Справа № П/811/3467/14
Суддя: Г.П. Нагібіна
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року
Справа № П/811/3467/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді Нагібіної Г.П.

при присутності серкретаря - Дигас В.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - Бикова С.П.

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_5 до Першої
Кіровоградської державної
нотаріальної контори про зобов'язання
вчинити певні дії та скасування запису,
-

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_5 звернулась до Кіровоградського
окружного адміністративного суду з
позовом, з урахуванням ухвали суду від
20.11.2014 р. про закриття провадження у
справі, про:

- скасування реєстраційного номеру
обтяження 8177413, тип обтяження - заборона
на нерухоме майно, адреса об'єкта:
АДРЕСА_1, який містить в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, внесений на підставі адресної
книги - 12.07.1998 р., заявник - Перша
Кіровоградська ДНК, власник ОСОБА_7

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
ОСОБА_5 не має можливості отримати
спадщину від померлої матері - ОСОБА_8,
оскільки на об'єкт нерухомості
накладено обтяження, про яке ОСОБА_5 не
обізнана. Вважає дана обтяження
протиправним, а тому просить суд
скасувати обтяження на об'єкта:
АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав заявлені вимоги
спрямовані до відповідача та зазначив
про те, що жодних документів, які б
підтверджували накладення обтяження
станом на сьогодні не існує. При
ознайомленні в державному архіві
представник позивача знайшов в
алфавітній книзі інформацію про
наявність обтяження без зазначення
підстави в якій зазначено іншу дату, не
12.07.1998 р., а 21.07.1998 р.

Представник відповідача - Першої
Кіровоградської державної
нотаріальної контори в судовому
засідання позов визнав, зазначивши про
те, що не заперечує проти скасування
обтяження, оскільки не має можливості
встановити підстави накладення такого
обтяження.

Заслухавши осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши подані позивачем та
відповідачами документи і матеріали,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, адміністративний суд,

В С Т А Н О В И В:

Згідно договору купівля-продажу,
укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_8
(матір'ю позивачки) 22 листопада 1995 р.,
посвідченого приватним нотаріусом та
зареєстрованого в Кіровоградському
бюро технічної інвентаризації 25.09.2001 р.,
ОСОБА_9 продав ОСОБА_8 жилий будинок з
надвірними спорудами в АДРЕСА_1 (а.с.
46-47).

ОСОБА_8 згідно свідоцтва про народження
НОМЕР_1 зазначена як матір ОСОБА_5 (а.с.
86).

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р. (а.с. 8).

ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу змінила
своє прізвище на ОСОБА_5 (а.с.35).

Звернувшись із заявою про оформлення
права на спадщину, отримала відмову в
оформленні права на спадщину через
наявний запис про обтяження (а.с.10).

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов
висновку про те, що при зверненні до
суду позивач мала законний інтерес,
оскільки оскаржуваний запис про
обтяження на об'єкт нерухомого майна,
перешкоджає реалізації її права на
право власності.

Так, згідно Інформації з Державного
реєстру Іпотек, Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна АКК 787860, об'єкт нерухомого майна
за адресою АДРЕСА_1 накладено обтяження
- «заборона на нерухоме майно»,
реєстраційний номер 8177413,
зареєстрованого 11.11.2008 р. реєстратором
Кіровоградська міська державна
нотаріальна контора №1, підстава
обтяження - «адресна книга» - 12.07.1998 р.,
дата не точна (а.с.25).

Отже, правомірність внесення заборони
на відчуження нерухомого майна є
предметом спору, переданого на
вирішення суду.

Представник позивача зазначав, що
взагалі не обізнані про будь-які
обтяження на нерухоме майно, право
власності на яке мають на меті оформити
у порядку спадкування.

Так, в судове засідання 03.11.2014 р.
з'явився представник архіву із
«Алфавітною книгою заборон за
адресами», в якому наявний запис
наступного змісту (мовою оригінала):
«ОСОБА_7 г/к №1 №2646-41 від 21.07.1998 р. -
основание ареста отсутствует».

Згідно реєстру заборон для реєстрації
відчуження житлових будинків та
квартир з 21.08.1996 р. по 15.12.1999 р. запис щодо
обтяження взагалі відсутній.

