.) за
послуги оренди приміщення 8 поверху з
16.10.2013 по 30.10.2013.

За отримані послуги позивач
перерахував на рахунок ТОВ
«Трейдінг-Нафтогаз» грошові кошти
єдиним платежем за жовтень місяць в
сумі 160183,50 грн., що підтверджується
платіжним дорученням №100 від 08.10.2013 та
випискою банку, копії яких містяться в
матеріалах справи.

Також на суму наданої послуги оренди
ТОВ «Трейдінг-Нафтогаз» виписана
податкова накладна позивачу №1 від
08.10.2013 на суму 160183,50 грн. (в т.ч. ПДВ - 26697,25
грн.), суми ПДВ, за якою були віднесені
до складу податкового кредиту у жовтні
2013 року.

Податкові накладні №1 від 20.09.2013 та №1
від 08.10.2013, виписані ТОВ
«Трейдінг-Нафтогаз», не були
зареєстровані в Єдиному реєстрі
податкових накладних, що позивачем не
заперечується.

17.02.2014 позивач подав до податкового
органу уточнюючі розрахунки
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок у деклараціях з ПДВ за вересень
та жовтень 2013 року.

Так, згідно з додатком 5 до уточнюючого
розрахунку податкових зобов'язань ПДВ
за вересень 2013 року та реєстру виданих
та отриманих накладних у розділі
«отримані податкові накладні» позивач
здійснив коригування податкового
кредиту по податковій накладній №1 від
20.09.2013 в бік зменшення на суму ПДВ в
розмірі 29772,25 грн., та одночасно
проведено коригування податкового
кредиту в бік збільшення на загальну
суму ПДВ в розмірі 29772,25 грн. по
податкових накладних №1 від 15.09.2013 на
суму ПДВ - 7443,06 грн., №2 від 15.09.2013 на суму
ПДВ - 7443,07 грн., №3 від 20.09.2013 на суму ПДВ -
7443,06 грн., №4 від 20.09.2013 на суму ПДВ - 7443,06
грн.

Згідно з додатком 5 до уточнюючого
розрахунку податкових зобов'язань ПДВ
за жовтень 2013 року та реєстру виданих
та отриманих накладних у розділі
«отримані податкові накладні» позивач
здійснив коригування податкового
кредиту по податковій накладній №1 від
08.10.2013 в бік зменшення на суму ПДВ в
розмірі 26697,25 грн., та одночасно
проведено коригування податкового
кредиту в бік збільшення на загальну
суму ПДВ в розмірі 26697,25 грн. по
податкових накладних №1 від 01.10.2013 на
суму ПДВ - 6674,32 грн., №2 від 02.10.2013 на суму
ПДВ - 6674,31 грн., №3 від 08.10.2013 на суму ПДВ -
6674,31 грн., №4 від 08.10.2013 на суму ПДВ - 6674,31
грн.

Порядок дій відповідача у випадку
виявлення розбіжностей передбачено
пунктами 6 та 10 ст. 201 ПК України, при
цьому виявлення таких розбіжностей
передбачено підставою для
повідомлення про розбіжності для
подання уточнень та проведення
перевірки.

Відсутність права на податковий кредит
пов'язана з відсутністю реєстрації,
наданої платнику податкової
декларації, тобто право на податковий
кредит за певною податковою накладною
поставлено у залежність від наявності
такої податкової накладної, як
документу, та наявності обставини її
реєстрації.

Податковим Кодексом України, за
порушення норм якого позивачу
донараховані зобов'язання та
застосовано санкції, не передбачено
випадків порушення порядку заповнення
звітності платником податків -
покупцем. Натомість, відповідальність
настає у випадку віднесення до
податкового кредиту сум за накладною,
яка не зареєстрована, при цьому
передумовою такої відповідальності є
повідомлення про розбіжності з боку
податкового органу, (п.6 ст.201 ПК
України), тобто обізнаність платника
податку з наявністю розбіжностей та
відмова від використання можливості
подати уточнення.

Окрім того, процедура проведення
камеральної перевірки не передбачає
дослідження будь-яких документів, крім
звітності. Відтак відповідач без
дослідження первинних документів та
лише на підставі показників податкової
декларації визначив позивачу
податкове зобов'язання та встановив
вплив такого порушення, - як
відсутність реєстрації податкової
накладної в реєстрі, - на розрахунки з
бюджетом.

При цьому слід врахувати той факт, що
позивачем подані уточнюючі розрахунки
вже після того, як ним були отримані
акти перевірки від 15.11.2013 р. та 12.12.2013 р.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 Податкового
кодексу України у разі, якщо у
майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно (у тому
числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Таким чином, уточнюючий розрахунок міг
бути наданий позивачем лише у разі
самостійного, у тому числі за
результатами електронної перевірки,
виявлення помилки.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи,
викладені в апеляційній скарзі, не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта, які викладені в
апеляційній скарзі та проголошені його
представником в судовому засіданні, не
спростовують рішення суду першої
інстанції.

За таких підстав, апеляційну скаргу -
необхідно залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст.158, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бізнес-Центр
«Новий» - відмовити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11.07.2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Н.І.Горбань

Судді:
Г.В. Земляна

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 04.12.2014
року.

.

Головуючий суддя
Горбань Н.І.

Судді:
Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.