Справа № 826/11526/14
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

03 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого суддіПетрика
І.Й.СуддівБорисюк Л.П., Собківа Я.М., При
секретарі судового засіданняВаляєвій
Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Відкритого
акціонерного товариства
«Мінерально-хімічна компанія
«ЄвроХім» на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Відкритого
акціонерного товариства
«Мінерально-хімічна компанія
«ЄвроХім» до Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України, Міжвідомчої комісії з
міжнародної торгівлі, за участю третіх
осіб - відкритого акціонерного
товариства «Новомосковська акціонерна
компанія «Азот», відкритого
акціонерного товариства
«Невинномизький Азот», дочірнього
підприємства «Агроцентр
Єврохім-Україна», публічного
акціонерного товариства «Рівнеазот»,
публічного акціонерного товариства
«Азот», приватного акціонерного
товариства «Сєвєродонецьке об'єднання
«Азот», публічного акціонерного
товариства «Концерн Стірол» про
визнання протиправним та скасування
рішення в частині, відновлення дії
попередньої редакції рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство
«Мінерально-хімічна компанія
«ЄвроХім» пред'явило позов до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України (далі - відповідач 1,
Мінекономрозвитку), Міжвідомчої
комісії з міжнародної торгівлі (далі -
відповідач 2, Комісія), за участю третіх
осіб - відкритого акціонерного
товариства «Новомосковська акціонерна
компанія «Азот» (далі - третя особа 1,
ВАТ «НАК «Азот»), відкритого
акціонерного товариства
«Невинномизький Азот» (далі - третя
особа 2, ВАТ «Невинномизький Азот»),
дочірнього підприємства «Агроцентр
Єврохім-Україна» (далі - третя особа 3,
ДП «Агроцентр Єврохім-Україна»), в
якому, з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог від 09.09.2014
року, просить:

визнати протиправним та скасувати
рішення в частині, що стосується ВАТ
«МХК «ЄвроХім» рішення Міжвідомчої
комісії з міжнародної торгівлі №
АД-315/2014/4421-06 від 01.07.2014 року «Про зміну
та продовження антидемпінгових
заходів щодо імпорту в Україну нітрату
амонію (аміачної селітри) походженням з
Російської Федерації», яким були
змінені антидемпінгові заходи,
застосовані рішенням Міжвідомчої
комісії з міжнародної торгівлі від
21.05.2008 року № АД-176/2008/143-47 (із змінами і
доповненнями, внесеними 30 жовтня 2010
року);

визнати, що до ВАТ «МХК «ЄвроХім» не
застосовуються антидемпінгові заходи
та відновити дію попередньої редакції
рішення Міжвідомчої комісії з
міжнародної торгівлі від 21.05.2008 №
АД-176/2008/143-47 (із змінами і доповненнями,
внесеними 30 жовтня 2010 року) в частині,
що стосується ВАТ «МХК «ЄвроХім», а
саме абзац третій п. 2.4 рішення
Міжвідомчої комісії з міжнародної
торгівлі від 21.05.2008 № АД-176/2008/143-47 «Про
застосування остаточних
антидемпінгових заходів щодо імпорту в
Україну нітрату амонію (аміачної
селітри) походженням з Російської
Федерації» в наступній редакції: «для
експортера ВАТ «МХК «ЄвроХім», що
розташований за адресою: 115054, Російська
Федерація, м. Москва, вул. Дубінінська,
53, будівля 6-0 %»;

зобов'язати Міністерство економічного
розвитку і торгівлі України,
Міжвідомчу комісію з міжнародної
торгівлі в подальшому утримуватися від
дій щодо включення ВАТ «МХК «ЄвроХім» в
наступні перегляди антидемпінгових
заходів щодо імпорту в Україну нітрату
амонію (аміачної селітри) походженням з
Російської Федерації, застосованих
рішенням Міжвідомчої комісії з
міжнародної торгівлі від 21.05.2008 року №
АД-176/2008/143-47 (із змінами і доповненнями);

зобов'язати Міністерство економічного
розвитку і торгівлі України,
Міжвідомчу комісію з міжнародної
торгівлі, невідкладно опублікувати
резолютивну частину рішення суду у
газеті Урядовий Кур'єр, після набрання
рішенням законної сили.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
вересня 2014 року в задоволені позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення
яким позовні вимоги задовольнити. В
обґрунтування апеляційної скарги
апелянт вказує, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи, судове
рішення прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
27.03.2013 року ПАТ «Азот», ПАТ «Рівнеазот»,
ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот»
і ПАТ «Концерн Стирол» (далі -
Національний товаровиробник) подали
вимогу про перегляд антидемпінгових
заходів щодо імпорту в Україну нітрату
амонію (аміачної селітри) походженням
із Російської Федерації у зв'язку із
закінченням строків їхнього
застосування (такі антидемпінгові
заходи були застосовані згідно з
Рішенням «Про застосування остаточних
антидемпінгових заходів щодо імпорту в
Україну нітрату амонію (аміачної
селітри) походженням з Російської
Федерації» від 21.05.2008року № АД-176/2008/143-47
(далі - Рішення № АД-176 ).

24.05.2014 року на підставі зазначеної
вимоги Міжвідомча комісія з
міжнародної торгівлі (далі - Комісія)
прийняла Рішення № АД-294/2013/4423-06 (далі -
Рішення № АД-294 ), відповідно до якого
було порушено процедуру перегляду
антидемпінгових заходів щодо імпорту в
Україну нітрату амонію (аміачної
селітри) походженням із Російської
Федерації (далі - РФ ) у зв'язку із
закінченням строку їх застосування
(далі - Перегляд у зв'язку із
закінченням строку застосування
заходів ).

19.06.2013 року Національний
товаровиробник подав вимогу про
порушення та проведення проміжного
перегляду антидемпінгових заходів
щодо імпорту в Україну нітрату амонію
(аміачної селітри) походженням із
Російської Федерації.

02.07.2013 року на підставі зазначеної
вимоги Комісія прийняла рішення №
АД296/2013/4423-06 (далі - Рішення № АД-296 ), яким
порушила проміжний перегляд
антидемпінгових заходів щодо імпорту в
Україну нітрату амонію (аміачної
селітри) походженням із РФ (далі -
Проміжний перегляд). Далі Перегляд у
зв'язку із закінченням строку
застосування заходів і Проміжний
перегляд разом називатимуться
«Перегляди».

01.07.2014 року Комісія розглянула звіт та
висновки Міністерства економічного
розвитку та торгівлі України (далі -
Міністерство) про результати
проведення Переглядів та прийняла
рішення № АД-315/2014/4421-06 (далі - Рішення №
АД-315), Рішення передбачає: «За
результатами проведення проміжного
перегляду антидемпінгових заходів
щодо імпорту в Україну нітрату амонію
(аміачної селітри) походженням із
Російської Федерації, порушеного
рішенням Комісії від 02.07.2013
№АД-296/2013/4423-06, антидемпінгові заходи,
застосовані рішенням Комісії від 21.05.2008
року №АД-176/2008/143-47, змінити шляхом
установлення розміру ставки
антидемпінгового мита на рівні: для
експортера ВАТ «Дорогобуж» - 20,51%; для
експортера ВАТ «МХК «ЄвроХім» - 36,03%; для
інших експортерів та загалом для
Російської Федерації - 36,03%.

За результатами проведення перегляду
антидемпінгових заходів щодо імпорту в
Україну нітрату амонію (аміачної
селітри) походженням з Російської
Федерації у зв'язку із закінченням
строку їх застосування, порушеного
рішенням Комісії від 24.05.2013
№АД-294/2013/4423-06, дію антидемпінгових
заходів, застосованих рішенням Комісії
від 21.05.2008 №АД-176/2008/143-47, продовжити
строком на п'ять років».

Рішення № АД-315/2014/4421-06 від 01.07.2014 року
було опубліковано 08.07.2014 року у газеті
Урядовий Кур'єр № 120 та набрало
чинності з дня опублікування.

ВАТ «МХК «ЄвроХім» вважаючи, що рішення
прийняте з порушенням норм
законодавства та призвело до порушення
його прав та законних інтересів,
звернулось з відповідним позовом до
суду.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, беручи до уваги ту
обставину, що обґрунтованість та
законність прийняття рішення
відповідачем суду доведена, суд першої
інстанції дійшов висновку про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої
інстанції колегія суддів може
погодитись із огляду на наступне.

