Справа № 826/6841/14
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6841/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Шостак О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Шостака О.О.,

суддів:
Мамчура Я.С., Желтобрюх І.Л.

при секретарі:
Лебедєвій Ю.Б.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу Київського міського
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва
від "11" червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Київського
міського відділення Фонду соціального
захисту інвалідів до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ойшо
Україна" про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ойшо Україна" у якому
просив стягнути заборгованість у
розмірі 84 629, 58 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва
від "11" червня 2014 року в задоволені
позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими
рішеннями, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду від 11.06.2014 року та
прийняте нове рішення, яким
задовольнити позов. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Київського міського відділення Фонду
соціального захисту інвалідів -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від "11" червня 2014 року -
залишити без змін, виходячи із
наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.
Згідно ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Фонд соціального захисту інвалідів
діє відповідно до затверджених на
підставі ст.10 та ст.20 Закону №875-XII,
постанови Кабінету Міністрів України
від 31.01.2007 року №70 "Про реалізацію
статей 19 і 20 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" (у відповідній редакції), та
Положення про Фонд соціального захисту
інвалідів, затвердженого наказом
Міністерства соціальної політики
України від 14.04.2011року №129.

Згідно положень статті 19 Закону №875-XII,
грошові кошти, які просить стягнути
позивач, є штрафними санкціями. По
своїй правовій природі штрафні санкції
застосовуються за порушення
законодавства діями чи бездіяльністю,
тобто за неналежне виконання обов'язку
покладеного законом.

Відповідно до частини першої статті
218 Господарського кодексу України
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою наведеної статті
передбачено, що учасник господарських
відносин відповідає, зокрема, за
порушення правил здійснення
господарської діяльності, якщо не
доведе, що ним вжито усіх залежних від
нього заходів для недопущення
господарського правопорушення. За
вимогами статті 18 Закону №875-XII
працевлаштування інвалідів
здійснюється центральним органом
виконавчої влади з питань праці та
соціальної політики, органами
місцевого самоврядування,
громадськими організаціями інвалідів.
При
цьому, згідно положень цієї ж норми
Закону №875-XII, підприємства, установи,
організації, фізичні особи, які
використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.
Законом України від 23 лютого 2006 року
№3483-IV "Про внесення змін до деяких
законів України щодо реалізації
інвалідами права на трудову
зайнятість" зазначену статтю було
викладено в іншій редакції, а Закон
№875-XII доповнено статтею 181, за змістом
якої пошук підходящої роботи для
інваліда здійснює державна служба
зайнятості.
Відповідно до змісту положень,
закріплених в Порядку подання
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 31.01.2007р. №70,
роботодавці подають центру зайнятості
звіти про зайнятість і
працевлаштування інвалідів
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів та інформацію про наявність
вільних робочих місць (вакантних посад)
для працевлаштування інвалідів.
Аналіз
наведених норм свідчать про наявність
у роботодавця обов'язку виділяти та
створювати робочі місця для інвалідів,
у тому числі спеціальні робочі місця, а
також щодо повідомлення
підприємствами, установами та
організаціями уповноважених органів
про наявність вакансій (форма 3-ПН), за
наслідками розгляду яких компетентні
органи направляють на підприємство для
працевлаштування інвалідів.
Як
вбачається з матеріалів справи,
відповідачем на виконання вимог статті
18 Закону, наказу Міністерства праці та
соціальної політики України від
19.12.2005р. № 420 за місцем реєстрації
протягом 2013 року подані до
Шевченківського районного центру
зайнятості звіти про наявність
вакансій за формою №3-ПН станом на
18.01.2013 року, 25.02.2013 року, 03.04.2013 року,
31.05.2013 року, 27.06.2013 року, 31.07.2013 року,
30.08.2013 року, 30.09.2013 року,31.10.2013 року, 28.11.2013
року.
У таких звітах
відповідачем зазначалося про
наявність відкритих вакансій для
інвалідів у кількості 1 і 18 осіб, що
відповідає законодавчо встановленим
нормативам для відповідача.
Факт отримання даних звітів
Шевченківським районним центром
зайнятості посвідчується штемпелями
державної служби зайнятості на звітах.

Однак, протягом 2013 року центром
зайнятості не було направлено
відповідної кількості інвалідів для
працевлаштування на заявлені
відповідачем вакантні посади.
З матеріалів справи
вбачається (звіт фори №10-ПІ за 2013 рік)
що відповідачем не виконано нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у 2013 році.
Водночас статтею 218 Господарського
кодексу України визначено, що
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання
(частина перша); учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення (частина друга).

З огляду на те, що Товариство з
обмеженою відповідальністю "Ойшо
Україна" щомісяця протягом 2013 року
подавались звіти за формою №3-ПН,
затвердженої наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 19.12.2005 року № 420 "Про затвердження
форм звітності та інструкцій щодо їх
заповнення", зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 21.12.2005
року за 31534/11814, до Шевченківського
районного центру зайнятості міста
Києва, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відповідачем дотримано вимог статті 18
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" щодо
надання державній службі зайнятості
інформації, необхідної для організації
працевлаштування інвалідів.
Обов'язок підприємства зі створення
робочих місць для інвалідів не
супроводжується його обов'язком
займатися пошуком інвалідів для
працевлаштування.
Таким чином, відсутній склад
правопорушення у сфері господарювання
щодо працевлаштування інвалідів у 2013
році, тому відсутня вина у відповідача
щодо невиконання нормативу робочих
місць для працевлаштування інвалідів.
З
огляду на викладене, повно та всебічно
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції,
викладені в постанові від 11.06.2014 року,
та не можуть бути підставами для її
скасування.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Київського міського відділення Фонду
соціального захисту інвалідів -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від "11" червня 2014 року - без
змін. Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196,
198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволені апеляційної скарги
Київського міського відділення Фонду
соціального захисту інвалідів -
відмовити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від "11" червня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС
України та може бути оскаржена в
двадцятиденний термін шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Шостак

Судді Я.С. Мамчур

І.Л. Желтобрюх

.

Головуючий суддя
Шостак О.О.

Судді:
Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.