Справа № 820/16629/14
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 грудня 2014 р.
№ 820/16629/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді - Панова М.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Каряки
С.Г.,

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Вишневського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом

Громадянина Грузії ОСОБА_4 до
Головного управління Державної
міграційної служби України у
Харківській області про зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Громадянин Грузії ОСОБА_4,
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Державної міграційної
служби України у Харківській області, в
якому просить суд: скасувати рішення
(висновок) органу виконавчої влади від
15.08.2013 року про скасування рішення
УГРФО ГУМВС України в Харківській
області від 26.11.2007 року про надання
громадянину Грузії ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1
дозволу на імміграцію в Україну;
зобов'язати ГУ ДМС України в
Харківський області поновити посвідку
на постійне проживання в Україні
громадянину Грузії ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1;
зобов'язати ГУ ДМС України в
Харківський області здійснити обмін
бланку посвідки на постійне проживання
в Україні НОМЕР_2 від 26.11.2007 року
громадянину Грузії ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1
у зв'язку з досягненням 25- річного віку.

В обгрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідачем в порушення
законодавчих та нормативно-правових
актів що регулюють правовідносини з
надання іноземцям дозволу на
імміграцію та видачу відповідних
документальних підтверджень,
протиправно було прийняте спірне
рішення та допущена бездіяльність щодо
нездійснення обміну бланку посвідки на
постійне проживання в Україні.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав та просив
задовольнити в повному обсязі з
підстав та мотивів викладених у
позовній заяві.

Представник відповідача проти позову
заперечував та просив відмовити в
повному обсязі, в обгрунтування
заперечень зазначив, що в спірних
правовідносинах відповідач діяв на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд, вивчивши доводи позову, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального і процесуального
права, які врегульовують спірні
правовідносини, виходить з таких
підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин Грузії,
паспорт НОМЕР_1 від 19.03.2007 року (а.с. 8-14).

Рішенням УГІРФО ГУМВС України в
Харківський області на підставі п. 4 ч. 2
ст. 4 Закону України «Про імміграцію»
позивачу був наданий дозвіл на
імміграцію в Україну, та було
документовано посвідкою на постійне
проживання в Україні НОМЕР_2 від 26.11.2007
року (а.с. 15).

Вказане рішення було прийняте на
підставі звернення ОСОБА_4, в якому він
зазначив, що в 2007 році приїхав в м.
Харків до брата гр. України ОСОБА_5, який
постійно мешкає у м. Харкові та не
заперечує проти отримання дозволу на
імміграцію в Україну і документування
позивача посвідкою на постійне
проживання.

05.03.2014 року позивач звернувся до ГУ ДМС
України в Харківській області щодо
обміну йому бланку посвідки на
постійне проживання в Україні НОМЕР_2
від 26.11.2007 року у зв'язку з досягненням
25-річного віку (а.с. 46).

15.11.2013 року відповідачем зроблено
висновок про скасування дозволу на
імміграцію в Україну громадянину
Грузії ОСОБА_4 та скасовано рішення
УГІРФО ГУМВС України в Харківській
області від 26.11.2007 про надання дозволу
на імміграцію в Україну гр. Грузії
ОСОБА_4. Також посвідку на постійне
проживання в Україні НОМЕР_2 від 26.11.2007
року визнано виданою з порушенням
законодавства (а.с. 104-105). Як було
зазначено представником відповідача у
судовому засіданні, первинне датування
вказаного висновку 15.08.2013р. відбулося
внаслідок описки.

Дане рішення було прийнято на підставі
того, що при перевірці матеріалів
особової справи про надання дозволу на
імміграцію в Україну громадянина
Грузії ОСОБА_4 встановлено, що на
теперішній час рішення ГУМВС України в
Харківській області від 28.03.2005 року про
набуття громадянином ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянства України було
скасовано 12.11.2013р. у зв"язку з тим, що
громадянство було набуто унаслідок
свідомо неправдивих відомостей (а.с. 102),
а саме, судове рішення по справі від
28.05.2005р. про встановлення факту
постійного проживання на території
України ОСОБА_4, Дзержинським районним
судом м. Харкова (а.с. 90-91) не приймалося,
що підтверджується листом за підписом
голови суду (а.с. 97).

02.09.2014 року позивач повторно звернувся
до ГУ ДМС України в Харківській області
щодо обміну йому бланку посвідки на
постійне проживання в Україні НОМЕР_2
від 26.11.2007 року у зв'язку з досягненням
25-річного віку (а.с. 20).

ГУ ДМС України в Харківській області
було надано письмову відповідь за №
04/17035 від 11.09.2014 р., в якій зазначено про
неможливість вирішити питання по суті
у зв'язку з тим, що рішення УГІРФО ГУМВС
України в Харківській області від
26.11.2007 про надання дозволу на
імміграцію в Україну гр. Грузії ОСОБА_4
скасовано (а.с. 20).

Суд зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 1
ст. 4 Закону України "Про імміграцію"
дозвіл на імміграцію надається в межах
квоти імміграції. Квота імміграції
встановлюється Кабінетом Міністрів
України у визначеному ним порядку по
категоріях іммігрантів: особи, які є
повнорідними братом чи сестрою, дідом
чи бабою, онуком чи онукою громадян
України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про
імміграцію" дозвіл на імміграцію може
бути скасовано, якщо: 1) з'ясується, що
його надано на підставі свідомо
неправдивих відомостей, підроблених
документів чи документів, що втратили
чинність; 2) іммігранта засуджено в
Україні до позбавлення волі на строк
більше одного року і вирок суду набрав
законної сили; 3) дії іммігранта
становлять загрозу національній
безпеці України, громадському порядку
в Україні; 4) це є необхідним для
охорони здоров'я, захисту прав і
законних інтересів громадян України; 5)
іммігрант порушив законодавство про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства; 6) в інших випадках,
передбачених законами України.

Отже, оскільки позивачу був наданий
дозвіл на імміграцію в Україну на
підставі п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про імміграцію» на підставі того, що
його повнорідний брат ОСОБА_5 є
громадянином України та не заперечує
проти отримання дозволу на імміграцію
в Україну і документування позивача
посвідкою на постійне проживання, то
факт скасування рішення про набуття
громадянином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
громадянства України у зв"язку з тим, що
громадянство було набуто унаслідок
свідомо неправдивих відомостей, а саме
неіснуючого судового рішення, свідчить
про те, що в свою чергу дозвіл позивачу
на імміграцію в Україну надано на
підставі свідомо неправдивих
відомостей, підроблених документів
чи документів, що втратили чинність,
що в повній мірі відповідає підставі
скасування дозволу на імміграцію
встановленій п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону
України "Про імміграцію".

Таким чином, спірне рішення про
скасування позивачу дозволу на
імміграцію прийнято відповідачем на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб що передбачені Конституцією та
законами України.

Щодо позовних вимог про зобов'язання ГУ
ДМС України в Харківський області
поновити та здійснити обмін бланку
посвідки на постійне проживання в
Україні позивача у зв'язку з
досягненням 25- річного віку, суд
зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 13
Закону України "Про імміграцію"
посвідка на постійне проживання в
Україні НОМЕР_2 від 26.11.2007 року
громадянину Грузії ОСОБА_4 05.03.1987р.н.
підлягає вилученню у зв"язку з
прийняттям рішення про скасування
дозволу на імміграцію позивача. Тому,
жодних підстав для поновлення чи
обміну даної посвідки не вбачається.

Враховуючи вищезазначене,
відповідачем надано належні та
допустимі докази в підтвердження
правомірності прийнятого рішення та
вчинених дій, проте, позивачем не
доведено обставин на яких грунтуються
його вимоги, тому в задоволенні позову
належить відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9, 11, 71, 94, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Громадянина Грузії ОСОБА_4
до Головного управління Державної
міграційної служби України у
Харківській області про зобов'язання
вчинити певні дії - відмовити в
повному обсязі.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня його
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАСУ, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 09
грудня 2014 року.

Суддя
Панов М.М.