Справа № 810/1802/14
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/1802/14
1-й інстанції: Глазун Т.О.
Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

03 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Карпушової
О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І.,
секретар судового засідання: Самсонова
М.М., за участю сторін: представник
позивача Лісовський Є.В., представник
відповідача Безух О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 19
вересня 2014 р. у справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області до Приватного акціонерного
товариства "Управління механізації і
автотранспорту" про стягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій,-

ВСТАНОВИВ:

17.03.2014 р. Управління Пенсійного фонду
України у Києво-Святошинському районі
Київської області звернулося до суду з
позовом Приватного акціонерного
товариства "Управління механізації і
автотранспорту" (далі ПАТ "Управління
механізації і автотранспорту") про
стягнення з товариства заборгованість
по відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій призначених
на пільгових умовах згідно Списку №2 в
сумі 49915,80 грн.

Позов обґрунтовано тим, що ПАТ
«Управління механізації і
автотранспорту», всупереч вимогам
пункту другого прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 № 1058 - ІV, пункту
шостого Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, затвердженої Постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України від 16.01.2004
№ 64, не відшкодував Управлінню
фактичні витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах особам, які працювали
на роботах з особливо шкідливими і
важкими умовами праці за списком №2 за
період з 01.01.2014 року по 27.01.2014 року.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 19 вересня
2014 р. у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду скасувати та ухвалити
нову, якою позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано
доводами, аналогічними позовній заяві.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ПАТ «Управління
механізації і автотранспорту»
зареєстровано як юридична особа, що
підтверджується довідкою з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України (а.с.12) та є
платником внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до бюджету Пенсійного
фонду України та перебуває на
відповідному обліку в Управління
Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області з 01.01.1991 року.

Згідно довідки відповідача від 02.02.2011 №
12, на підставі Наказу «Украгробуду» від
19.02.1986 № 20 Управління механізації і
автотранспорту Українського
республіканського будівельного тресту
«Укрелеватормлинбуд» було
перейменовано в трест
«Центрелеватормлинбуд» Управління
механізації і автотранспорту, який у
подальшому на підставі Наказу
Регіонального відділення ФМД України
по м. Києву від 13.09.1999 № 538 у процесі
приватизації перетворено у ВАТ
«Управління механізації і
автотранспорту» (а.с.11).

На підставі наказу від 23.05.1977 № 199-к
громадянин ОСОБА_5 був прийнятий
електрозварником 3-го розряду дільниці
будівництва і капітального ремонту
Управління механізації і
автотранспорту Українського
республіканського будівельного тресту
«Укрелеватормлинбуд».

01 червня 1978 року на підставі наказу від
06.06.1978 йому був присвоєний 4-й розряд
електрозварника, а на підставі наказу
від 18.06.1987 № 146 - 5-й розряд
електрогазозварника.

05 січня 1993 року громадянин ОСОБА_5 був
звільнений з Управління механізації і
автотранспорту тресту
«Центрелеватормлинбуд» (наказ від
05.01.1993 № 2).

У подальшому громадянин ОСОБА_5
звернувся до органів Пенсійного фонду
із заявою про призначення пенсії за
віком на пільгових умовах. Разом з
заявою, серед іншого ним було подано
копію трудової книжки, копію довідки
про розмір заробітної плати для
обчислення пенсії від 28.01.2011 № 02 та
копію довідки про підтвердження
наявного пільгового стажу для
призначення пенсії від 02.02.2011 № 12.
Вказані довідки були підписані
директором підприємства Черноусько
В.Т. та начальником відділу кадрів
Руденко С.М. й скріплені печаткою
підприємства.

На підставі вказаних документів,
відповідно до протоколу від 10.03.2011 №
13558, з 04.02.2011 Управління Пенсійного
фонду України у Києво - Святошинському
районі Київської області призначило
громадянину ОСОБА_5 пенсію за віком на
пільгових умовах за списком №2, до
пільгового стажу був зарахований
пільговий стаж роботи (15 років 07
місяців 12 днів) в Управлінні
механізації і автотранспорту тресту
«Центрелеватормлинбуд».

