Справа № 804/19103/14
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

24 листопада 2014 р.
справа № 804/19103/14

Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Прудник С.В.,
перевіривши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 до Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, треті особи:
Дніпропетровська філія державного
підприємства "Інформаційний центр"
Міністерства юстиції України,
управління Держземагенства у місті
Дніпропетровськ Дніпропетровської
області, Сьома Дніпропетровська
державна нотаріальна контора про
скасування державної реєстрації права
власності на земельну ділянку площею
0,0406 га, та зобов'язання вчинити певні
дії, -

ВСТАНОВИВ :

19 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулась
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, треті особи:
Дніпропетровська філія державного
підприємства "Інформаційний центр"
Міністерства юстиції України,
управління Держземагенства у місті
Дніпропетровськ Дніпропетровської
області, Сьома Дніпропетровська
державна нотаріальна контора, в якому
просить суд:

- скасувати державну реєстрацію права
власності на земельну ділянку площею
0,0406 га, що розташована в АДРЕСА_1,
кадастровий номер :08:091:0028, яка
належить позивачу відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
законом виданого Сьомою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою 25.03.2013 року за
реєстровим № 2-1405;

- зобов'язати Державну реєстраційну
службу України видалити з Державного
реєстру речових прав відомості про
реєстрацію права власності за № 440333 та
видалити розділ за реєстраційним
номером 1 у зв'язку із помилковою
його реєстрацією;

- зобов'язати Державну реєстраційну
службу України зареєструвати
свідоцтво про право на спадщину на
земельну ділянку площею 0,0406 га, що
розташована в
АДРЕСА_1, кадастровий номер
:08:091:0028.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 107 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя після одержання
позовної заяви з'ясовує, чи відповідає
позовна заява вимогам, встановленим
статтею 106 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на
відповідність вимогам ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд приходить до висновку, що
даний адміністративний позов подано з
порушенням вимог закону.

Так, частиною 1 ст. 50 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що сторонами в
адміністративному процесі є позивач та
відповідач.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відповідач - суб'єкт владних
повноважень, а у випадках, передбачених
законом, й інші особи, до яких звернена
вимога позивача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у позовній заяві зазначаються:
ім'я (найменування) відповідача, посада
і місце служби посадової чи службової
особи, поштова адреса, а також номер
засобу зв'язку, адреса електронної
пошти, якщо такі відомі.

За змістом адміністративного позову,
ОСОБА_1 зазначено відповідача:
Реєстраційну службу
Дніпропетровського міського
управління юстиції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у позовній заяві зазначаються
зміст позовних вимог згідно з
частинами четвертою і п'ятою статті 105
цього Кодексу і виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги, а в
разі подання позову до декількох
відповідачів, - зміст позовних вимог
щодо кожного з відповідачів.

Судом встановлено, що другою та третьою
позовною вимогою позивач просить суд
зобов'язати вчинити певні дії Державну
реєстраційну службу України, яка за
змістом позовної заяви ОСОБА_1 не
визначена відповідачем.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Частиною 2 ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що на підтвердження
обставин, якими обґрунтовуються
позовні вимоги, позивач надає докази, а
в разі неможливості - зазначає докази,
які не може самостійно надати, із
зазначенням причин неможливості
подання таких доказів.

Тобто, вищезазначені позовні вимоги
заявлені до Державної реєстраційної
служби України, проте, позивач, в
обгрунтування зазначених позовних
вимог не зазначає яке саме рішення, дії
чи бездіяльність Державної
реєстраційної служби України, як
суб'єкта владних повноважень, порушили
права, свободи або інтереси позивача, а
також, не надає докази на підтвердження
обставин, якими обґрунтовуються дані
позовні вимоги.

Отже, в позовній заяві позивач зазначає
одного відповідача, а звертається
одночасно до декількох відповідачів, а
саме до Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції та Державної
реєстраційної служби України, проте,
Кодексом адміністративного
судочинства України передбачено
заявлення позовних вимог щодо кожного
з відповідачів окремо. Тому, суд вважає
за необхідне, позивачу визначитись із
належним відповідачем по справі та
змістом заявлених позовних вимог,
відповідно до ч. 4 ст. 105 Кодексу
адміністративного судочинства
України, виклавши всі обставини, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги, та
наданням до суду належних доказів на
підтвердження обставин, якими
обґрунтовуються позовні вимоги.