Відповідно до приписів ст. 18 Закону
України «Про захист національного
товаровиробника від демпінгового
імпорту» (далі - Закон) антидемпінгові
заходи застосовуються згідно з
відповідним рішенням Комісії протягом
строку та у розмірі, необхідному для
усунення демпінгу, що заподіює шкоду.
Рішення про застосування
антидемпінгових заходів втрачає
чинність через п'ять років від дати їх
застосування або через п'ять років від
дати винесення Комісією останнього
рішення про перегляд антидемпінгових
заходів, результатом якого було
встановлення факту наявності демпінгу
та шкоди, у разі, якщо під час цього
перегляду Комісією не було зроблено
висновки про те, що закінчення дії
антидемпінгових заходів сприятиме
продовженню дії або поновленню
демпінгу та заподіянню шкоди.

Як вбачається із вказаної норми, а
позивач підтверджує це у своїй
апеляційній скарзі, суб'єктами нового
антидемпінгового розслідування у
процесі наступного перегляду
антидемпінгових заходів, що
здійснюються відповідно до розділу V
Закону, являються експортери щодо яких
зроблений висновок про наявність факту
демпінгу (шкоди), за результатом чого і
застосовані антидемпінгові заходи.

Так, згідно з Рішенням № АД-176 Комісія
встановила, що у 2006 році (період
розслідування) імпорт в Україну
нітрату амонію (аміачної селітри)
походженням з РФ здійснювався за
демпінговими цінами, у тому числі ВАТ
«МХК «ЄвроХім». Саме тому Комісія
вирішила застосувати остаточні
антидемпінгові заходи до експортера
ВАТ «МХК «ЄвроХім» у розмірі 10,78%.

За результатами судового оскарження
Рішення № АД-176 (копії судових рішень
наявні в матеріалах справи та на їх
зміст позивач посилається як у позові,
так і апеляційній скарзі) було прийнято
Рішення від 25.10.2010 року № АД-245/2010/4403-47
«Про скасування рішення Міжвідомчої
комісії з міжнародної торгівлі від
21.05.2008 № АД-176/2008/143-47 «Про застосування
остаточних антидемпінгових заходів
щодо імпорту в Україну нітрату амонію
(аміачної селітри) походженням з
Російської Федерації» в частині, що
стосується ВАТ «МХК «ЄвроХім» (далі -
«Рішення № АД-245»), яким було скасовано
Рішення № АД-176 у частині, що стосується
ВАТ «МХК «ЄвроХім», абзац третій п. 2.4
викладено у наступній редакції: «для
експортера ВАТ «МХК «ЄвроХім», що
розташований за адресою: 115114, Російська
Федерація, м. Москва, Кожевнічеський
проїзд, 4, буд. 1,2 - 0 % [розмір ставки
остаточного антидемпінгового мита]».

Згідно із ст. 9 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність»
Міжвідомча комісія з міжнародної
торгівлі здійснює оперативне державне
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності в Україні відповідно до
законодавства України; приймає рішення
про порушення і проведення
антидемпінгових, антисубсидиційних
або спеціальних розслідувань та
застосування відповідно
антидемпінгових, компенсаційних або
спеціальних заходів; приймає рішення
про застосування заходів у відповідь
на дискримінаційні та/або недружні дії
інших держав, митних союзів або
економічних угрупувань у межах
компетенції, визначеної законами
України.

Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону України
«Про захист національного
товаровиробника від демпінгового
імпорту» на засіданнях Комісії
приймаються рішення: про порушення
антидемпінгового розслідування; про
позитивні або негативні висновки
стосовно наявності демпінгу та методи,
що дають можливість визначити
демпінгову маржу; про позитивні або
негативні висновки щодо наявності
шкоди та її розмір; щодо визначення
причинно-наслідкового зв'язку між
демпінговим імпортом та шкодою; про
застосування антидемпінгових заходів;
з інших питань в межах повноважень,
передбачених цим Законом.

