Справа № 804/17295/14
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді -
при секретарі - Шпота
за участю: представник
позивача - Фішелєву Г.В.
відповідача - Калугіна А.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
Дім «Фаворит» до Дніпропетровської
митниці Міндоходів про визнати
протиправними та скасування рішень,-
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
Дім «Фаворит» до Дніпропетровської
митниці Міндоходів, з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати
рішення Дніпропетровської митниці
Міндоходів № 110080000/2014/100052/1 від 30.04.2014р.
про коригування митної вартості
товару;

- визнати протиправною та скасувати
оформлену Дніпропетровською митницею
Міндоходів картку відмови у прийнятті
митної декларації № 110080000/2014/00076 від
30.04.2014р.

В обґрунтування позову позивач
посилається на ті обставини, що
виконуючи обов'язки учасника
зовнішньоекономічних відносин, ТОВ
«Торговий Дім «Фаворит» 26 квітня 2014р.
сформував електронну митну декларацію
№ 110080000/2014/109793 та надав її до
Дніпропетровської митниці Міндоходів,
для здійснення оформлення товару у
митному відношенні, з наданням усіх
необхідних документів на
підтвердження заявленої митної
вартості товару за основним (першим)
методом. Позивач, не погоджується з
винесеною відповідачем карткою
відмови в митному оформленні товару та
рішенням, оскільки вважає, що
відповідачу було надано всі документи
і дотримані всі умови, визначені ст. 53
Митного кодексу України, необхідні для
визначення митної вартості за основним
методом. З огляду на викладене, позивач
вважає, що прийняте відповідачем
Рішення про коригування митної
вартості товарів № 110080000/2014/100052/1 від
30.04.2014р. та Картка відмови у митному
оформленні товарів № 110080000/2014/00076 від
30.04.2014р. є протиправними та просить їх
скасувати.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача позов не
визнав, надав до суду письмове
заперечення в обґрунтування якого
зазначено, що документи подані
позивачем до митного оформлення
містять розбіжності та не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, а
тому картка відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення та
рішення про коригування митної
вартості товарів прийняті митним
органом правомірно, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
законом, тому в задоволенні позову слід
відмовити.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

Відносини, пов'язані зі справлянням
митних платежів, регулюються Митним
кодексом України, Податковим кодексом
України та іншими законами України з
питань оподаткування (частина 2 статті 1
Митного кодексу України № 4495-VI від
13.03.2012 року).

Згідно із частиною 1 статті 7 Митного
кодексу України, встановлені порядок і
умови переміщення товарів через митний
кордон України, їх митний контроль та
митне оформлення, застосування
механізмів тарифного і нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності, справляння митних
платежів, ведення митної статистики,
обмін митною інформацією, ведення
Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності,
здійснення відповідно до закону
державного контролю нехарчової
продукції при її ввезенні на митну
територію України, запобігання та
протидія контрабанді, боротьба з
порушеннями митних правил, організація
і забезпечення діяльності органів
доходів і зборів та інші заходи,
спрямовані на реалізацію державної
політики у сфері державної митної
справи, становлять державну митну
справу.

Згідно частин 1, 2, 3 статті 318 Митного
кодексу України митному контролю
підлягають усі товари, транспортні
засоби комерційного призначення, які
переміщуються через митний кордон
України.

Митний контроль здійснюється виключно
органами доходів і зборів відповідно
до цього Кодексу та інших законів
України.

Митний контроль передбачає виконання
органами доходів і зборів мінімуму
митних формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Судом встановлено, що 08 жовтня 2013 року
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім
«Фаворит» (далі ТОВ «Торговий Дім
«Фаворит», або позивач), (Покупець)
укладено Контракт на поставку
продукції «апельсини свіжі сорту Valencia»
№2433-GD/FV з Gouda for Agricultural Products (Ezz EL-din Gouda),
Єгипет (Продавець), згідно п.1.1, 1.2. якого
Продавець зобов'язується поставити
товар, а Покупець прийняти його на
умовах зазначених у цьому Контракті.
Поставлений товар повинен бути
виготовлений і поставлений партіями у
повній відповідності до вимог, на
умовах і по цінам, вказаним в Додатках і
Спецефікаціях до цього Контракту, які є
його невід'ємною частиною.

Згідно зі специфікацією № 3 від 05.04.2014р.
до контракту №2433-GD/FV від 08.10.2013р. фірма
Gouda for Agricultural Products (Ezz EL-din Gouda)
зобов'язалась здійснити поставку ТОВ
«Торговий Дім «Фаворит» наступного
товару: апельсини у загальній
кількості 120 000 кг за загальною ціною 56
880 доларів США (474 долари США за 1 тонну
або 0,474 долари США за 1 кг), (інвойс № 435
від 05.04.2014р.).

Вищезазначений товар надійшов на митне
оформлення до Дніпропетровської
митниці Міндоходів (далі -
«Відповідач») 26.04.2014р., що
підтверджується відповідними
відмітками на міжнародних товарно -
транспортних накладних (СМR) № 2698/1, №
2698/2, № 2698/3, № 2698/4 та №2698/5.

ТОВ «Торговий Дім «Фаворит» 26 квітня
2014р. сформував електронну митну
декларацію № 110080000/2014/109793 та надав її до
Дніпропетровської митниці Міндоходів,
для здійснення оформлення товару у
митному відношенні, з наданням
необхідних документів на
підтвердження заявленої митної
вартості товару за основним (першим)
методом та додаткові документи, а саме:

- Митну декларацію № 110080000/2014/109793 від
26.04.2104р.;

- Картка обліку особи, яка здійснює
операції з товарами 110/2013/0001672 від
09.04.2014р.;

- Міжнародна автомобільна накладна (СМR)
2698/1 від 23.04.2014р.;

- Міжнародна автомобільна накладна (СМR)
2698/2 від 23.04.2014р.;

- Міжнародна автомобільна накладна (СМR)
2698/3 від 23.04.2014р.;

- Міжнародна автомобільна накладна (СМR)
2698/4 від 23.04.2014р.;

- Міжнародна автомобільна накладна (СМR)
2698/5 від 23.04.2014р.;

- Коносамент (Billof Lading) HLCUAL ВІД
13.04.2014р.;

- Прейскурант (прайс-лист) виробника
товару Прайс-лист б/н від 01.04.2014р.;

- Висновок про вартісні характеристики
товару, підготовлений спеціалізованою
експертною організацією ГО-1888/1 від
24.04.2014р.;

- Рахунок-фактура (інвойс) 435 від 05.04.2014р.;

- Пакувальний лист 3 від 05.04.2014р.;

- Доповнення до зовнішньоекономічного
договору (контракту) Специфікація №3
від 05.04.2014р.;

- Зовнішньоекономічний договір
(контракт) купівлі- продажу, стороною
якого є

виробник товарів, що декларуються, та
подання якого для митного оформлення
№2433-GD/FV від 08.10.2013р.;

- Внутрішній договір (контракт) комісії
1208-13 від 12.08.2013р.;

- Доповнення до внутрішнього договору
(контракту), специфікація комісії №3 GD
від 05.04.2014р.;

- Інформація про позитивні результати
здійснення
санітарно-епідеміологічного

Контролю товару (наявність на
товаросупровідних документах відбитку
штампу) 2761 від 13.04.2014р.;

- Інформація про позитивні результати
здійснення фітосанітарного контролю
товару (наявність на товаросупровідних
документах відбитку штампів) 2730 від
23.04.2014р.;

- Інформація про позитивні результати
здійснення радіологічного контролю
товару

(для товарів і транспортних засобів, що
не підлягають екологічному контролю 2761
від 13.04.2014р.;

- Резервна позиція 915 від 26.07.2001р.;

-Фітосанітарний сертифікат, який
видається країною-експортером
(використовується для проведення
попереднього документального
контролю) 0670179 від 12.04.2014р.;

- Сертифікат про походження товару
Форми А А0225893 від 15.04.2014р.;

- Інші некласифіковані документи,
екологічна деклараця № 26678 від 21.04.2014р.;

- Інші некласифіковані документи, заява
на відбір зразків № 1099 від 24.04.2014р.;

- Інші некласифіковані документи, лист
виробника №1 від 24.04.2014р.;

- Інші некласифіковані документи, лист
виробника №2 від 24.04.2014р.;

- Інші некласифіковані документи,
сертифікат якості б/н від 05.04.2014р.;

- Копія митної декларації країни
відправлення 408604523 від 09.04.2014р.

Відповідач, шляхом надіслання на
адресу декларанта електронного
повідомлення від

26.04.2014р. пред'явив вимогу про надання
декларантом у 10 - денний термін
додаткових документів (а саме: договору
(угоди, контракту) із третіми особами,
пов'язаного з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунків
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписки з
бухгалтерської документації) з метою
підтвердження заявленої декларантом
митної вартості товару.

Працівником позивача - брокером ОСОБА_3
- був наданий лист б/н від 28.04.2014р. на
адресу відповідача про те, що
можливість надання у 10 - денний термін
витребуваних відповідачем додаткових
документів відсутня. Таким чином, ТОВ
«ТД «Фаворит» не відмовився від
надання додаткових документів, а лише
зазначив про неможливість їх надання у
10-ти денний термін.

Відповідач не визнав заявлену
декларантом митну вартість товару та
прийняв рішення № 110080000/2014/100052/1 від
30.04.2014р. про коригування митної
вартості товару, згідно з яким
відповідач провів коригування митної
вартості товару, заявленої
декларантом, та визначив цю вартість за
методом 6 (тобто резервним методом,
передбаченим ст. 57 та ст. 64 Митного
кодексу України) у загальному розмірі
122 400 доларів США (тобто різниця між
митною вартістю товару, визначеною
відповідачем, та митною вартістю
товару, заявленою декларантом,
становить 65 520 доларів США: 122 400 - 56 880).

На підставі вищезазначеного рішення,
відповідач оформив та надіслав
декларанту електронним повідомленням
картку відмови у прийнятті митної
декларації № 110080000/2014/00076 від 30.04.2014р.

За результатами контролю
співставлення відповідно до ст. 337 МКУ
відповідачем встановлено, що рівень
заявленої декларантом митної вартості
товару становить 0,474 дол. США/кг, а
рівень митної вартості подібних
товарів за вже оформленими митними
деклараціями, що визнані митними
органами та розраховані за ціною угоди
становить 1,2 дол. США/кг (МД від 24.04.2014р.
№205070000/2014/12909).

Митну вартість товару, що імпортується,
скориговано із застосуванням
другорядного метод визначення митної
вартості - 2-г - резервний метод
визначення митної вартості. Визначена
митна вартість товару ґрунтується на
інформації щодо вартості оцінюваних
товарів за МД від 24.04.2014 №205070000/2014/12909 та
становить 1,2 дол.США/кг.

Для того, щоб відповідач здійснив митне
оформлення товару та випустив його у
вільний обіг (з метою уникнення
збитків, які могли виникнути через
затримку митного оформлення товару,
викликану незгодою позивача з
визначеною відповідачем митною
вартістю товару), позивач відповідно до
ч. 7 ст. 55, ст. 305, п. 1 ст. 306, п. 2 ч. 1 та ч. 12
ст. 309, п. 2 ч. 2 ст. 310, ст. 313 Митного
кодексу України сплатив митні платежі
(податок на додану вартість) згідно з
митною вартістю товару, визначеною
декларантом, у розмірі 129 778,42 грн., та
надав відповідачу фінансову гарантію
сплати різниці між сумою митних
платежів, обчисленою згідно з митною
вартістю товару, визначеною
декларантом, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товару, визначеною відповідачем,
шляхом внесення на рахунок відповідача
грошової застави у розмірі
вищезазначеної різниці,
(підтвердженням вищезазначеної сплати
митних платежів та надання фінансової
гарантії є факт здійснення
відповідачем митного оформлення
товару згідно з вантажною митною
декларацією № 110080000/2014/110269 від 30.04.2014р.,
оформленою у вигляді електронного
документа відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 257
Митного кодексу України).

Згідно з вантажною митною декларацією
№ 110080000/2014/110269 від 30.04.2014р. сума митних
платежів (податку на додану вартість),
обчислена згідно з митною вартістю
товару, визначеною відповідачем,
склала 279 270,02 грн. Таким чином, сума
різниці між розміром митних платежів,
обчисленим згідно з митною вартістю
товару, визначеною декларантом, та
розміром митних платежів, обчисленим
згідно з митною вартістю товару,
визначеною відповідачем, склала 149 491,60
грн. (279 270,02 - 129 778,42).

Керуючись ч. 8 ст. 55 Митного кодексу
України, позивач надав відповідачу
витребувані ним додаткові документи
для підтвердження заявленої
декларантом митної вартості товару
(лист № 01-07/1 від 01.07.2014р.), однак
відповідач за результатами розгляду
цих додаткових документів відмовив у
визнанні заявленої декларантом митної
вартості товару, про що позивача було
повідомлено листом № 4515/04-50-52 від
11.07.2014р.