Тобто судом першої інстанції
встановлено та не спростовано судом
апеляційної інстанції, що з копії
довідки про підтвердження трудового
стажу для призначення пенсії від 02.02.2011
№ 12, виданої ВАТ «Управління
механізації і автотранспорту», у
період з 23.05.1977 по 05.01.1993 громадянин
ОСОБА_5 працював електрозварником в
Управлінні механізації і
автотранспорту Українського
республіканського будівельного тресту
«Укрелеватормлинбуд», яке було
перейменовано в трест
«Центрелеватормлинбуд» Управління
механізації і автотранспорту, який на
підставі наказу Регіонального
відділення ФМД України по м. Києву від
13.09.1999 № 538 у процесі приватизації
перетворено у ВАТ «Управління
механізації і автотранспорту». Дана
довідка підписана директором
підприємства Черноусько В.Т. та
начальником відділу кадрів Руденко С.М.
і скріплена печаткою підприємства.

Зазначена довідка про підтвердження
трудового стажу для призначення пенсії
від 02.02.2011 № 12, видана підприємством
відповідача, ним не відкликалась та не
визнавалась недійсною.

Таким чином, судами встановлено, що у
період з 23.05.1977 по 05.01.1993 громадянин
ОСОБА_5 дійсно працював на підприємстві
відповідача та виконував роботу, яка
віднесена до списку № 2, що свідчить про
наявність у ПАТ «Управління
механізації і автотранспорту»
обов'язку відшкодовувати витрати на
виплату та доставку його пільгової
пенсії.

Відповідно до розрахунку Управління
Пенсійного фонду України у Києво -
Святошинському районі Київської
області, за відповідачем утворилась
заборгованість з відшкодування витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій за списком № 2 за період з 01.01.2014
по 27.01.2014 пенсіонеру ОСОБА_5, який
працював на підприємстві відповідача
електрозварником та перебуває на
обліку в органах Пенсійного фонду, сума
витрат становить 49915,80 грн. (а.с.6).

Наявну заборгованість у розмірі 49915,80
грн. відповідачем у добровільному
порядку не сплачено, а тому позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Вказані обставини підтверджені
відповідними доказами.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно пункту першого статті першої
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є:
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників. Відповідно до абзацу
четвертого пункту першого статті
другої цього Закону для платників
збору, визначених пунктами 1 та 2 статті
1 цього Закону, крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів «б» -
«з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

У відповідності до ст. 3 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування платники збору сплачують
до Пенсійного фонду у порядку,
визначеному законодавством України.

Абзацом другим пункту першого статті
четвертої цього Закону встановлена
ставка збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування в розмірі 100
відсотків від об'єкта оподаткування,
визначеного абзацом четвертим пункту 1
статті 2 цього Закону.

До запровадження пенсійного
забезпечення через такі фонди особам,
зазначеним в абзаці першому цього
пункту, пенсії призначаються за
нормами Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення». У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 Закону. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності зазначеним
Законом.

За правилами абзацу четвертого
підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до ПФУ плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими й важкими умовами
праці за списком № 1, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Згідно з п. 6 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування від 19.12.22003р. № 21-1,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16 січня 2004 року за № 64/8663,
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

За приписами пункту 6.4 вказаної
Інструкції розмір сум до відшкодування
на поточний рік визначається відділами
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у повідомленнях про
розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», які
надсилаються підприємствами до 20-го
січня поточною року протягом десяти
днів з новопризначених пенсій.

Пунктом 6.5 передбачено, що розрахунки
складаються на підставі відомостей
відділів з призначення пенсій органів
Пенсійного фонду України, які
подаються до 1 січня поточного року та
протягом 10 днів з дня прийняття рішення
про призначення нової пенсії.

У відповідності до пункту 6.8 Інструкції
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат па виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Аналіз наведених правових норм дає
підстави для висновку про те, що
відповідно до положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, які
регулюють спірні правовідносини, а
також іншими законодавчими актами з
питань пенсійного забезпечення не
передбачено права Управління
Пенсійного фонду здійснювати
відшкодування витрат по пільговим
пенсіям за попередні періоди.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що витрати Пенсійного фонду
України на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
здійснюються щомісячно, тому мають
періодичний характер. В залежності від
певних обставин (досягнення
пенсіонером пенсійного віку, появлення
нових пенсіонерів, зміна розміру
пенсії внаслідок надбавок, доплат тощо)
розмір зобов'язань страхувальників з
відшкодування витрат Пенсійного фонду
кожного місяця може змінюватися, а тому
ці зобов'язання мають обліковуватися
окремо.