Колегія суддів зазначає, що Комісія
Рішенням № АД-245 застосувала до ВАТ
«МХК «ЄвроХім» ставку
антидемпінгового мита в розмірі 0%
виключно на виконання судових рішень,
без висновку Міністерства щодо
наявності/відсутності демпінгу з боку
ВАТ «МХК «ЄвроХім», для, того щоб
відповідно до Закону автоматично не
застосовувалася загальна ставка
антидемпінгового мита в розмірі 11,91%
(яка застосовується до всіх
експортерів із РФ, окрім тих, для кого
встановлена індивідуальна ставка
мита).

За результатами судового оскарження
Рішення № АД-176, судом не було скасовано
або змінено факт позитивного висновку
про наявність демпінгу з боку ВАТ «МХК
«ЄвроХім», а Рішенням № АД-245
встановлено, що у 2006 році імпорт в
Україну нітрату амонію (аміачної
селітри) походженням з РФ здійснювався
за демпінговими цінами і розмір ставки
остаточного антидемпінгового мита для
експортера ВАТ «МХК «ЄвроХім»
становить 0%.

Таким чином, в цій частині вказане
рішення залишається без змін, а
твердження позивача щодо відсутності
факту демпінгу з боку ВАТ «МХК
«ЄвроХім» при первинному
антидемпінговому розслідуванні
внаслідок скасування судом Рішення №
АД-176, в частині, що згадана вище, не
відповідає дійсності.

Тобто, як слідує із вказаного рішення
Комісії по відношенню до позивача був
зроблений висновок про наявність факту
демпінгу. Якщо б Комісія встановила
відсутність факту демпінгу з боку ВАТ
«МХК «ЄвроХім», про це було б прямо
зазначено в Рішенні, а саме
антидемпінгове розслідування було б
припинено без застосування
антидемпінгових заходів відповідно до
ч.4 ст.16 Закону. (Наприклад, Рішення
Комісії №АД-293/2013/4423-06 «Про
застосування остаточних
антидемпінгових заходів щодо імпорту в
Україну скляної тари медичного
призначення місткістю до 0,15 л
походженням з Російської Федерації»
(копія наявна в матеріалах справи) було
припинено антидемпінгове
розслідування без застосування
остаточних антидемпінгових заходів
стосовно експортера-виробника TOB
«Острів-Джуз», оскільки Комісія
зробила негативний висновок щодо
наявності факту демпінгового імпорту
для цього експортера). У нашому випадку
Комісією було встановлено нульову
ставку антидемпінгового мита для ВАТ
«МХК «ЄвроХім».

Колегія суддів зазначає, що Рішення
Комісії № АД-245 позивачем в судовому
порядку не оскаржувалось.

Колегія суддів також додатково
зазначає, оскільки ні Закон, ні Угода
про застосування антидемпінгових
заходів не містять поняття «від'ємна
демпінгова маржа», запропонований
позивачем поділ експортерів на дві
категорії (з демпінговою маржею від 0%
до 2% та з від'ємною демпінговою маржею)
не відповідає положенням Закону та
вказаної Угоди. Натомість, відповідно
до Закону у процесі розслідування
Міністерство може: дійти висновку про
наявність демпінгу; дійти висновку про
відсутність демпінгу; дійти висновку
про наявність мінімальної демпінгової
маржі.

За своїм визначенням відповідно до
Закону демпінгова маржа не може бути
від'ємною. Відповідно до ст. 1 Закону,
демпінгова маржа - це сума, на яку
нормальна вартість перевищує експорту
ціну. Оскільки для встановлення факту
демпінгу нормальна вартість має
перевищувати експортну ціну, значення
демпінгової маржі не може бути
від'ємним. Під час проведення
розрахунків демпінгової маржі
Міністерство може отримати від'ємний
показник, однак це свідчитиме про факт
відсутності демпінгу.

Необхідно відзначити, що правові
наслідки висновку Міністерства про
відсутність демпінгу та висновку про
наявність мінімальної демпінгової
маржі є однаковими. Відповідно до ч. 4
ст. 16 Закону, якщо у процесі
антидемпінгового розслідування
Міністерством робиться негативний
висновок стосовно наявності
демпінгового імпорту або що демпінгова
маржа є мінімальною, Комісія за
поданням Міністерства приймає рішення
про припинення антидемпінгового
розслідування без застосування
антидемпінгових заходів.

Таким чином, те, що позивач є суб'єктом
нового антидемпінгового розслідування
у процесі наступного перегляду
антидемпінгових заходів, що
здійснюються відповідно до розділу V
Закону, повністю відповідає вимогам
чинного законодавства України.

Окрім того, твердження позивача, що
«будь-які висновки, які стосуються
керуючої компанії ВАТ «МХК «ЄвроХім»,
стосувалися і ВАТ «Новомосковська
акціонерна компанія «Азот» та ВАТ
«Невинномизький Азот» є
безпідставними, оскільки Закон не
передбачає, що висновки Комісії, які
стосуються керуючої компанії певної
групи компаній, повинні стосуватися
також й компаній, які входять в таку
групу. Навпаки, відповідно до ч. 11 ст. 14,
ч.6 ст.16 Закону Комісія у своєму рішенні
встановлює розмір ставки як
попереднього, так і остаточного
антидемпінгового мита для кожного
постачальника (виробника, експортера,
імпортера), імпорт якого в країну
імпорту є об'єктом застосування
антидемпінгових заходів.

Більше того, відповідно до Рішення №
АД-176 (із змінами від 25 жовтня 2010 року) за
результатами антидемпінгового
розслідування щодо імпорту в Україну
нітрату амонію (аміачної селітри)
походженням з РФ була встановлена
індивідуальна ставка антидемпінгового
мита лише для ВАТ «МХК «ЄвроХім».

Отже, враховуючи, що відповідно до
Закону та «Угоди про застосування
статті VI ГАТТ 1994» (далі - «Угода про
застосування антидемпінгових
заходів»), індивідуальна демпінгова
маржа розраховується індивідуально
для кожного іноземного виробника та
експортера.

Посилання позивача на судові рішення,
прийняті в результаті оскарження
Рішення № АД- 176, є необґрунтованим та
вони не мають в цьому випадку
преюдиційного значення для розгляду
адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

За змістом ст. 72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так, хоча позивач і посилається на
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній справі, у
якій брали участь ті самі особи, однак у
згаданій справі мали місце дещо інші
фактичні обставини справи, аніж ті, які
є предметом дослідження у даній справі,
адже предметами розгляду цих двох
справ є різні рішення, прийняті
відповідачем.

А тому обставини, встановлені у
згаданому рішенні, не можуть вважатись
доказами у цій справі, а норми ст.72 КАС
України щодо них не розповсюджуються.

Свої вимоги про скасування рішення №
АД-315/2014/4421-06 від 01 липня 2014 року ВАТ «МХК
«ЄвроХім» обґрунтовує також тим, що
Міністерство під час перегляду
антидемпінгових заходів у зв'язку із
закінченням строку їх застосування не
дослідило наявність
причинно-наслідкового зв'язку між
наявністю демпінгу та шкодою для
вітчизняного товаровиробника.

Позивач вважає, що обов'язок
відповідача встановити
причинно-наслідковий зв'язок випливає
із ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист
національного товаровиробника від
демпінгового імпорту».

Згідно вказаної норми права вимоги
статей 12 і 13 цього Закону, за винятком
встановлених ними строків, поширюються
на порядок перегляду антидемпінгових
заходів, який здійснюється відповідно
до статей 18-23 цього Закону.

В даному випадку перегляд
антидемпінгових заходів відбувся
відповідно до ст. 19 Закону України «Про
захист національного товаровиробника
від демпінгового імпорту», а тому під
час його здійснення відповідач дійсно
був зобов'язаний дотримуватися порядку
антидемпінгової процедури та
антидемпінгового розслідування, що
встановлені ст.ст. 12, 13 вказаного
Закону.

Разом з тим, окрім порядку
антидемпінгової процедури та
антидемпінгового розслідування
вказані норми права встановлюють також
підстави для прийняття рішення про
порушення розслідування за скаргою
національного товаровиробника про
наявність та вплив демпінгу.

Так, у відповідності до ч. 8 ст. 12 Закону
України «Про захист національного
товаровиробника від демпінгового
імпорту» комісія може прийняти рішення
про порушення розслідування за
скаргою, поданою відповідно до частини
третьої цієї статті, за умови, що у ній
містяться достатні докази наявності
демпінгу, шкоди і
причинно-наслідкового зв'язку
відповідно до частини четвертої цієї
статті.

Натомість, підстави для порушення
перегляду антидемпінгових заходів у
зв'язку із закінченням строку їх
застосування зазначені у ч. 4 ст. 19
вказаного Закону, згідно якої перегляд
антидемпінгових заходів у зв'язку із
закінченням строку їх застосування
порушується у разі, якщо вимога про
такий перегляд містить достатні докази
того, що припинення антидемпінгових
заходів ймовірно спричинить
продовження дії або поновлення
демпінгу та заподіяння шкоди. Ця
ймовірність може підтверджуватися:
доказом продовження дії демпінгу та
шкоди; або доказом повного або
часткового усунення (запобігання)
шкоди внаслідок застосування
антидемпінгових заходів; або доказом
того, що становище експортерів або
економічні умови є такими, за яких не
виключається ймовірність виникнення
нових видів демпінгу, що заподіює
шкоду.

З наведеного вбачається, наявність
причинно-наслідкового зв'язку між
демпінгом та шкодою для вітчизняного
товаровиробника підлягає дослідженню
виключно під час вирішення питання про
порушення розслідування за скаргою
національного товаровиробника про
наявність та вплив демпінгу.

Таким чином, доводи ВАТ «МХК «Єврохім»
про те, що Міністерство неправомірно не
дослідило наявність
причинно-наслідкового зв'язку між
наявністю демпінгу та шкодою для
вітчизняного товаровиробника є
необґрунтованими.

Колегія суддів зазначає, що однією із
позовних вимог (з урахуванням заяви про
зміну позовних вимог) Позивача є вимога
визнати, що до ВАТ «МХК «ЄвроХім» не
застосовуються антидемпінгові заходи.

Виходячи зі змісту положень ст. 2 КАС
України, до компетенції
адміністративних судів, в даному
випадку, віднесено виключно оцінка
законності рішення суб'єкта владних
повноважень, та суд не має права
втручатися до його компетенції.

За змістом ст. 1 Закону
антидемпінговими заходами є попередні
або остаточні заходи, що
застосовуються відповідно до Закону
під час або за результатами
антидемпінгового розслідування.
Антидемпінгове розслідування
проводиться з метою встановлення
фактів демпінгу та шкоди (ч. 2 ст. 13
Закону). Відповідно до ст. 3 Закону
проведення антидемпінгового
розслідування в Україні здійснюється
на засадах, визначених Законом,
уповноваженими на це центральними
органами виконавчої влади -
Міністерством, центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, а також
Комісією. Відповідними розділами
Закону регламентовано порядок
порушення процедури та проведення
антидемпінгового розслідування,
порядок встановлення наявності
демпінгу та шкоди від нього, порядок та
підстави прийняття рішення щодо
застосування або незастосування
антидемпінгових заходів тощо.

Закон також регламентує процедуру
переглядів у зв'язку із закінченням
строку застосування антидемпінгових
заходів та проміжних переглядів
антидемпінгових заходів (далі -
«Перегляди антидемпінгових заходів»).
Так, відповідно до ст. 19 Закону при
проведенні переглядів у зв'язку із
закінченням строку застосування
антидемпінгових заходів Міністерство
досліджує, чи припинення
антидемпінгових заходів ймовірно
спричинить продовження дії або
поновлення демпінгу та заподіяння
шкоди. Ст. 20 Закону передбачає, що при
проведенні проміжних переглядів
Міністерство вивчає чи значно
змінились обставини, які стосуються
демпінгу та шкоди, а також чи дали
антидемпінгові заходи очікувані
результати та чи має місце запобігання
шкоді, заподіяння якої було
встановлено раніше (у процесі
антидемпінгового розслідування).

