Справа № 815/6688/14
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2014-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6688/14
УХВАЛА

05 грудня 2014 року Одеський
окружний адміністративний суд у
складі:

головуючого судді -
Завальнюк І.В.,

при секретарі - Маковейчук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі клопотання
Дочірнього підприємства «Фірма Леда»
про забезпечення позову у справі за
його позовом до Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
місті Одесі Міжрегіонального
Головного управління Міндоходів про
визнання протиправними дій, визнання
протиправними та скасування наказів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом, в якому просить визнати
протиправними дії щодо прийняття
рішень у формі наказу № 395 від 07.10.2014 р.
«Про поновлення терміну проведення
виїзної планової документальної
перевірки ДП «Фірма Леда» з 07.10.2014 р. та
наказу № 432 від 13.11.2014 р. «Про
продовження терміну проведення
виїзної планової документальної
перевірки ДП «Фірма Леда»; визнати
протиправними та скасувати зазначені
накази.

До суду від ДП «Фірма Леда» надійшло
клопотання, яке було підтримано
представником позивача в судовому
засіданні, про забезпечення позову
шляхом зупинення дії наказів
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у місті Одесі
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів № 395 від 07.10.2014 р. «Про
поновлення терміну проведення виїзної
планової документальної перевірки ДП
«Фірма Леда» з 07.10.2014 р.» та № 432 від
13.11.2014 р. «Про продовження терміну
проведення виїзної планової
документальної перевірки ДП «Фірма
Леда».

В обґрунтування вказаного клопотання
заявник зазначив, що з огляду на
предмет спору, який становить
правомірність дій відповідача щодо
прийняття спірних наказів, та беручи до
уваги те, що проведення перевірки за
відсутності первинної документації
призведе до порушення прав позивача та
негативних наслідків, у т.ч.
банкрутства підприємства, існує
нагальна потреба забезпечити
адміністративний позов у
вищезазначений спосіб, оскільки
невжиття забезпечувальних заходів
істотно ускладнить розгляд спору та
зробить неможливим відновлення
порушених прав владності.

Представники Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
місті Одесі Міжрегіонального
Головного управління Міндоходів проти
задоволення клопотання заперечували,
пояснивши, що жодної шкоди
оскаржуваними наказами позивачу
нанесено бути не може, адже останні
спрямовані на реалізацією контрольної
(перевірочної) функції фіскального
органу.

Вислухавши думки учасників процесу та
дослідивши матеріали справи в частині
заявленого клопотання, суд вважає його
не підлягаючим задоволенню, у зв'язку з
наступним.

Згідно до ч.1 статті 117 КАС України суд
може постановити ухвалу про вжиття
заходів забезпечення
адміністративного позову, якщо існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів,
або для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат.

Розглядаючи клопотання про вжиття
заходів забезпечення
адміністративного позову, суд, з огляду
на докази, надані стороною по справі
для підтвердження своїх вимог, має
пересвідчитись зокрема у тому, що
клопотання не є надуманим, спір поміж
сторонами існує, існує також дійсна і
реальна загроза невиконання рішення
суду чи суттєва перешкода у такому
виконанні, позов слід забезпечити саме
у такий спосіб, про який просить
позивач, а не якимось менш
обмежувальним у правах способом для
відповідача, такий спосіб є співмірним
обсягу позовних вимог, даним про особу
та характер дій відповідача, позивач
має легітимну мету забезпечити саме
захист своїх прав та інтересів від
неправомірних дій відповідача, а не
завдати шкоди правам та інтересам
відповідача. Вирішуючи клопотання про
забезпечення позову суд має зважати на
необхідний баланс процесуальних прав
та обов'язків сторін.

Вирішуючи порушене представником
позивача питання, суд враховує, що
забезпечення позову має на меті
запобігти, по-перше, збігу обставин, за
умови яких позитивне судове рішення
буде невиконуваним або його виконання
потребуватиме значних зусиль; по-друге,
спричиненню шкоди позивачу, що
узгоджується з міжнародними
принципами здійснення справедливого
та ефективного правосуддя і
забезпечення прав людини.

