Справа № 308/8255/14-а
Суддя: Микуляк П. П.
Дата ухвалення: 2014-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Микуляк П.П.

при секретарі - Остич Л.В.

за участю представника відповідача -
УПСЗН Ужгородської міської ради -
Подоляк І.З.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, адміністративну
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради про визнання
протиправною бездіяльність щодо
невиплати допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку та зобов'язання здійснити виплати,
-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернулась до Ужгородського
міськрайонного суду з зазначеним
адміністративним позовом, посилаючись
на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року у неї
народився син ОСОБА_3, з червня 2012 року
вона знаходиться у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

З червня 2012 року вона перебуває на
обліку в УПСЗН Ужгородської міської
ради, де як застрахована особа,
отримує допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку в
розмірі 130 грн., на підставі ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям
з дітьми». Однак, розміри, в яких
відповідачем виплачується їй вказана
допомога, є значно меншими, ніж ті, що їй
як застрахованій особі гарантовані
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням в разі
настання страхового випадку - догляду
за малолітньою дитиною.

Позивачка вважає, що при нарахуванні
та визначені розміру допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідач має
керуватися ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням і
похованням», якою визначено, що
місячний розмір такої допомоги повинен
становити не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

З огляду на викладене, ОСОБА_2 просить:
визнати протиправною бездіяльність
управління праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради щодо невиплати їй
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», за період з 01.01.2014 року по
30.06.2014 року включно; зобов'язати УПСЗН
Ужгородської міської ради провести
нарахування та виплату їй за період з
01.01.2014 року по 30.06.2014 року, включно,
державної соціальної допомоги по
догляду за дитиною - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним
трирічного віку на підставі ст. 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», з урахуванням проведених
виплат; стягнути з відповідача на її
користь суму сплаченого судового збору
в розмірі 73,08 грн.

У судове засідання позивачка ОСОБА_2 не
з'явилася, але в позові вона просить на
підставі ч.4 ст. 122 КАС України проводити
розгляд справи за її відсутності.
Позовні вимоги підтримує в повному
обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача УПСЗН
Ужгородської міської ради Подоляк І.З.
у судовому засіданні позов не визнала,
вважає його безпідставним та таким, що
не підлягає до задоволення з наступних
підстав. Законом, який встановлює
порядок та розміри виплати органами
праці та соціального захисту населення
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, є Закон
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми». Розмір і порядок виплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
встановлений постановою КМ України
«Про затвердження Порядку призначення
і виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми» від 27.12.2001 року №1751.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
п.22 постанови КМУ №1751 допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку виплачується у
розмірі, що дорівнює різниці між: з 1
січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р.
- 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш як
130 гривень. Дані положення рішенням
Конституційного Суду України №10-рп/2008
року від 22.05.2008 року не було визнано
неконституційними, тому вони є чинними
з 01.01.2008 року і по теперішній час.
Враховуючи, що Конституція України не
встановлює пріоритету одних законів
над іншими, зазначені норми закону
України про державний бюджет України,
які змінюють розмір допомоги,
встановлений Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», є
чинними, тому є правомірним
застосування Управлінням у період часу
з січня по червень 2014 року розміру
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
встановленого законом про держбюджет
на відповідний рік.

Посилання позивачки щодо необхідності
призначення допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі прожиткового мінімуму
для працездатних осіб відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», представник УПСЗН вважає
безпідставним, оскільки спеціальним
законом, що регулює правовідносини,
пов'язані з призначення та виплатою
державної допомоги на неповнолітніх
дітей є Закон України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми». Умови
призначення даного виду допомоги
передбачені статтею 14 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», при цьому зазначений Закон не
передбачає обмежень чи особливих умов
або розподілу осіб, що мають право на
отримання такої допомоги на
застрахованих чи не застрахованих
осіб. Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» є загальним, а тому до
спірних правовідносин слід
застосовувати норми спеціального
закону, яким є Закон України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Крім того, Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням
похованням» передбачає виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
основним місцем роботи або виконавчою
дирекцію відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності і не передбачає виплату
допомоги органами праці та соціального
захисту населення.

Суд, заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, оцінивши зібрані докази,
виходячи з їх належності та
допустимості, приходить наступного
висновку:

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1 від 17.04.2012 року ОСОБА_2
являється матір'ю малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває
у відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та з
червня 2012 року знаходиться на обліку в
управлінні праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради, як застрахована у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування, де
отримує допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку в
розмірі 130 грн., що підтверджується
довідкою про розмір соціальної
допомоги №147 від 16.06.2014 року.

До 1 січня 2008 року (дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 року №107-VI «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»)
правовідносини щодо виплати допомоги
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» (
далі - Закон №2811-ХІІ), дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13), та Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» ( №2240-III), який поширював
свою дію на застрахованих у зазначеній
системі осіб. Розмір допомоги також
визначався цими законами.

Зокрема, статтею 43 Закону №2240-ІІІ
було передбачено, що допомога
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені відповідні зміни до Закону №
2811-ХІІ та Закону № 2240-III. Так, згідно
зі змінами, внесеними до статті 13
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», його дію поширено на
застрахованих осіб. Водночас із
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40-44.

