Справа № 242/1923/14-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 р.Справа № 242/1923/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Селидове Донецької області
на постанову Селидівського міського
суду Донецької області від 02.07.2014р. по
справі № 242/1923/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Селидове Донецької області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вздійснити призначення
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Селидівського міського
суду Донецької області від 02.07.2014р.
задоволено адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в м. Селидове Донецької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити призначення пенсії.

Визнано незаконними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області щодо припинення
виплати пенсії ОСОБА_1 та скасовано
розпорядження №165830 Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області від 25 квітня 2014 року
про припинення виплати пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Селидове Донецької
області відповідно до вимог Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування » та
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» зарахувати до
пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи
на Центральній збагачувальній фабриці
«Колосниківська» з 01.03.1999 року по 17.05.2004
року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Селидове Донецької
області поновити виплату призначеної
пенсії з 1 травня 2014 року.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач зазначив, що
позивачу не зараховано час його роботи
з 01.03.1999 року по 17.05.2004 року на посаді
заступника директора по якості на
Центральній збагачувальній фабриці
«Колосниківська» до пільгового стажу
за списком №2 відповідно до вимог
чинного законодавства, оскільки
зазначена професія не відповідає
переліку посад і професій за Списком
№2.

Колегія суддів, перевіривши доводи
апеляційної скарги, правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, дослідивши
письмові докази по справі, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на пільгову пенсію
згідно п. «б» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», а відмова
відповідача у зарахуванні стажу роботи
на відповідних посадах, що дає право на
призначення пенсії на пільгових
умовах, є неправомірно.

Колегія суддів з даним висновком суду
погоджується виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 КАС
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судове рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивачу згідно із заявою
від 08.01.2014 року було призначено пенсію
за віком на пільгових умовах згідно п.
«б» ч. 1 ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Згідно повідомлення відповідача від
25.04.2014 року позивачу припинено виплату
призначеної пенсії згідно п. «б» ч.
1 ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» у зв'язку з тим, що не
зараховано час роботи позивача з 01.03.1999
року по 17.05.2004 року на посаді заступника
директора по якості на Центральній
збагачувальній фабриці
«Колосниківська» до пільгового стажу
за списком №2, оскільки зазначена
професія не відповідає переліку посад
і професій за Списком №2.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, надаючи оцінку діям та
рішенням суб'єкта владних повноважень,
які є предметом оскарження, суд
перевіряє чи прийняті (вчинені) вони на
підставах, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо;
добросовісно, розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно; з
урахуванням права особи на участь у
прийнятті рішення; своєчасно, тобто
протягом розумного строку.

Судовим розглядом встановлено , що
згідно наказу №30/к від 01.03.1999 року ЦЗФ
Колосниківська» позивач 01.03.1999 р. була
прийнята на роботу на посаду
заступника директора по якості та
згідно довідки про підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії ЦЗФ
Колосниківська» працювала до 17.05.2004р і
була зайнята повний робочий день, що
відповідає Списку 2 розділу 2 шифр
професії 2б - начальники дільниці
(відділень) їх заступники.

Відповідачем в порядку ст. 101 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
було направлено запит №2344/04 від 23.04.2014
року до управління ПФУ в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області,
на який було отримано відповідь від
останнього від 05.05.2014 №3397/05, у тому
числі і акт зустрічної перевірки,
відповідно до якої надано інформацію,
що позивач в з 01.03.1999 року по 17.05.2004 року
працювала на посаді заступника
директора по якості на Центральній
збагачувальній фабриці
«Колосниківська».

За змістом пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України від 9 липня 2003
року N 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, роботах з особливо
шкідливими й особливо важкими умовами
праці за списком N 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком N 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через такі
фонди особам, зазначеним в абзаці
першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом N 1788-XII.

Відповідно до п. б) ч. 1 ст. 13 "Про
пенсійне забезпечення" працівники,
зайняті повний робочий день на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, - за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи є трудова книжка.

Відповідно п. 20 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 року №637 у тих випадках, коли
в трудовій книжці відсутні відомості,
що визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

Згідно п. 3 Порядку застосування
Списків №1 та №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників, при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
№383 від 18.11.2005 р. при визначенні права на
пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. До пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.1992 р. та за результатами проведення
атестації робочих місць за умови праці
після 21.08.1992 р..

Відповідно п. 2 Порядку, під повним
робочим днем слід вважати виконання
робіт в умовах, передбачених Списками,
не менше 80 відсотків робочого часу,
установленого для працівників даного
виробництва, професії чи посади, з
урахуванням підготовчих, допоміжних,
поточних ремонтних робіт, пов'язаних з
виконанням своїх трудових обов'язків.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів погоджується висновком суду
першої інстанції, що позивач має право
на пільгову пенсію згідно п. «б» ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», а відмова відповідача у
зарахуванні стажу роботи на
відповідних посадах, що дає право на
призначення пенсії на пільгових
умовах, та припинення її виплати є
неправомірними.

Отже, доводи апеляційної скарги
відповідача про порушення судом
першої інстанції під час розгляду
справи вимог п. «б» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» та норм
ст.159 Кодексу адміністративного
судочинства України щодо повноти та
об'єктивності розгляду справи
висновків суду не спростовують,
оскільки при розгляді справи суд
першої інстанції, відповідно до вимог
ст. 159 КАС України повно і всебічно, в
межах заявлених вимог, з'ясував дійсні
обставини справи, дав належну оцінку
наявним у справі доказам, правильно
вирішив питання щодо правовідносин,
зумовлених встановленими фактами, та
вирішив справу на підставі норм
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини.

З огляду на вищевикладене, постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального права,
у відповідності до вимог норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає, що підстав для її
скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову Селидівського міського суду
Донецької області від 02.07.2014р. по справі
№ 242/1923/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін
О.А.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Любчич Л.В. Повний текст ухвали
виготовлений 08.12.2014 р.