Оглянувши в судовому засіданні
інвентарну книгу на будинок АДРЕСА_1,
суд зазначає, що власником даного
будинку до його придбання ОСОБА_8 був
ОСОБА_9, який придбав даний будинок у
ОСОБА_7, який у свою чергу його
успадкував.

Так, до липня 2008 року діяв електронний
реєстр заборон відчуження «Феміда»,
який був оновлений реєстром обтяжень
та в який вносилась інформація з
письмових реєстрів. Доступ до
інформації, яка зберігалась в реєстрі
заборон станом на день розгляду справи
в суді, відсутній.

У 2008 році створили Єдиний реєстр
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна до якого вносилась інформація з
електронного реєстру заборон
відчуження.

З 01 січня 2013 р. дія Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна припинена, а розпочав
формуватись Державний реєстр речових
прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 4.1 Положення про
єдиний реєстр для реєстрації заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
підставами для внесення у Базовий
реєстр відомостей про зняття заборон
та арештів на відчуження об'єктів
нерухомого майна є повідомлення та
заяви органів та осіб, за ініціативою
яких були накладені відповідні
заборони та арешти, а також органів, які
згідно з чинним законодавством мають
право зняти заборони та арешти на
використання майна.

Статтею 74 Закону України «Про
нотаріат» від 02 вересня 1993 р. визначено,
що зняття заборони державним
реєстратором здійснюється одержавши
повідомлення про припинення чи
розірвання договору довічного
утримання, відповідно до якого,
нотаріус знімає заборону відчуження
жилого будинку, квартири, дачі,
садового будинку, гаража, земельної
ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно пункту 19 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 14
червня 1994 р. N 18/5 та зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 7 липня 1994
р. за N 152/361 (далі Інструкція, чинного на
час внесення запису про обтяження), усі
нотаріальні дії, вчинені нотаріусами,
реєструються в реєстрах нотаріальних
дій. Кожній нотаріальній дії
присвоюється окремий порядковий номер.
Номер, під яким нотаріальна дія
зареєстрована в реєстрі, позначається
на документах, що видаються нотаріусом,
чи в посвідчувальних написах.

Пунктом 21 Інструкції визначено,
що документи, на підставі яких вчинено
нотаріальну дію, приєднуються до
примірника угоди, свідоцтва про право
на спадщину та ін., що залишається у
справах державної нотаріальної
контори чи приватного нотаріуса.

Відповідно до пункту 134 Інструкції,
державний нотаріус за
місцезнаходженням жилого будинку,
квартири , дачі, садового будинку,
гаража, іншого нерухомого майна чи
місцем розташування земельної ділянки
накладає заборону їх відчуження: 1) за
повідомленням установи банку,
підприємства або організації про
видачу громадянину позички на
будівництво, капітальний ремонт чи
купівлю жилого будинку; 2) при
посвідченні договору довічного
утримання; 3) при посвідченні договору
про заставу жилого будинку, квартири,
дачі, садового будинку, гаража,
земельної ділянки, іншого нерухомого
майна; 4) в усіх інших випадках,
передбачених законом.

Згідно абзацу 1 пункту 136 Інструкції,
для реєстрації заборон створюються
Єдиний та Базові реєстри для
реєстрації заборон.

Реєстрація заборон на відчуження
майна, а також накладених на майно
арештів здійснюється відповідно до
Положення про Єдиний реєстр для
реєстрації заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна.

Про накладені заборони та арешти
робиться запис в алфавітній книзі
обліку заборон відчуження і арештів
нерухомого майна.

Пунктом 2.1 Положення про Єдиний реєстр
для реєстрації заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна,
затвердженого наказом Міністра
юстиції України від 27 травня 1997 р. N 41/5
та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27 травня 1997 р. за N 194/1998
(далі Порядок, чинного на час
виникнення обтяження) визначено, що
підставами для внесення у Базовий
реєстр відомостей про заборони на
відчуження та арешти об'єктів
нерухомого майна, а також записів в
алфавітну книгу заборон відчуження
нерухомого майна є:

а) накладення державним нотаріусом
заборони на об'єкт нерухомого майна;

б) повідомлення посадової особи
виконавчого комітету сільської,
селищної, міської Ради народних
депутатів про накладення заборони на
об'єкт нерухомого майна;

в) повідомлення судових і слідчих
органів про накладення арешту на об'єкт
нерухомого майна;

г) повідомлення приватного нотаріуса,
який посвідчив угоду, що буде підставою
для накладення заборони на відчуження
нерухомого майна.