Пункт 2 розділу ІІІ Законом України
від 28 грудня 2007 року №107-VI «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
передбачав, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнано
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, у тому числі й пункт 25
розділу II цього Закону щодо
виключення статей 40-44 Закону № 2240-III.

Тобто, з 22 травня 2008 року відновили
свою дію вищезазначені положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону
№ 2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України «Про
державний бюджет України на 2009 рік»
передбачено, що у 2009 році допомога
відповідно до Закону №2811-ХІІ та
Закону №2240-ІІІ призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 46 Закону «Про державний бюджет
України на 2009 рік» не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» на виконання статті 46
Закону «Про державний бюджет України
на 2009 рік» Кабінетом Міністрів
України не визначалися, а постанова КМ
України від 27 грудня 2001 року №1751
прийнята саме на виконання Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», а тому до спірних відносин не
застосовується.

Аналогічні положення містились у ст.45
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік», однак знову ж таки,
на виконання цієї норми, розміри і
порядок виплати допомоги відповідно до
Закону №2240-III Кабінетом Міністрів
України не визначалися.

В 2011-2014 роках законодавцем не
приймалося жодного закону, який би
обмежував дію положень ст. 43 Закону
№2240-III.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2
застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на відносини
щодо виплати допомоги їй допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку поширюються норми
спеціального закону, яким є Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», відповідно до статті 43
якого, допомога надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Така правова позиція щодо
застосування норм матеріального права
висловлена у постанові Верховного Суду
України від 25 грудня 2012 року (справа
№ 21-410а12), від 22.04.2014р. (справа №21-73а14),
які відповідно до приписів ст.244-2 КАС
України є обов'язковими для всіх судів
України.

Згідно Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. N
719-VII прожитковий мінімум для дітей
віком до 6 років у період з 01.01.2014 року по
31.12.2014 року становить 1032,0 грн.

Як вбачається із матеріалів справи
УПСЗН Ужгородської міської ради
позивачці ОСОБА_2 допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в період з 01.01.2014 року
по 30.06.2014 року нараховувалась і
виплачувалась у значно меншому
розмірі, ніж це передбачено ст. 43
Закону № 2240-III, а тому суд вважає, що
права позивачки у спірних
правовідносинах є порушеними та
підлягають поновленню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 46 Конституції України
визначено, що громадянам гарантовано
право на соціальний захист, що включає,
зокрема, право на забезпечення їх у
разі повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними. Пенсії, інші види
соціальних виплат та допомоги, що є
основним джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Слід також зазначити, що згідно ст.8
КАС України адміністративний суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, та
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про
виконання рішень і застосування
практики Європейського Суду з прав
людини» встановлено, що суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію і практику Суду як джерело
права.

У рішенні в справі «Кечко проти
України» від 08 листопада 2005 року,
Європейський Суд з прав людини звертає
увагу на те, що у межах свободи дій
держави визначати, які надбавки
виплачувати своїм працівникам з
бюджету. Держава може вводити,
припиняти або закінчувати виплату цих
надбавок. Проте, якщо правове
положення, що діє, передбачає виплату
певних надбавок, і дотримані всі
вимоги, необхідні для цього, органи
державної влади не можуть свідомо
відмовляти в цих виплатах, поки
відповідне положення є таким, що діє
(п.23).

Суд не може погодитись з позицією
представника відповідача, що Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням похованням»
встановлює чіткий порядок виплати
допомоги за основним місцем роботи і не
передбачає виплату допомоги органами
праці та соціального захисту
населення, а тому УПСЗН виплачують
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку лише
відповідно до ст.15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Згідно постанови КМ України №32 від
16.01.2007 року «Про питання виплати
застрахованим особам допомоги при
народженні дитини та догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку» та наказу Міністерства праці та
соціальної політики №453 від 06.12.2006 року
«Про передачу функцій призначення та
виплати допомоги про народженні дитини
та по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку застрахованим
особам від страховиків та робочих
органів виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності та його
відділенням органам праці та
соціального захисту населення» з 01.01.2007
року повноваження робочих органів
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності з призначення та
виплати допомоги при народженні дитини
та по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку, які передбачені
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» передані органам праці та
соціального захисту населення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є
підставними та обґрунтованими, а тому
бездіяльність відповідача щодо
невиплати їй допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період за період з 01.01.2014 року
по 30.06.2014 року слід визнати
протиправною та зобов'язати Управління
праці та соціального захисту населення
Ужгородської міської ради провести
нарахування та виплату ОСОБА_2
зазначеної допомоги на підставі ст. 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», з урахуванням проведених
виплат.

У відповідності до ст.94 КАС України
підлягають стягненню з управління
праці та соціального захисту населення
Ужгородської міської ради на користь
позивачки понесені нею витрати на
сплату державного мита в розмірі 73,08
грн., які документально підтверджені.

Керуючись ст.ст.17, 90, 94, 158,159, 160, 163, 185, 186
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 -
задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність
управління праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради щодо невиплати ОСОБА_2
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», за період з 01 січня 2014 року
по 30 червня 2014 року, включно.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради провести
нарахування та виплату ОСОБА_2 допомоги
по догляду за дитиною - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним
трирічного віку за період з 01 січня 2014
року по 30 червня 2014 року, включно, на
підставі ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», з урахуванням проведених
виплат.

Стягнути з управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради на користь
ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір в
розмірі 73,08 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя:
Микуляк П.П.