Також, за змістом позовної заяви
позивач визначає третіх осіб:
Дніпропетровську філію державного
підприємства "Інформаційний центр"
Міністерства юстиції України,
управління Держземагенства у місті
Дніпропетровськ Дніпропетровської
області, Сьому Дніпропетровську
державну нотаріальну контору.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Кодексу
адміністративного судочинства
України, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
можуть вступити у справу на стороні
позивача або відповідача у будь-який
час до закінчення судового розгляду,
якщо рішення у справі може вплинути на
їхні права, свободи, інтереси або
обов'язки. Вони можуть бути залучені до
участі у справі також за клопотанням
осіб, які беруть участь у справі. Якщо
адміністративний суд при прийнятті
позовної заяви, підготовці справи до
судового розгляду або під час судового
розгляду справи встановить, що судове
рішення може вплинути на права і
обов'язки осіб, які не є стороною у
справі, суд залучає таких осіб до
участі в справі як третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору. Вступ третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, не має наслідком розгляд
адміністративної справи спочатку.

Проте, в позовній заяві не визначено, чи
заявляють самостійні вимоги на предмет
спору треті особи чи ні, не вказано на
стороні позивача або відповідача суд
має залучити її до участі у справі, а
також, не зазначено яким чином рішення
у справі може вплинути на їхні права,
свободи, інтереси або обов'язки. Отже,
суд вважає за необхідне, в порядку
підготовки адміністративної справи до
судового розгляду по суті заявлених
позовних вимог, позивачу визначитись
із статусом третіх осіб, та
обгрунтувати в позовній заяві яким
чином рішення у справі може вплинути на
їхні права, свободи, інтереси або
обов'язки.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 107
Кодексу адміністративного судочинства
України, суддя після одержання
позовної заяви з'ясовує, чи подано
адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Із змісту позовних вимог вбачається, що
позивачем оскаржується зареєстроване
право власності на земельну ділянку
площею 0,0406 га, що розташована в АДРЕСА_1,
кадастровий номер :08:091:0028, яка
належить позивачу відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
законом виданого Сьомою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою 25.03.2013 року за
реєстровим № 2-1405. Проте, ОСОБА_1 не
зазначає коли вона дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
своїх прав, свобод чи інтересів.

Доказів, на підтвердження
встановленого шестимісячного строку
звернення до суду, з моменту, коли особа
дізналась про порушення свого права,
позивачем до матеріалів позовної заяви
не надано, що унеможливлює суд
встановити чи подано в межах строку
звернення до адміністративного суду
позовну заяву.

Отже, суд вважає за необхідне позивачу
надати до суду письмові докази, з яких
можливо встановити, чи в межах
встановленого шестимісячного строку
позивачем звернуто до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовна заява не
відповідає вимогам ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
встановлених статтею 106 цього Кодексу,
постановляє ухвалу про залишення
позовної заяви без руху, у якій
зазначає недоліки позовної заяви,
спосіб їх усунення і встановлює строк,
достатній для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 105 - 108, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя, -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, треті особи:
Дніпропетровська філія державного
підприємства "Інформаційний центр"
Міністерства юстиції України,
управління Держземагенства у місті
Дніпропетровськ Дніпропетровської
області, Сьома Дніпропетровська
державна нотаріальна контора про
скасування державної реєстрації права
власності на земельну ділянку площею
0,0406 га, та зобов'язання вчинити певні
дії - залишити без руху.

Позивачу надати строк до 12 січня 2015 р.
для усунення недоліків позовної заяви,
шляхом надання до суду позовної заяви з
викладенням тексту в новій редакції, із
зазначенням належного відповідача по
справі, та змісту позовних вимог, з
викладенням обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, із
визначенням статусу третіх осіб, а
також, наданням до суду письмових
доказів, з яких можливо встановити, чи в
межах встановленого строку позивачем
звернуто до суду. Відповідно до ч. 3 ст.
106 Кодексу адміністративного
судочинства України, позивач надає
примірник позовної заяви, її копії та
копії всіх документів, що приєднуються
до неї, відповідно до кількості
відповідачів і третіх осіб.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до п.
1. ч. 3, ч. 6 ст. 108 Кодексу
адміністративного судочинства
України, позовна заява повертається
позивачеві, якщо позивач не усунув
недоліки позовної заяви, яку залишено
без руху. Повернення позовної заяви не
позбавляє права повторного звернення
до адміністративного суду в порядку,
встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної
заяви без руху невідкладно надіслати
особі, що звернулась із позовною
заявою.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд, в порядку та у
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя С. В.
Прудник