Відповідно до правової позиції
Верховного Суду України, викладеної в
постанові від 24.12.2010 року у справі №
21-25а10 за позовом ТОВ «Foods and Goods L.T.D.» до
Державної податкової інспекції у
Калінінському районі міста Донецька, -
підконтрольний суб'єкт, який вважає
порушеним порядок та підстави
призначення перевірки щодо нього, має
захищати свої права шляхом недопуску
посадових осіб контролюючого органу до
такої перевірки. Якщо ж допуск до
проведення перевірки відбувся, в
подальшому предметом розгляду в суді
має бути лише суть виявлених порушень
законодавства, дотримання якого
перевіряється контролюючими органами.

Отже, за висновком Верховного Суду
України, саме на етапі допуску до
перевірки підконтрольний суб'єкт може
поставити питання про
необґрунтованість її призначення та
проведення, реалізувавши своє право на
захист від безпідставного та
необґрунтованого здійснення контролю
щодо себе.

При цьому судом встановлено, що
відповідальні особи ДП «Фірма Леда»
неодноразово не допустили до перевірки
представників СДПІ з ОВП у м. Одесі
МГУМ, що підтверджується відповідними
актами про відмову від підпису у
направленні на перевірку, не допуску до
перевірки та ненадання документів при
проведення планової виїзної
документальної перевірки, копії яких
наявні в матеріалах справи.

Таким чином, доводи позивача про те, що
невжиття забезпечувальних заходів у
вигляді зупинення дії оскаржуваних
наказів ускладнить розгляд спору та
зробить неможливим відновлення
порушених прав власності, призведе до
банкрутства підприємства тощо є
необґрунтованими, адже позивач, як
підконтрольний суб'єкт, неодноразово
не допустив посадових контролюючого
суб'єкта, тобто реалізував захист свого
права у спосіб, який на думку
Верховного Суду України, відповідає
належному за даних умов. Доводи про
ймовірне банкрутство позивача у разі
невжиття забезпечувальних заходів у
вигляді зупинення наказів про
поновлення/продовження терміну
проведення виїзної планової
документальної перевірки обґрунтовані
виключно припущенням та є
бездоказовими.

При цьому суд враховує, що заходи щодо
забезпечення позову повинні
застосовуватися відповідно до їх мети,
з урахуванням безпосереднього зв'язку
між предметом позову та заявою про
забезпечення позову. Застосування
конкретного забезпечувального заходу
повинно виключати
утруднення/унеможливлення виконання
рішення по суті спору.

Слід також зазначити, що суди найвищих
інстанцій неодноразово звертали увагу
на те, що суд не повинен вживати таких
заходів до забезпечення позову, які
фактично є тотожними задоволенню
заявлених позовних вимог, якщо при
цьому спір не вирішується по суті
(постанова Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 року № 6, постанова
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 06 березня 2008 року № 2 «Про
практику застосування
адміністративними судами окремих
положень Кодексу адміністративного
судочинства України під час розгляду
адміністративних справ», постанова
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року № 16 «Про
деякі питання практики застосування
заходів до забезпечення позову»).

Забезпечивши позов шляхом зупинення
оскаржуваних рішень, суд фактично
ухвалить рішення без розгляду справи
по суті, оскільки завчасно надасть
оцінку правомірності та законності
спірних наказів, які є предметом спору,
що не відповідає меті застосування
інституту забезпечення позову.

З аналізу статті 117 КАС України
убачається, що забезпечення позову
здійснюється в інтересах не лише
позивача, а й інших осіб - учасників
провадження, суспільства, держави в
цілому з дотриманням критеріїв
домірності (пропорційності).

З огляду на викладене вище, заявлений
представником позивача у клопотанні
спосіб забезпечення позову не
відповідає вищезазначеним критеріям
та принципам інституту забезпечення
позову, у зв'язку із чим суд не вбачає
підстав для задоволення клопотання
позивача.

Керуючись ст.ст.117,118,160,165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Дочірнього
підприємства «Фірма Леда» про
забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
5-денний строк з дня отримання копії
ухвали апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено 09 грудня
2014 року.

Суддя
______________ І.В. Завальнюк

05 грудня 2014 року