Справа № 2а-17075/11
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року
м.Київ
К/800/1007/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Чалий С.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 23
листопада 2011 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 01 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Луначарської сільської ради, третя
особа: ОСОБА_3, про визнання погодженою
технічної документації,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Луначарської
сільської ради, третя особа: ОСОБА_3, в
якому просив визнати нечинним
(незаконним) та скасувати рішення
відповідача від 09 червня 2011 року №20;
визнати погодженою технічну
документацію на земельну ділянку по
АДРЕСА_1 Бердянського району
Запорізької області без погодження
зовнішніх меж земельної ділянки з
третьою особою, котра не є власником чи
орендарем суміжної земельної ділянки;
визнати незаконною бездіяльність
відповідача щодо не затвердження
технічної документації на земельну
ділянку по АДРЕСА_1 Бердянського району
Запорізької області без погодження
зовнішніх меж земельної ділянки з
третьою особою, котра не є власником чи
орендарем суміжної земельної ділянки;
зобов'язати відповідача розглянути на
найближчій сесії ради питання про
затвердження технічної документації
на земельну ділянку по АДРЕСА_1
Бердянського району Запорізької
області погодження зовнішніх меж
земельної ділянки з третьою особою,
котра не є власником чи орендарем
суміжної земельної ділянки.

Постановою Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 23 листопада 2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 01 жовтня 2013
року, відмовлено у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_2 у
повному обсязі.

При винесенні рішень суди виходили із
правомірності рішення ради, яка діяла
відповідно до своїх повноважень,
ненаведення позивачем підстав, за яких
відповідач повинен був погодити
технічну документацію без погодження
акту визначення та погодження
зовнішніх меж земельної ділянки із
суміжним землекористувачем.

Не погоджуючись з рішеннями судів,
ОСОБА_2 звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить судові
рішення скасувати, прийняти нову
постанову, якою задовольнити вимоги в
повному обсязі.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, рішенням Луначарської
сільської ради Бердянського району від
11 грудня 2006 року № 02 ОСОБА_4 надано
дозвіл на проведення робіт по передачі
земельної ділянки площею 0,25 га у
власність за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням сесії сільської ради від 09
червня 2011 року № 18 у вказане рішення
внесені зміни, а саме п.3 викладено в
такій редакції: «Провести
інвентаризацію земельної ділянки, яка
буде передаватись у власність для
обслуговування житлового будинку за
рахунок земель житлової та громадської
забудови в межах населених пунктів
громадянам.» Вважати внесені зміни
такими, що стосуються ОСОБА_2.

Рішенням Луначарської сільської ради
від 09 червня 2011 року № 20 ОСОБА_2
відмовлено у затвердженні технічної
документації із землеустрою щодо
інвентаризації земельної ділянки у
зв'язку з тим, що в акті про
встановлення на місцевості та
погодження зовнішньої межі земельної
ділянки наданої технічної
документації із землеустрою відсутнє
погодження з представниками суміжних
землекористувачів.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.12 Земельного
кодексу України до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить:
розпорядження землями територіальних
громад; передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.118 Земельного кодексу
України громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за місцем
знаходження земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Відповідно до ч.4 ст.118 Земельного
кодексу України орган місцевого
самоврядування або орган виконавчої
влади в місячний термін розглядає
клопотання і надає дозвіл
підприємствам, установам та
організаціям на розробку проекту
приватизації земель.

Місцева державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада
розглядає заяву, а при передачі
земельної ділянки фермерському
господарству - також висновки
конкурсної комісії, і в разі згоди на
передачу земельної ділянки у власність
надає дозвіл на розробку проекту її
відведення. (ч.7 ст.118 Земельного кодексу
України).

Відповідно до ч.ч.8 - 11 ст.118 Земельного
кодексу України проект відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян організаціями,
які мають відповідні дозволи (ліцензії)
на виконання цих видів робіт, у строки,
що обумовлюються угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки
погоджується з органом по земельних
ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури і охорони
культурної спадщини та подається на
розгляд відповідних місцевої
державної адміністрації або органу
місцевого самоврядування.

Районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада у
місячний строк розглядає проект
відведення та приймає рішення про
передачу земельної ділянки у
власність.

У разі відмови органу виконавчої влади
чи органу місцевого самоврядування у
передачі земельної ділянки у власність
або залишення заяви без розгляду
питання вирішується в судовому
порядку.

Відповідно до п.«є» ч.1 ст.56 Закону
України «Про землеустрій» технічна
документація із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку, крім поділу
та об'єднання земельних ділянок,
включає кадастровий план земельної
ділянки.

Відповідно до п.«б» ч.1 ст.198 Земельного
кодексу України кадастрова зйомка
включає, в тому числі погодження меж
земельної ділянки з суміжними
власниками та землекористувачами.

Як встановлено судами, згідно
матеріалів справи ОСОБА_3 є власником
будинку по АДРЕСА_1 розташованого на
земельній ділянці 250 м.кв, тому, з
урахуванням положень ч.2 ст.120
Земельного кодексу України, згідно
яких якщо жилий будинок, будівля або
споруда розміщені на земельній
ділянці, що перебуває у користуванні,
то в разі набуття права власності на ці
об'єкти до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача, судами
обґрунтовано відхилені як такі що не
відповідають обставинам справи доводи
позивача про те, що третя особа не є
користувачем суміжної земельної
ділянки.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З урахуванням визначених Земельним
кодексом України повноважень
сільських рад у галузі земельних
відносин, порядку надання земельних
ділянок у користування та власність
громадян та встановлених судами
попередніх інстанцій обставин справи,
колегія суддів погоджується з
висновками судів про те, що при
прийнятті оскаржуваного рішення, рада
діяла у межах своєї компетенції та
наданих їй повноважень, відповідно до
вимог закону.

За вказаними обставинами судами
попередніх інстанцій правомірно
відмовлену у задоволенні позовних
вимог через їх необґрунтованість.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 23
листопада 2011 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 01 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді