Справа № 9101/162090/2011
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2013-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2013 р. справа № 2а-1949/2010

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

розглянувши у письмовому провадженні в
місті Дніпропетровську апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Кіровоградському районі
Кіровоградської області на постанову
Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області від 02
листопада 2010 року у адміністративній
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Кіровоградському районі
Кіровоградської області про
зобов'язання здійснити перерахунок
щомісячної державної соціальної
допомоги "Дітям війни", -

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2010 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
протиправними дії відповідача та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату йому надбавки
до пенсії згідно ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" за
період з 09 липня 2007 року по 30 вересня 2010
року.

Постановою Кіровоградського районного
суду Кіровоградської області від 02
листопада 2010 року позовні вимоги
задоволені частково: визнано
протиправними дії відповідача щодо
нездійснення перерахунку та виплати
позивачу підвищення до пенсії згідно
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком,
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплатити позивачу
підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008
року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009
року та з 01 січня 2010 року по 30 вересня 2010
року з урахуванням виплачених сум. В
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовував свої вимоги тим, що
механізм розрахунку підвищення пенсії,
передбаченого ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", не
визначений на законодавчому рівні, не
вказано, яким саме органом, за рахунок
яких коштів і джерел та в якому
процедурному порядку він здійснюється.
Посилались на неможливість
застосування до даних правовідносин
положень ч.1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач має статус дитини війни, що
підтверджується посвідченням (а.с. 5).

У відповідності до ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України "Про
Державний бюджет України за 2007 рік" дію
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" було зупинено на 2007
рік.

Рішенням Конституційного суду України
від 09.07.2007 року N 6-рп/2007 визнана такою, що
не відповідає Конституції України (є
неконституційною), та втратила
чинність з 09.07.2007 року ст. 71 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2007 рік", якою зупинено дію ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" на 2007 рік.

Частиною 3 ст. 62 Закону України "Про
державний бюджет України на 2007 рік" (із
змінами) встановлено, що для визначення
мінімального розміру пенсії за віком
відповідно до абзацу першого частини
першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з 1 квітня та з 1 жовтня 2007
року застосовується прожитковий
мінімум для осіб, які втратили
працездатність, визначений абзацом
п'ятим частини першої цієї статті,
збільшений на 1 відсоток, що складає
відповідно 410 грн. 06 коп. та 415 грн. 11 коп.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" статтю 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" викладено в новій
редакції, відповідно до якої дітям
війни до пенсії виплачується
підвищення у розмірі надбавки,
встановленої для учасників війни.

Частиною четвертою статті 14 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"
передбачено, що учасникам війни,
нагородженим орденами і медалями
колишнього Союзу РСР за самовіддану
працю і бездоганну військову службу в
тилу в роки Великої Вітчизняної війни,
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, іншим
учасникам війни - на 10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення
пункту 41 розділу ІІ Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" визнані
неконституційними з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
рішення.

Зміст статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" у 2010
році не змінювався та розмір
підвищення не корегувався.

Однак, вирішуючи спірні правовідносини
суд першої інстанції не прийняв до
уваги наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
позивач з даним позовом звернувся до
суду першої інстанції 13 жовтня 2010 року,
тобто, після внесення змін Законом
України "Про судоустрій і статус
суддів" змін до КАС України, якими
змінено строки звернення до
адміністративного суду за захистом
порушених прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 99
КАС України адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Частиною другою вказаної
статті визначено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Рішення Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року N 10-рп/2008 було
опубліковано в "Офіційному віснику
України"06.06.2008 року № 38 і саме з цієї
дати позивач дізнався, або повинен був
дізнатися про порушення своїх прав та
мав можливість звернутися до суду з
адміністративним позовом.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003, №1058-IV мінімальний розмір пенсії
за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" не є перешкодою для
застосування даної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
до обрахування інших пенсій чи доплат
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

Посилання відповідача на відсутність
бюджетних коштів не може бути взято до
уваги з огляду на статтю 69 Закону
України "Про Конституційний Суд
України", згідно з якою рішення і
висновки Конституційного Суду України
є обов'язковими до виконання.

Тому, враховуючи дату звернення
позивача до суду першої інстанції з
адміністративним позовом - 13 жовтня 2010
року, суд першої інстанції повинен був
зобов'язати відповідача здійснити
нарахування та виплату позивачу
підвищення до пенсії, як дитині війни у
розмірах, що передбачені ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", починаючи з 13 квітня 2010 року.
Позовні вимоги з 09 липня 2007 року по 12
квітня 2010 року включно слід залишити
без розгляду.

В частині визнання неправомірною
відмови відповідача у здійсненні
перерахунку і виплати позивачу
підвищення до пенсії відповідно до ст. 6
ЗУ "Про соціальний захист дітей війни"
та зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплатити позивачу
підвищення до пенсії передбачене ст. 6
ЗУ "Про соціальний захист дітей війни"
та ч. 1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з 13 квітня 2010 року по 30
вересня 2010 року в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням виплачених сум - постанову
суду необхідно залишити без змін.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст. 202, 205, 207 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Кіровоградському районі
Кіровоградської області - задовольнити
частково.

Постанову Кіровоградського районного
суду Кіровоградської області від 02
листопада 2010 року в частині
задоволення позову з 09 липня 2007 року по
12 квітня 2010 року - скасувати, залишивши
позовні вимоги в цій частині без
розгляду. В іншій частині постанову
суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ч.10
ст.183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко