Справа № 826/3701/14
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/3701/14
інстанції: Келеберда В.І.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко
Є.О.

Суддів: Горбань
Н.І.

Земляна Г.В.

при секретарі Грисюк
Г.Г.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів - Центральний офіс з
обслуговування великих платників
податків на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 12
травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства
"Укртранснафта" до Міжрегіонального
Головного управління Міндоходів -
Центральний офіс з обслуговування
великих платників податків про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"Укртранснафта" (далі - ПАТ
"Укртранснафта") звернулося до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Міжрегіонального
Головного управління Міндоходів -
Центральний офіс з обслуговування
великих платників податків про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
25.12.2013 р. №.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 12
травня 2014 року позов задоволено.

На вказану постанову відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
її скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи,
Міжрегіональним головним управлінням
Міндоходів - Центральним офісом з
обслуговування великих платників
податків проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
правомірності нарахування ПАТ
«Укртранснафта» бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за вересень 2013 року, за
результатом якої складено акт від
09.12.2013 р. №1453/41-23/37-.

Даною перевіркою встановлено
порушення позивачем п. 198.2, п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, що
призвело до завищення суми податкового
кредиту за серпень 2013 року на суму 103
888,00 грн., п. 200.1 п. 200.2, п. 200.3 ст. 200
Податкового кодексу України, що
призвело до завищення суми від'ємного
значення між сумою податкового
зобов'язання та податкового кредиту за
серпень 2013 року в розмірі 103 888,00 грн., п.
14.1.18 п. 14.1 ст. 14, п. 200.4 ст. 200 Податкового
кодексу України, що призвело до
завищення суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість у зменшення податкових
зобов'язань з ПДВ наступних податкових
періодів за вересень 2013 року на суму
ПДВ в розмірі 866 821,00 грн., які підлягають
зменшенню.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 25.12.2013 р.
№, яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість на 766 608,00 грн. та
нараховано штрафні (фінансові) санкції
в розмірі 191 652,00 грн.

Як вбачається з акту
перевірки, відповідаме встановлено, що
позивач здійснював операції (послуги з
переміщення транзитом через митну
територію України), які звільненні віл
оподаткування відповідно до п. 197.8
Податкового кодексу України та
операції з постачання відходів і
брухту чорних і кольорових металів, які
звільненні від оподаткування
відповідно до п. 15 підрозділу 2 розділу
ХХ «Перехідні положення» Податкового
кодексу України (списання непридатних
у використанні акумуляторів та іншого
обладнання).

У серпні 2013 року обсяг продажу на
території України склав 7 486 072,00 грн.
податок на додану вартість 1 497 214,00 грн.,
основними покупцями позивача були ПАТ
«Укрнафта», ПАТ «Транснаціональна
фінансово-промислова нафтова компанія
«Укртатнафта», ПрАТ «Синтез Ойл».

У вересні 2013 року обсяг продажу на
території України склав 12 054 438,00 грн.,
податок на додану вартість 2 410 888,00 грн.
основним покупцем позивача було ПАТ
«Транснаціональна
фінансово-промислова нафтова компанія
«Укртатнафта», основним
постачальником товарів є ПАТ
«Укрнафта».

Реальність здійснення таких
правовідносин відповідачем під сумнів
не ставилася.

За результатами таких правовідносин
позивачем розраховано суму податку на
додану вартість, яка включається до
податкового кредиту відповідно до п.
199.1 та п. 199.2 ст. 199 Податкового кодексу
України. При цьому, частка використання
розрахована на початок 2013 року та яка
застосовується протягом року
становить 5,01%.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України, датою виникнення
права платника податку на додану
вартість на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунку
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно пп. 199.1 та 199.2. ст. 199 Податкового
кодексу України у разі, якщо придбані
та/або виготовлені товари/послуги,
необоротні активи частково
використовуються в оподатковуваних
операціях, а частково - ні, до сум
податку, які платник має право віднести
до податкового кредиту, включається та
частка сплаченого (нарахованого)
податку під час їх придбання або
виготовлення, яка відповідає частці
використання таких товарів/послуг,
необоротних активів в оподатковуваних
операціях.

Частка використання товарів/послуг,
необоротних активів в оподатковуваних
операціях визначається у відсотках як
відношення обсягів з постачання
оподатковуваних операцій (без
урахування сум податку) за попередній
календарний рік до сукупних обсягів
постачання оподатковуваних та
неоподатковуваних операцій (без
урахування сум податку) за цей же
попередній календарний рік, визначена
у процентах величина застосовується
протягом поточного календарного року.

Положення статті 199 Податкового
кодексу України передбачають
застосування частки використання
товарів/послуг, необоротних активів
для проведення коригування сум
податку, які відносяться саме до
податкового кредиту, однак така норма
не відноситься до сум податку на додану
вартість, які підлягають бюджетному
відшкодуванню.

Відповідно до ст. 200 Податкового
кодексу України, якщо в наступному
звітному податковому періоді сума
податку, розрахована згідно з п. 200.1 ст.
200 Податкового кодексу України має
від'ємне значення, то бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем товарів/послуг.

Залишок від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до
складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Згідно п. 200.6 Податкового кодексу
України платник податку може прийняти
самостійно рішення про зарахування в
повному обсязі належної йому суми
бюджетного відшкодування або її
частини у зменшення податкових
податкових зобов'язань з цього податку,
що виникли протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених пунктом 200.4 цієї
статті. Зазначене рішення
відображається платником податку у
податковій декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем у податковій декларації з
ПДВ за серпень 2013 року у розділі
«Податковий кредит» відображено: у
рядку 10 «Придбання з податком на додану
вартість на митній території України
товарів/послуг з метою їх використання
виключно у межах господарської
діяльності платника податку для
здійснення операцій, які підлягають
оподаткуванню за основною ставкою» -
податок на додану в вартість у розмірі 5
511 030,00 грн.

До рядка 15 «Придбання з податком на
додану вартість товарів/послуг, які
частково використовуються в
оподатковуваних операціях, а частково
в операціях, які звільнені від
оподаткування» декларації з податку на
додану вартість за серпень 2013 року
позивачем віднесено 29 549 876,00 грн., з яких
частина, що включається до податкового
кредиту становить 1 480 449,00 грн., податок
на додану вартість - 296090,00 грн.

У рядку 19 «Від'ємне значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду»
позивачем задекларовано - 4 306 069,00 грн.
за наявності податкових накладних та
застосування частки використання
товарів/послуг в оподатковуваних
операціях у розмірі 5,01%. Згідно рядку 20.2
такої декларації сума податку
зарахована до складу податкового
кредиту наступного звітного періоду.

В рядку 21 такої декларації позивачем
зазначено суму податку у розмірі 4 306
068,00 грн. та відповідно зменшено на таку
суму позитивне значення різниці між
сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного податкового періоду.

До декларації з податку на додану
вартість за вересень 3013 року позивачем
подано додаток 2 «Довідка про залишок
суми від'ємного значення попередніх
податкових періодів, що залишається
непогашеним після бюджетного
відшкодування, отриманого у звітному
податковому періоді, та підлягає
включенню до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду», у якому зазначено залишок
від'ємного значення податку у розмірі 1
141 667,00 грн., та додано «Розрахунок суми
бюджетного відшкодування» (додаток 3 до
декларації), у якому визначена частка
залишку від'ємного значення, фактично
сплачена позивачем постачальникам
товарів/послуг у попередніх звітних
податкових періодах та не погашена
податковими зобов'язаннями попередніх
звітних податкових періодів або не
брала участі у розрахунках бюджетного
відшкодування.

Таким чином, враховуючи те, що ст. 199
Податкового кодексу України не
передбачено застосування частки
використання товарів/послуг,
необоротних активів до сум податку на
додану вартість, які підлягають
бюджетному відшкодуванню, висновок
відповідача про порушення позивачем
вимог п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14, п. 200.4 ст. 200
Податкового кодексу України є
необґрунтованими, а тому податкове
повідомлення-рішення від 25.12.2013 р.
№ є протиправним та підлягає
скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо задоволення
позову, а тому апеляційну скаргу
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів - Центральний офіс з
обслуговування великих платників
податків необхідно залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 12
травня 2014 року - без змін, оскільки вона
ухвалена з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Міжрегіонального
Головного управління Міндоходів -
Центральний офіс з обслуговування
великих платників податків залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 12
травня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки передбачені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Земляна Г.В.

Повний текст
ухвали складено 09.12.2014 р.

.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Земляна Г.В.