Разом з тим, даною Інстукцією не
передбачено визначення суми витрат на
виплату та доставку пенсій за декілька
років єдиним платежем в одному
розрахунку.

Як убачається з розрахунку суми
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгової пенсії, за
відповідачем рахується заборгованість
у розмірі 49915,80 грн. за період з 01.01.2014 по
27.01.2014.

Однак, з Листа Управління Пенсійного
фонду України у Києво - Святошинському
районі Київської області від 15.09.2014 №
8394/02 убачається, що заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгової пенсії,
виплаченої пенсіонеру ОСОБА_5,
нарахована відповідачу єдиним
платежем з моменту призначення пенсії
зазначеній особі, тобто з 04.02.2011.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що сума
заборгованості, визначена позивачем в
розрахунку витрат по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгової пенсії у розмірі
49915,80 грн., є сумою недоїмки, яка
утворилась з 04.02.2011р., а не сумою боргу
за період з 01.01.2014 по 27.01.2014р.

Крім того, в Листі від 15.09.2014 № 8394/02
позивач зазначає, що розрахунки по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгової пенсії,
виплаченої пенсіонеру ОСОБА_5, були
надіслані відповідачу несвоєчасно, що
призвело до накопичення суми
відшкодування у розмірі 49915, 80 грн.

Проте, будь -яких доказів на
підтвердження надсилання відповідачу
розрахунків по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгової пенсії, виплаченої
пенсіонеру ОСОБА_5, Управлінням не
надано.

Тобто, судом першої інстанції
правильно встановлено, що
заборгованість з відшкодування
фактичних витрат у розмірі 49915, 80 грн.
утворилась у зв'язку з неналежним
виконанням посадовими особами
позивача покладених на них обов'язків
через порушення процедури надіслання
відповідачу розрахунків, на підставі
яких здійснюється виплата пенсій.

Окрім цього, судом першої інстанції
встановлено, що 11.09.2014 року Київським
окружним адміністративним судом
прийнято рішення по адміністративній
справі № 810/4707/14 за позовом Управління
Пенсійного фонду України у Києво -
Святошинському районі Київської
області до приватного акціонерного
товариства «Управління механізації і
автотранспорту» про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до пунктів
«б» - «з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» за період лютий
- липень 2014 року, в якому встановлено, що
починаючи з лютого 2014 року ПАТ
«Управління механізації і
автотранспорту» своєчасно відшкодовує
Управлінню Пенсійного фонду України у
Києво - Святошинському районі
Київської області витрати на виплату
та доставку пільгової пенсії,
виплаченої пенсіонеру ОСОБА_5

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що відповідач на
даний час належним чином виконує свої
зобов'язання з відшкодування витрат
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пільгових пенсій, як того
вимагають положення Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», тому зазначене
дає підстави вважати, що у випадку
вчасного надсилання позивачем
відповідних розрахунків з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій,
підприємство відповідача своєчасно б
сплачувало суми, визначені у таких
розрахунках, тобто заборгованість з
відшкодування фактичних витрат у
розмірі 49915, 80 грн. утворилась у ПАТ
«Управління механізації і
автотранспорту» виключно з вини
позивача.

З урахуванням вищевикладеного,
апеляційний суд повністю погоджується
з висновками суду першої інстанції, що
позовні вимоги Управління Пенсійного
фонду України у Києво - Святошинському
районі Київської області є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Стаття 71 КАС України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Доводи апелянта
не спростовують зазначеного висновку.

На підставі вищезазначеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, тому відсутні підстави для
скасування постанови суду.

Повний текст ухвали виготовлено
08.12.2014р.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 19
вересня 2014 р. - залишити без
задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 19 вересня
2014 р. у справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України у Києво-Святошинському районі
до Приватного акціонерного товариства
"Управління механізації і
автотранспорту" про стягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня її
складення у повному обсязі.

Колегія суддів:
О.В.
Карпушова О.В.Епель

М.І.Кобаль

.

Головуючий суддя
Карпушова О.В.

Судді:
Епель О.В.

Кобаль М.І.