Відповідно до ч. 6 ст. 5, ч. 6 ст. 18, ч. 2 ст. 19,
ч. З ст. 20 Закону, до повноважень
Комісії, як одного із органів
державного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності
відповідно до ст. 9 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність»,
віднесено прийняття наступних рішень:
Про порушення антидемпінгового
розслідування; Про порушення
переглядів антидемпінгових заходів;
Про позитивні або негативні висновки
стосовно наявності демпінгу та методи,
що дають можливість визначити
демпінгову маржу; Про позитивні або
негативні висновки щодо наявності
шкоди та її розмір; Про застосування
антидемпінгових заходів за
результатами антидемпінгового
розслідування; Про застосування
антидемпінгових заходів за
результатами переглядів; інших питань
в межах повноважень, передбачених
Законом.

Таким чином, саме до повноважень
Комісії Законом віднесено прийняття
рішення щодо порушення
антидемпінгових розслідувань та
переглядів антидемпінгових заходів, а
також застосування антидемпінгових
заходів (до того ж, ч. 5 ст. 6 Закону
встановлює, що акти Комісії, зокрема
щодо проведення антидемпінгового
розслідування та застосування
антидемпінгових заходів, є
обов'язковими для виконання). При цьому,
встановлення факту наявності демпінгу,
шкоди від демпінгу, підстав для
застосування антидемпінгових заходів
(так само, як прийняття рішення що до
відповідного суб'єкта антидемпінгові
заходи не застосовуються) здійснюється
виключно в рамках антидемпінгового
розслідування компетентними органами
відповідно до ст. 3 Закону.

Отже вказані обставини не можуть
вирішуватись судом, адже суд не може
підміняти інший орган державної влади
та перебирати на себе повноваження
щодо вирішення питань, які законом
віднесені до компетенції цього органу.
Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого адміністративного
суду України від 21 жовтня 2010 року №
П-278/10.

Слід зазначити, що за своєю правовою
природою вказані повноваження є
дискреційними повноваженнями
перелічених державних органів.

Як слідує зі змісту Рекомендації № R (80)
2 Комітету Міністрів Ради Європи
державам-членам стосовно реалізації
адміністративними органами влади
дискреційних повноважень від 11.03.1980
року під дискреційним повноваженням
слід розуміти повноваження, яке
адміністративний орган, приймаючи
рішення, може здійснювати з певною
свободою розсуду - тобто, коли такий
орган може обирати з кількох юридично
допустимих рішень те, яке він вважає
найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання вимог права.
Інший підхід призводив би до порушення
принципу розподілу влади. Принцип
розподілу влади не передбачає надання
адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень - єдиним критерієм
здійснення правосуддя є право. Тому
завданням адміністративного
судочинства завжди є контроль
легальності.

Іншими словами, під дискреційним
повноваженням розуміють таке
повноваження, яке надає певний ступінь
свободи адміністративному органу при
прийнятті рішення, тобто, коли у межах,
які визначені законом,
адміністративний орган має можливість
самостійно (на власний розсуд) вибрати
один з кількох варіантів рішення.

Відповідно до п. 10.3 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в
адміністративній справі», суд може
ухвалити постанову про зобов'язання
відповідача прийняти рішення певного
змісту, за винятком випадків, коли
суб'єкт владних повноважень під час
адміністративних процедур відповідно
до закону приймає рішення на основі
адміністративного розсуду.

Таким чином, позовна вимога щодо
визнання поза процедурою
антидемпінгового розслідування факту,
що до відповідного суб'єкта
антидемпінгові заходи не
застосовуються, є формою втручання в
дискреційні повноваження та виходить
за межі завдань адміністративного
судочинства, а тому в її задоволенні
суд 1-ї інстанції обґрунтовано
відмовив.

Крім того, однією з вимог Позивача є
відновлення Рішення Комісії № АД-176 у
відповідній редакції. Однак, на думку
колегії суддів, така вимога не може
бути задоволена судом з урахуванням
наступного.

По-перше, предметом оскарження у цій
справі згідно позовних вимог є Рішення
Комісії № АД-315, а не Рішення № АД-176. А
тому питання щодо відновлення іншого
Рішення Комісії у відповідній редакції
виходить за межі предмету позову.

Колегія суддів також зазначає, що КАС
України не передбачає можливості
заявлення вимог про відновлення
рішення відповідача у відповідній
редакції.