Проте, в алфавітній книзі не зазначено
підставу обтяження, а у реєстрі заборон
взагалі відсутні будь-яке посилання на
таке обтяження.

Дані обставини, як на думку суду
свідчать про неправомірність запису
про обтяження у вигляді заборони
відчуження нерухомого майна.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов
висновку, що при внесенні обтяження на
нерухоме майно, відповідач діяв не у
спосіб, визначений законом, оскільки
запис про обтяження є дефектним через
відсутність підстави такого обтяження.

При перевірці дотримання строків на
звернення до суду, суд дійшов наступних
висновків.

Так частиною 2 статті 99 КАС України
визначено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів

Оскільки позивач про наявність
обтяження на об'єкт спадкового майна
дізнався лише з відповіді відповідача
від 02.09.2014р., а відтак і відлік строку
повинен розпочинатись саме з даної
дати, а тому, суд дійшов висновку про те,
що позивач не пропустив строку на
звернення до суду.

Враховуючи неможливість встановити
підставу накладення заборони
відчужувати нерухоме майно, суд дійшов
висновку про необхідність скасування
запису про обтяження.

Як зазначається в рішенні
Конституційного Суду України у справі
за

конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень статті 69 Кримінального
кодексу України (справа про
призначення судом більш м'якого
покарання) від 2 листопада 2004 року №
15-рп/2004, верховенство права вимагає від
держави його втілення у правотворчу та
правозастосовну діяльність, зокрема у
закони, які за своїм змістом мають бути
проникнуті передусім ідеями
соціальної справедливості, свободи,
рівності тощо. Одним з проявів
верховенства права є те, що право не
обмежується лише законодавством як
однією з його форм, а включає й інші
соціальні регулятори, зокрема норми
моралі, традиції, звичаї тощо, які
легітимовані суспільством і зумовлені
історично досягнутим культурним
рівнем суспільства. Всі ці елементи
права об'єднуються якістю, що
відповідає ідеології справедливості,
ідеї права, яка значною мірою дістала
відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає
підстав для його ототожнення із
законом, який іноді може бути й
несправедливим, у тому числі
обмежувати свободу та рівність особи.
Справедливість - одна з основних засад
права, є вирішальною у визначенні його
як регулятора суспільних відносин,
одним із загальнолюдських вимірів
права. Зазвичай справедливість
розглядають як властивість права,
виражену, зокрема, в рівному юридичному
масштабі поведінки й у пропорційності
юридичної відповідальності вчиненному
правопорушенню».

Відповідно до частини першої статті 2
КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Тобто, завдання правосуддя полягає не у
забезпеченні ефективності державного
управління, а у гарантуванні
відновлення порушених прав, свобод та
законних інтересів особи у сфері
публічно-правових відносин, контроль
за легітимністю прийнятих суб'єктом
владних повноважень рішень у разі їх
оскарження у встановленому законом
порядку.

Частиною 2 статті 11 КАС України
визначено, що суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до частини 1 статті 8 КАС
України, суд при вирішенні справи
керується принципом верховенства
права, відповідно до якого зокрема
людина, її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
держави.

Відповідачем у судовому засіданні
зазначено про неможливість надати
інформацію про підставу обтяження, а
тому, такий запис повинен бути
скасований.

Отже, підсумовуючи вищеописане, суд
дійшов висновку про задодоволення
адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 2,17, 94, 158 - 163 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_5 до
Першої Кіровоградської державної
нотаріальної контори про скасування
запису задовольнити повністю.

Скасувати запис про обтяження на
нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1,
накладеного на підставі адресної
книги, 12.07.1998 р., дата не точна та
зареєстрованого Кіровоградської
міською державною нотаріальноью
конторою №1 за №8177413.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку, передбаченому статтею 254 КАС
України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі,
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови суду, апеляційної
скарги через Кіровоградській окружний
адміністративний суд, з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Повний текс постанови виготовлено
25.11.2014 р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
Г.П. Нагібіна