Справа № 753/17120/14-а
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Лужецька
Суддя-доповідач: Грибан І.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючий-суддя
Грибан І.О.

судді
Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з
Печенюк Р.В.

позивач
ОСОБА_3

розглянув в судовому засіданні в м.
Києві апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Дарницькому
районі м.Києва на постанову
Дарницького районного суду м.Києва від
01 жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м.Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м.Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання призначити і виплачувати
йому державну пенсію, яка повинна
становити згідно вимог ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не менше 8 мінімальних
пенсій за віком та щомісячну додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, - починаючи з
16 вересня 2014 року і постійно.

Постановою Дарницького районного суду
м.Києва від 01 жовтня 2014 року
адміністративний позов задоволено
частково.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу з підстав порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
в якій просить скасувати постанову
суду першої інстанції та ухвалити нову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
апелянта, перевіривши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги та
заперечень на неї, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що у
зазначений період відповідач
зобов'язаний був виплачувати позивачу
державну та додаткову пенсію у розмірі,
встановленому ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів звертає увагу на
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та віднесений до 1 категорії, як учасник
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та має ІІ групу
інвалідності.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього
Закону пенсії особам, віднесеним до
категорії І, в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів ІI групи, щодо яких
установлено зв'язок із Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими 8
мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 Закону № 796-XII
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам ІI групи - у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений у абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», згідно
якої мінімальна пенсія за віком
дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Відповідно до п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного
кодексу України до видатків, що
здійснюються з Державного бюджету
України (з урахуванням особливостей,
визначених пунктом 5 частини другої
статті 67-1 цього Кодексу), належать
видатки на державні програми з
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи, охорони навколишнього
природного середовища та ядерної
безпеки, запобігання виникненню та
ліквідації надзвичайних ситуацій та
наслідків стихійного лиха.

Відповідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної
частини Рішення Конституційного Суду
України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 Бюджетного кодексу України.
Отже, суди загальної юрисдикції
України під час вирішення справ щодо
соціального захисту прав громадян
повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Так, 14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України № 3491-VI
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011
рік", який набрав чинності 19 червня 2011
року.

Пунктом 7 частини І зазначеного Закону
Прикінцеві положення Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено пунктом 4, яким встановлено,
що у 2011 році норми і положення статей 39,
50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
статей 14, 22, 37 та частини третьої статті
43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Відповідно до ч. 3 Прикінцевих положень
Закону України «Про державний бюджет
України на 2012 рік», ч. 4 Прикінцевих
положень Закону України «Про державний
бюджет України на 2013 рік» встановлено,
що у 2012-2013 роках положення ст.ст.50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на
відповідний рік.

Визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 06.07.2011 року № 745, яка набрала
чинності 23.07.2011 року на виконання
пункту 7 Закону України від 14 червня 2011
р. N 3491-VI "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік" встановлено розміри виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
встановлено розміри виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету, в тому числі і
виплат належних позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачу нараховувалися та
виплачувалася з червня 2011 року пенсія
та додаткова пенсія в розмірах
визначених постановами КМУ.

Разом з тим, починаючи з 01.01.2014 року
Закон України «Про державний бюджет
України на 2014 рік» від 16.01.2014 року не
містив жодної норми, яка б обмежувала у
2014 році пряме застосування Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
зокрема ст. 51 вказаного Закону.

Пунктом 9 статті 1 Закону України від 31
липня 2014 року № 1622-VII ,,Про внесення змін
до Закону України ,,Про державний
бюджет України на 2014 рік», який набув
чинності 16 серпня 2014 року, доповнено
Прикінцеві положення Закону України
від 16 січня 2014 року № 719-VII ,,Про
державний бюджет України на 2014 рік»
пунктом 6-7, відповідно до якого норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Отже, з 1 січня 2014 року до набрання
чинності Законом України № 1622-VII ,,Про
внесення змін до Закону України ,,Про
державний бюджет України на 2014 рік»
положеннями Закону України ,,Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
правове регулювання правовідносин
щодо виплати пенсії та додаткової
пенсії особам, які мають статус осіб, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, іншими законами, крім
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» - не здійснювалося.

З набранням чинності Законом України
«Про внесення змін до Закону України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» від 31 липня 2014 року № 1622- VII, тобто з
16.08.2014 року розмір виплат визначається
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 23 листопада 2011
року № 1210.

За таких підстав, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги щодо визнання
дій неправомірними та зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м.Києва починаючи з
16.09.2014 року здійснити перерахунок та
виплату пенсій в розмірі визначеному
ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не підлягають
задоволенню. Вимоги щодо перерахунку
та виплати пенсії в період з 01.01.2014 року
по 15.08.2014 року позивач не заявляв.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції порушені норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 202 КАС України
суд апеляційної інстанції скасовує
рішення суду першої інстанції та
ухвалює нове якщо встановить порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст.160, 195, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Дарницькому
районі м.Києва - задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду
м.Києва від 01 жовтня 2014 року скасувати
та ухвалити нову постанову, якою в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м.Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя
О.О.Беспалов

Суддя
А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 12.12.2014 р.

Головуючий суддя

Грибан І.О.

Судді:

Беспалов О.О.

Парінов А.Б.