По-друге, Закон не передбачає поняття
відновлення певних рішень Комісії, а
також відповідного порядку та правових
наслідків цього. Закон встановлює
інший порядок прийняття Комісією тих
чи інших рішень, та порядок набуття
ними чинності та припинення.

Позивач також просив суд зобов'язати
Міністерство, Комісію в подальшому
утриматись від дій щодо включення ВАТ
«МХК «ЄвроХім» в наступні перегляди
антидемпінгових заходів щодо імпорту в
Україну нітрату амонію (аміачної
селітри) походженням з РФ, застосованих
Рішенням Комісії № АД-176 (із змінами і
доповненнями).

Колегія суддів зазначає, що нормами
Закону в частині порядку перегляду
антидемпінгових заходів не
передбачено можливості невключення
того чи іншого суб'єкта в наступні
перегляди антидемпінгових заходів.
Згідно із Законом ініціювання та
здійснення переглядів антидемпінгових
заходів має відповідний порядок та ряд
особливостей, а самі перегляди
порушуються на вимогу національного
товаровиробника або органу виконавчої
влади в країні імпорту з підстав,
встановлених Законом. А за
результатами переглядів можуть бути
анулювані, продовжені або змінені
антидемпінгові заходи (ч. 6 ст. 18 Закону).

Таким чином, суд 1-ї інстанції
обґрунтовано не задовольнив дану
вимогу позивача, адже такий спосіб
захисту не відповідає діючому
законодавству, а заборона вчинення
подібних дій буде порушувати права
суб'єктів, на вимогу яких може
здійснюватись перегляд.

Крім, зобов'язання відповідачів в
подальшому утриматись від дій щодо
включення ВАТ «МХК «ЄвроХім» в
наступні перегляди антидемпінгових
заходів є по суті вимогою про втручання
суду у повноваження відповідачів, ще й
у спосіб, не передбачений
законодавством.

Позивачем не враховано положення п. 10.3
Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
20.05.2013 №7 «Про судове рішення в
адміністративній справі», що
передбачає наступне: у разі визнання
судом неправомірними дій чи
бездіяльності відповідача суд може
зобов'язати його вчинити чи утриматися
від вчинення певних дій у спосіб,
визначений чинним законодавством, яким
може бути захищено/відновлено порушене
право (абз. 1 п. 10.3), тобто вимога щодо
утримання від вчинення дій може
заявлятись позивачем одночасно із
вимогою про визнання неправомірними
саме дій чи бездіяльності, а не рішення
відповідача. У даному спорі такої
вимоги не заявлено, що виключає
можливість задоволення вимоги про
утримання від вчинення дій.

Резолютивна частина рішення не повинна
містити приписів, що прогнозують
можливі порушення з боку відповідача
та зобов'язання його до вчинення чи
утримання від вчинення дій на майбутнє
(абз. 2 п. 10.3). Відповідна вимога Позивача
стосується саме утримання від вчинення
дій на майбутнє.

У будь-якому випадку, відповідно до ст. 2
КАС України завданням
адміністративного судочинства є не
здійснення заходів із блокування
діяльності органу, яка має
здійснюватися на виконання покладених
на такий орган повноважень, а захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Крім того, колегія суддів не приймає до
уваги Висновок науково-правової
експертизи на замовлення ОСОБА_5 щодо
антидемпінгових заходів Ради
науково-правових експертиз при
Інституті держави та права ім.. В.М.
Корецького НАН України від 07.11.2014 року,
оскільки останній не був об'єктом
дослідження в суді першої інстанції, не
існував на момент прийняття Окружним
адміністративним судом м. Києва
оскаржуваної постанови та позивач, в
порушення п.2 ст.195 КАС України, не
обґрунтував належним чином
неможливість його надання суду першої
інстанції і даний висновок зроблений
на замовлення самого позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, то
колегія суддів апеляційної інстанції
підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
«Мінерально-хімічна компанія
«ЄвроХім» на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
вересня 2014 року залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 23 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
в порядку ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Петрик І.Й.

Судді:
Борисюк Л.П.

Собків Я.М.

.

Головуючий суддя
Петрик І.Й.

Судді:
Борисюк Л.П.

Собків Я.М.