Відповідно до частини 3 статті 53
Митного кодексу України (далі за
текстом - МКУ) у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи.

Відповідно до п.4.1. ст. 54 Митного кодексу
України відповідачем було здійснено
контроль заявленої декларантом митної
вартості товарів шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості, наявності в поданих
зазначеними особами документах усіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

В обґрунтування своєї позиції
відповідач зазначив наступне.

1. Відповідно до інвойсу № 435 від 05.04.2014р.
порт відвантаження товару - Damietta
(Єгипет), в той час як відповідно до
фітосанітарного сертифіката № 0670179 від
12.04.2014р. порт відвантаження товару - Рогt
Said (Єгипет), тобто зовсім інший порт,
який розташований на відстані 70 км від
порту Damietta. Крім того, відповідно до
наданого перекладу декларації № 408604523
країни експорту назва судна, яким
перевозиться товар, - «Альсипартлет», а
відповідно до інформації, наданої
декларантом при митному оформленні
товару зазначено «АТНЕNА». Отже,
існують розбіжності у наданих
декларантом документах, внаслідок чого
є підстави вважати, що на шляху
транспортування товару було здійснено
перевантаження контейнерів.
Відповідно до умов поставки товару (СFR
Одеса) продавець зобов'язаний понести
витрати та оплатити фрахт, необхідні
для доставки товару до названого порту
призначення, однак поставка є
здійсненою продавцем, коли товар
перейшов через поручні судна в порту
відвантаження, і ризик втрати чи
пошкодження товару, а також будь - які
додаткові витрати, спричинені подіями,
що виникають після здійснення
поставки, переходять з продавця на
покупця. Відповідно до ст. 58 Митного
кодексу України при визначенні митної
вартості до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за
оцінювані товари, додаються такі
витрати (складові митної вартості),
якщо вони не включалися до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті:
витрати на навантаження, вивантаження
та обробку оцінюваних товарів,
пов'язані з їх транспортуванням до
аеропорту, порту або іншого місця
ввезення на митну територію України.
Таким чином, незрозуміло, чи включені
до заявленої декларантом митної
вартості товару витрати позивача
(покупця товару) на перевантаження
товару під час його транспортування
від порту відвантаження до порту
призначення, тобто декларант не
підтвердив документально числові
значення складових частин митної
вартості товару.

2. Відповідно до договору комісії № 1208-13
від 12.08.2013р. товар, придбаний позивачем
(комісіонером) за рахунок ТОВ «АТБ -
маркет» (комітента), є власністю
останнього. За укладення
зовнішньоекономічного договору
купівлі - продажу та здійснення
поставки за цим договором позивач
(комісіонер) отримує комісійну
винагороду - 100 грн. за один контейнер (п.
3.1.1 договору комісії № 1208 -13 від
12.08.2013р.). Відповідно до ст. 58 Митного
кодексу України при визначенні митної
вартості до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за
оцінювані товари, додаються такі
витрати (складові митної вартості),
якщо вони не включалися до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті:
комісійні та брокерська винагорода.
Таким чином, незрозуміло, чи включена
до заявленої декларантом митної
вартості товару комісійна винагорода
позивача, тобто декларант не
підтвердив документально числові
значення складових частин митної
вартості товару.

3. Позивач надав платіжне доручення в
іноземній валюті № 312 від 07.05.2014р., яким
здійснено оплату на користь
нерезидента з призначенням платежу -
передоплата за продукцію за контрактом
№2433-GD/FV від 08.10.2013р. Однак, згідно з цим
контрактом орієнтовна вартість
поставок - 1 000 000 доларів США, тобто
неможливо ідентифікувати надане
платіжне доручення з партією товару, що
оцінюється.

Виходячи з вищенаведеного, на думку
відповідача, відсутні підстави для
визнання заявленої декларантом митної
вартості товару з огляду на наявність
розбіжностей у поданих декларантом
документах, відсутність підтвердження
числових значень складових частин
митної вартості товару та відсутність
відомостей щодо ціни, яка була фактично
сплачена за партію товару, що
оцінюється.

Суд вважає доводи відповідача
безпідставними з огляду на наступне.

Так, Продавець товару - фірма Gouda for
Agricultural Products (Ezz EL-din Gouda) - своїм листом №
12 від 21.10.2014р. надав роз'яснення та
підтвердив, що - зазначення в інвойсі №
435 від 05.04.2014р. про те, що порт
відвантаження товару - Damietta, було
зроблено, оскільки спочатку продавець
планував, що портом відвантаження
товару дійсно буде Damietta, з якого товар
планувалося відправити за допомогою
судноплавної лінії СМА - СGМ. Однак, з
метою як найшвидшого відправлення
товару (за допомогою іншої
судноплавної лінії - Нараg lloyd, у якої
дата завантаження товару на судно
наставала раніше, ніж у лінії СМА - СGМ)
було вирішено змінити порт
відвантаження на Рогt Said (оскільки
лінія Нараg lloyd використовує для
прийняття товару до перевезення саме
Рогt Said). У зв'язку з цим доставлення
товару до порту Damietta, завантаження
товару на будь - яке судно у порту Damietta,
вивантаження та будь - яке подальше
перевантаження товару на шляху його
прямування до Рогt Said не здійснювалися,
оскільки товар з місця його пакування
був одразу доставлений безпосередньо у
Рогt Said автомобільним транспортом у
контейнерах за рахунок Продавця і був
завантажений у Рогt Said на судно АТНЕNА.
Остаточно погодженим між Продавцем та
позивачем портом відвантаження товару
за цією поставкою був Рогt Said, тобто ця
поставка товару була здійснена з
моменту переходу товару через поручні
судна у Рогt Said (відповідно до
погоджених між Продавцем та позивачем
умов цієї поставки - СFR Одеса згідно з
правилами «Інкотермс - 2010»).
Вищезазначена зміна порту
відвантаження не вплинула на погоджену
між Продавцем та позивачем ціну товару.

Також було встановлено, що у митній
декларації на експортований товар №
408604523, яка була оформлена при експорті
товару згідно з інвойсом № 435 від
05.04.2014р., у графі «Назва судна»
зазначено «транспорт з місця пакування
до порту», оскільки згідно з правилами,
що діють у країні продавця, заповнення
цієї графи здійснюється саме таким
чином.

Як пояснив у судовому засіданні
представник позивача, відповідно до
перекладу митної декларації на
експортований товар № 408604523,
виконаного перекладачем ОСОБА_4,
справжність підпису якої засвідчена
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 09.10.2014р. за
реєстровим № 7365 (тобто це професійний
переклад, оскільки нотаріус при
засвідченні підпису перекладача
перевірив його кваліфікацію), у графі
«Назва судна» дійсно зазначено
«транспорт з місця пакування до
порту» (тобто відсутні розбіжності у
назві судна, на які посилається
відповідач). Той переклад, який був
наданий відповідачу під час митного
оформлення товару, виконувався
неспеціалістом, і у ньому була допущена
помилка щодо змісту вищезазначеної
графи (помилково було зазначено слово
«Альсипартлет»).

Таким чином, доводи відповідача про
здійснення перевантаження товару під
час його транспортування від порту
відвантаження до порту призначення,
необхідність включення витрат на це
перевантаження до митної вартості
товару, незрозумілість того, чи
здійснено таке включення, та
документальне непідтвердження
декларантом числових значень
складових частин митної вартості
товару є необгрунтованими.

Щодо включення позивачем до заявленої
митної вартості товару комісійної
винагороди слід зазначити наступне.

Підпунктом «а» п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного
кодексу України передбачено, що при
визначенні митної вартості до ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари, додаються
такі витрати (складові митної
вартості), якщо вони не включалися до
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті: витрати, понесені
покупцем. - комісійні та брокерська
винагорода, за винятком комісійних за
закупівлю, що є платою покупця своєму
агентові за надання послуг, пов'язаних
із представництвом його інтересів за
кордоном для закупівлі оцінюваних
товарів.

Однак, відповідно до договору комісії
№ 1208-13 від 12.08.2013р., комісійна
винагорода сплачується ТОВ «АТБ -
маркет» (комітентом) на користь
позивача (комісіонера), тобто позивач
не несе жодних витрат на сплату цієї
комісійної винагороди, оскільки є її
отримувачем, а не її платником.
Виходячи з цього, комісійна винагорода
за договором комісії № 1208-13 від 12.08.2013р.
не може і не повинна включатись до
митної вартості товару, а отже, доводи
відповідача про необхідність
включення цієї комісійної винагороди
до митної вартості товару,
незрозумілість того, чи здійснено таке
включення, та документальне не
підтвердження декларантом числових
значень складових частин митної
вартості товару суперечать положенням
Митного кодексу України та є
необґрунтованими.

Стосовно неможливості відповідачем
ідентифікувати надане позивачем
платіжне доручення з партією товару, що
оцінюється, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 53 Митного
кодексу України документами, які
підтверджують митну вартість товару та
подаються декларантом органу доходів і
зборів одночасно з митною декларацією,
є банківські платіжні документи, що
стосуються оцінюваного товару, якщо
рахунок сплачено, (тобто якщо на момент
подання декларантом документів для
митного оформлення товару покупець вже
сплатив продавцю повністю або частково
вартість цього товару).

Однак, відповідно до п. 3.1 контракту
№2433-GD/FV від 08.10.2013р. та специфікації № 3
від 05.04.2014р. до цього контракту,
покупець (Позивач) сплачує продавцю
повну вартість товару після прийняття
цього товару на склад покупця, (тобто
вже після митного оформлення цього
товару).

Виходячи з цього, платіжне доручення
позивача в іноземній валюті № 312 від
07.05.2014р. не може і не повинно
розглядатись та оцінюватись
відповідачем як документ, що
підтверджує митну вартість товару,
оскільки це платіжне доручення
складено після 30.04.2014р. (дати митного
оформлення товару).

Що ж стосується доводів відповідача
про те, що неможливо ідентифікувати
вищезазначене платіжне доручення з
партією товару, що оцінюється, а отже,
відсутні відомості щодо ціни, яка була
фактично сплачена за партію товару, що
оцінюється, то як пояснив у судовому
засіданні представник позивача -
зазначення у платіжному дорученні № 312
від 07.05.2014р. про перерахування коштів як
«передоплата за продукцію за
контрактом №2433-GD/FV від 08.10.2013р. є
помилкою (опискою), оскільки насправді
(фактично) це перерахування є оплатою
продавцю повної вартості партії
товару, фактично вже поставленої
позивачу, згідно зі специфікацією № 3
від 05.04.2014р. до контракту №2433-GD/FV від
08.10.2013р.

Крім того, Дніпропетровська митниця у
запереченнях на позов зазначила, що
позивач 01.04.2014р. та 15.04.2014р. звертався із
МД №110080000/2014/107907 та №110080000/2014/108879 щодо
оформлення ідентичного товару
«апельсини свіжі сорту Valencia», який було
задекларовано за ціною 1.02 доларів
США/кг, що підтверджується
деклараціями митної вартості.

Як пояснив у судовому засіданні
представник позивача, дійсно ТОВ
«Торговий Дім «Фаворит» зверталося за
митним оформленням відповідно до
митних декларацій:

- від 01.04.2014 МД №110080000/2014/107907 - за
контрактом з фірмою Green Egypt co. Agricultural
Investment (AGREEN) апельсини у кількості 46 600 кг
за контрактною пінто 22 392 доларів США
(0,480 доларів/кг). Митна вартість
визначена у розмірі 523 322,59 грн. (1.02
долари за 1 кг);

- від 01.04.2014 МД №110080000/2014/107919 - за
контрактом з фірмою ELWADI

EXPORN CO. FOR AGRICULTURAL PRODUCTS у кількості 240 000 кг
за контрактною ціною 115200 доларів США
(0,480 доларів/кг). Митна вартість у
розмірі 2 692 334,88 грн. (1,02 долари за 1 кг);

- від 15.04.2014 МД №110080000/2014/108879 - за
контрактом №2433-GD/FV від 08.10.2013р. з фірмою
Gouda for Agricultural Products у кількості 120 000 кг за
контрактною ціною 56 880,00 доларів США (0,474
долари/кг). Митна вартість визначена у
розмірі 1 396 350,09 грн. (1,02 долари за 1 кг);

- від 30.04.2014 МД №110080000/2014/110269 за
контрактом №2433-GD/FV від

08.10.2013р. з фірмою Gouda for Agricultural Products у
кількості 120 000 кг за контрактною ціною
54 525,80 доларів США (0,454 долари/кг). Митна
вартість визначена у розмірі 1 588 395,82
грн. (1,02 долари за 1 кг).

Представник позивача звернув увагу на
те, що контрактна ціна, зазначена в МД №
110080000/2014/107907, МД №110080000/2014/107919 та МД
№110080000/2014/110269 була не 1,02, як зазначає
відповідач, а була на рівні контрактної
ціни поставки апельсин за
специфікацією № 3 від 05.04.2014р., а за МД
№110080000/2014/108879 ідентична контрактній
ціні поставки апельсин за
специфікацією № 3 від 05.04.2014р.

Представник позивача також пояснив, що
в зв'язку з тим, що відповідачем
(Дніпропетровською митницею) під час
оформлення попередніх партій
однозначно було заявлено, що наслідком
декларування митної вартості за ціною
договору буде відмова у митному
оформленні товару, ТОВ «Торговий Дім
«Фаворит» не дивлячись на те, що
контрактна ціна інша та є значно меншою
статистичної, враховуючи ті обставини,
що товар є таким, що швидко псується,
для запобігання понесенню додаткових
витрат та збитків внаслідок псування
товару, вимушений був визначити митну
вартість не за ціною угоди, а за шостим
методом.

Враховуючи, що поставки аналогічного
товару тривають, і ТОВ «Торговий Дім
«Фаворит» надав відповідачу всі
документи для підтвердження
контрактної ціни товару, також наявні
передбачені ч. 1 ст. 58 Митного кодексу
України умови застосування методу
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, позивач був
вимушений після чергової поставки
товару звернутися до суду з метою
доведення в судовому порядку
правомірності визначення митної
вартості товару за ціною угоди.

Треба зазначити, що навіть якщо
припустити, що ціна за контрактом під
час попередніх поставок була інша, ніж
під час цієї поставки, це жодним чином
не повинно обумовлювати неможливість
митного оформлення товару за ціною
контракту даної поставки, або залежати
від тієї митної вартості, яка
визначалася раніше.

Також суд вважає, що відповідачем були
порушені вимоги, щодо послідовності
використання методів визначення
митної вартості.

Порядок визначення митної вартості
товарів, методи визначення митної
вартості товарів, що переміщуються
через митний кордон України
передбачено Митним кодексом України та
іншими актами законодавства,
прийнятими у відповідності до вимог
цього Кодексу.

Так, митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, в силу приписів статті 49
Митного кодексу України є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Частиною першою статті 51 Митного
кодексу України встановлено, що митна
вартість товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до норм цього Кодексу.

При цьому, згідно з приписами пункту 2
частини другої статті 52 Митного
кодексу України, декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані
подавати органу доходів і зборів
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Частиною четвертою статті 52 Митного
кодексу України передбачено, що у
випадках, визначених цим Кодексом, для
заявлення митної вартості товарів, що
переміщуються через митний кордон
України відповідно до митного режиму
імпорту, органу доходів і зборів, який
проводить митне оформлення цих
товарів, разом з митною декларацією та
іншими необхідними для митного
оформлення зазначених товарів
документами в установленому порядку
подається декларація митної вартості.

Відповідно до частини 1 - 3 статті 57
цього Кодексу, визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Митний орган при здійсненні митного
контролю, у тому числі й з питань
контролю правильності визначення
митної вартості, має діяти у спосіб,
визначений МК України, а відомості, які
містяться в автоматизованій системі
аналізу та управління ризиками, мають
лише допоміжний інформаційний
характер при прийнятті митним органом
відповідних рішень. Та обставина, що в
митного органу наявна інформація про
те, що ідентичний товар, розмитнювався
раніше за іншою вартістю, за
відсутності інших визначених законом
підстав, що обумовлюють межі і способи
здійснення митним органом контролю
митної вартості, не утворює підстав для
відмови у визнанні заявленої
декларантом митної вартості за
основним методом та її визначенні за
резервним методом.

Крім того, нижчий рівень митної
вартості імпортованого позивачем
товару від рівня митної вартості
іншого митного оформлення, не може
розцінюватися як заниження позивачем
митної вартості, не є перешкодою для
застосування першого методу
визначення митної вартості товару і не
може бути достатньою підставою для
відмови у здійсненні митного
оформлення товару за першим методом
визначення його митної вартості.

Таким чином, митний орган неправомірно
відмовив позивачу у визнанні
задекларованої ним митної вартості
товару за основним методом, визначив
митну вартість за резервним методом та
прийняв рішення про коригування митної
вартості товару.

Подані ТОВ «Торговий Дім «Фаворит»
документи чітко ідентифікували
оцінюваний товар та містили об'єктивні
і достовірні дані, що піддавалися
обчисленню, тобто підтверджували митну
вартість товарів за ціною Контракту
згідно з вимогами статті 58 МК України.

Правильність визначення позивачем
митної вартості товару за ціною
Контракту, а також об'єктивна
можливість застосування першого
методу не були спростовані
відповідачем.

Крім того, застосувавши замість
визначеного позивачем основного
методу, другорядний резервний метод
визначення митної вартості товару,
відповідач не надав доказів
неможливості застосування наступних,
після основного методів визначення
митної вартості товарів.

З аналізу наведених вище правових норм
вбачається, що Митним кодексом
передбачено вичерпний перелік
документів, що подається декларантом
митному органу для підтвердження
заявленої митної вартості товарів та
обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з
положеннями статті 318 Митного кодексу
України, якою встановлено, що митний
контроль має передбачати виконання
митними органами мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Крім того, це узгоджується з
проголошеними у статті 8 Митного
кодексу України принципами здійснення
державної митної справи на засадах
законності та презумпції
невинуватості, єдиного порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів через митний кордон України,
спрощення законної торгівлі,
заохочення доброчесності.

Частиною третьою статті 53 Митного
кодексу України передбачено обов'язок
декларанта подавати додаткові
документи (за наявності) до визначеного
частиною другою цієї статті загального
переліку. При цьому такий обов'язок
виникає у декларанта виключно у разі,
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Згідно з частинами четвертою та п'ятою
статті 54 Митного кодексу України,
митний орган під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів зобов'язаний,
зокрема, здійснювати контроль
заявленої декларантом або
уповноваженою ним особою митної
вартості товарів шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості, наявності в поданих
зазначеними особами документах усіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього Кодексу
(частина друга статті 54 Митного кодексу
України).

Послідовність дій посадових осіб
митного органу при здійсненні контролю
за правильністю визначення митної
вартості товарів під час здійснення їх
митного контролю та митного оформлення
визначено Методичними рекомендаціями
щодо роботи посадових осіб митних
органів з аналізу, виявлення та оцінки
ризиків при здійсненні контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України,
затвердженими наказом Державної
митної служби України від 13.07.2012 № 362
(далі - Методичні рекомендації).

Представником відповідача не надано
жодних доказів того, що подані ТОВ
«Торговий Дім «Фаворит» основні та
додаткові документи не дозволяли
митному органу у належний спосіб
перевірити числове значення складових
митної вартості товарів, відомості
щодо їх ціни та використати основний
метод визначення митної вартості за
ціною контракту.

Документи, подані товариством з
обмеженою відповідальністю ТОВ
«Торговий Дім «Фаворит» до митного
органу з метою підтвердження заявлених
відомостей про митну вартість товарів,
містять усю необхідну інформацію про
вартість товару та транспортних
послуг, а також реквізити, необхідні
для ідентифікації ввезеного товару.

В силу приписів частини третьої статті
2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено).

Відповідачем під час формування картки
відмови у митному оформленні товарів
за митною декларацією № 110080000/2014/109793
від 26.04.2104р. зазначено про неможливість
застосування обраного декларантом
методу визначення митної вартості,
підстава п.6 ст. 54 МКУ.

Однак суд вважає, що загальні посилання
на норми МКУ щодо причин
незастосування того чи іншого методу
визначення митної вартості не повинні
розцінюватися як достатні доводи
обґрунтованості прийнятого
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
митний орган неправомірно відмовив
позивачу у визнанні задекларованої ним
митної вартості товару за основним
методом, визначив митну вартість за
резервним методом та прийняв рішення
про коригування митної вартості товару
і картку відмови у митному оформленні
товарів.

Відповідно до частини першої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до положень статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно п.1 ч.2 ст.162 КАС України, у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
визнання протиправним рішення суб'єкта
владних повноважень чи його окремих
положень, дій чи бездіяльності і про
скасування або визнання нечинним
рішення чи його окремих положень.

За викладених обставин суд вважає, що
позовні вимоги є обгрунтованими та
підлягають задовленню у повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
Дім «Фаворит» до Дніпропетровської
митниці Міндоходів про визнати
протиправними та скасування рішень -
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Дніпропетровської митниці
Міндоходів № 110080000/2014/100052/1 від 30.04.2014р.
про коригування митної вартості
товару.

Визнати протиправною та скасувати
оформлену Дніпропетровською митницею
Міндоходів картку відмови у прийнятті
митної декларації № 110080000/2014/00076 від
30.04.2014р.

Копію постанови направити сторонам по
справі.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та в
строки, встановленні статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови
викладений протягом п'яти днів.

Суддя Е.О.
Юрков