Справа № 818/2091/14
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 р.Справа № 818/2091/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
09.10.2014р. по справі №818/2091/14

за позовом ОСОБА_1

до Сумського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
третя особа Публічне акціонерне
товариство "Сумиобленерго"

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач), звернувся до Сумського
окружного адміністративного суду з
позовом до Сумського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
третя особа: Публічне акціонерне
товариство "Сумиобленерго", в якому
просив суд:

- визнати дії щодо прийняття рішення
про відмову в задоволенні скарги
протиправними;

- скасувати рішення про відмову в
задоволенні скарги;

- зобов'язати повторно розглянути
скаргу, у відповідності до вимог
чинного законодавства України.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 09.10.2014 року
в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
09.10.2014 року та ухвалити нове рішення.
Апелянт на адресу суду апеляційної
інстанції надіслав клопотання про
розгляд справи за відсутності
позивача.

Відповідач та третя особа про дату, час
та місце судового засідання
повідомленні належним чином, також
надіслали до суду апеляційної
інстанції клопотання про розгляд
адміністративної справи без участі їх
представників.

Колегія суддів відповідно до ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши письмові докази, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивач зареєстрований
як фізична особа - підприємець та
займається, зокрема, підприємницькою
діяльністю з надання послуг доступу до
мережі інтернет.

З метою здійснення зазначеної
підприємницької діяльності позивач
неодноразово протягом січня - лютого 2014
року звертався до Публічного
акціонерного товариства
«Сумиобленерго» із заявами щодо
укладання договору про приєднання до
електричних мереж належних йому
електроустановок, а саме розподільчих
вузлів телекомунікації, розташованих в
багатоквартирних житлових будинках, що
знаходяться за адресами: АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2.

26.05.2014р. позивач по справі звернувся до
відповідача зі скаргою щодо
неправомірності дій Публічного
акціонерного товариства
«Сумиобленерго», які полягають у
відмові в укладанні договору про
приєднання до електричних мереж
належних йому електроустановок, а саме:
розподільчих вузлів телекомунікації,
розташованих в багатоквартирних
житлових будинках, що знаходяться за
адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Листом від 25.07.2014р. за № 01-27/1693
відповідач повідомив позивача про
відмову у розгляді скаргви, в зв'язку з
відсутністю у діях ПАТ «Сумиобленерго»
ознак порушення конкуренційного
законодавства.

Позивач, не погодившись з вищевказаною
відмовою, звернувся до суду з
адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні адміністративного позову
суд першої інстанції виходив з
необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції на
підставі такого.

Закон України "Про електроенергетику"
визначає правові, економічні та
організаційні засади діяльності в
електроенергетиці і регулює відносини,
пов'язані з виробництвом, передачею,
розподілом, постачанням і
використанням енергії, забезпеченням
енергетичної безпеки України,
конкуренцією та захистом прав
споживачів і працівників галузі.

Згідно з ст. 1 вищевказаного Закону,
приєднання електроустановки (далі -
приєднання) - є надання
електропередавальною організацією
послуги замовнику із створення
технічної можливості для передачі
(прийняття) в місце приєднання
електроустановки замовника
відповідної потужності до електричних
мереж електропередавальної
організації (у тому числі
новозбудованих) електричної енергії
необхідного обсягу з дотриманням
показників її якості та надійності.

Відповідно до ст. 12 цього ж Закону,
основними завданнями національної
комісії, що здійснює державне
регулювання в сфері електроенергетики,
зокрема, є розроблення та затвердження
правил приєднання електроустановок до
електричних мереж, типових форм
договорів про приєднання, типових форм
технічних умов, методики розрахунку
плати за приєднання електроустановок
до електричних мереж та порядку
фінансування послуг з приєднання
електроустановок до електричних мереж.

Пунктом 1.3 Правил приєднання
електроустановок до електричних мереж,
затвердженими Постановою Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики від
17.01.2013р. №32 (далі по тексту - Правила)
визначено, що електропередавальна
організація не має права відмовити в
приєднанні до її мереж
електроустановки замовника за умови
дотримання ним вимог цих Правил.
Послуга з приєднання надається на
підставі договору про приєднання, що
укладається за типовою формою. Для
отримання проекту договору про
приєднання замовник звертається до
електропередавальної організації за
місцем розташування його
електроустановок із заявою про
приєднання електроустановки певної
потужності та пред'являє паспортний
документ.

До заяви про приєднання
електроустановки певної потужності
додаються:

- ситуаційний план із зазначенням місця
розташування електроустановки та
викопіювання з топографо-геодезичного
плану в масштабі 1:2000 із зазначенням
місця розташування електроустановки,
земельної ділянки або прогнозованої
точки приєднання;

- копія документа, який підтверджує
право власності чи користування цим
об'єктом або, за відсутності об'єкта,
право власності чи користування
земельною ділянкою;

- копія належним чином оформленої
довіреності чи іншого документа на
право укладати договори особі, яка
уповноважена підписувати договори (за
потреби).

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем по справі до заяви про
приєднання електроустановки, як доказ,
що підтверджує право користування
приміщеннями в зазначених вище
житлових будинках були додані наступні
документи:

- заявка-замовлення про приєднання до
публічного договору від 3 травня 2013
року, підписана громадянином ОСОБА_2
(місце постійної реєстрації:
Білопільський р-н, с. Вири);

- заявка-замовлення про приєднання до
публічного договору від 18 квітня 2013
року, підписана громадянкою ОСОБА_3
(місце постійної реєстрації: АДРЕСА_1).

Як вбачається з матеріалів справи, за
вказаними адресами знаходяться два
житлових будинки, кожен з яких є
окремим, самостійним та цілісним
об'єктом, електропостачання якого
здійснюється ПАТ «Сумиобленерго» на
підставі договору про постачання
електроенергії № 2350 від 20.11.08р.,
укладеного з ТОВ «Керуюча компанія
«Коменерго-Суми», яке надає послуги з
утримання будинків та прибудинкової
території.

Згідно з п. 1.2. Правил користування
електричною енергією, затверджених
Постановою НКРЕ від 31.07.96р. № 28, об'єктом
є електрифікована споруда (сукупність
електрифікованих споруд на одній
території) або частина
електрифікованої споруди, що належить
суб'єкту господарювання на праві
власності або користування.
Електроустановкою є комплекс
взаємопов'язаних устаткування і
споруд, призначених для виробництва
або перетворення, передачі, розподілу
чи споживання електричної енергії.
Тобто, електроустановки, до яких має
бажання приєднатися позивач, є 2
багатоквартирних будинки.

Відповідно до листа НКРЕ від 16.01.14р. №
277/26/47-14, технічні умови видаються на
об'єкт архітектури в цілому. При цьому
ст. 1 Закону України «Про архітектурну
діяльність» визначено, що об'єкти
архітектурної діяльності (об'єкти
архітектури) - це будинки і споруди
житлово-цивільного, комунального,
промислового та іншого призначення, їх
комплекси, об'єкти благоустрою,
садово-паркової та ландшафтної
архітектури, монументального і
монументально-декоративного
мистецтва, території (частини
територій)
адміністративно-територіальних
одиниць і населених пунктів.

Позивачем не було надано доказів на
підтвердження домовленості чи згоди
всіх співвласників вищевказаних
багатоквартирних будинків на вчинення
окремими співвласниками правочинів
щодо надання у користування чи
розпорядження цими об'єктами
власності. Таким чином, відсутність
вказаної згоди співвласників будинків
означає відсутність у позивача
документа, який підтверджує право
власності чи користування
відповідними об'єктами.

Отже, надання громадянами ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, повноваження яких не
підтверджені належними доказами права
власності на майно, дозволу на
встановлення розподільчого обладнання
та прокладку абонентської лінії в
житлових приміщеннях, допоміжних
приміщеннях чи інших конструктивних
елементах будинку не має правовим
наслідком вираження взаємного
волевиявлення всіх співвласників чи
власника квартири.

Колегія суддів зазначає, що надані
позивачем заявки-замовлення не є
належним доказом, що підтверджує право
власності чи користування позивача
зазначеними об'єктами.

Крім того, будь - яких інших доказів, які
б підтверджували право власності чи
користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
квартири у відповідних
багатоквартирних будинках позивачем
до Публічного акціонерного товариства
«Сумиобленерго» не надавалося.

Таким чином матеріали справи
підтверджують факт недотримання
позивачем вимог, встановлених пунктом
1.3. Правил, а саме, надання копії
документа, який підтверджує право
власності чи користування цим об'єктом
або, за відсутності об'єкта, право
власності чи користування земельною
ділянкою. Згідно з приписом цієї норми
електропередавальна організація не
має права відмовити в приєднанні до її
мереж електроустановки замовника лише
за умови дотримання ним вимог Правил.

Згідно з ч.4 ст.4 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»,
державний контроль за додержанням
законодавства про захист економічної
конкуренції, захист інтересів
суб'єктів господарювання та споживачів
від його порушень здійснюються
органами Антимонопольного комітету
України.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»,
у разі виявлення ознак порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, в тому числі наслідків
такого порушення, органи
Антимонопольного комітету України
приймають розпорядження про початок
розгляду справи.

Пунктом 20 Правил розгляду справ про
порушення антимонопольного
законодавства України, затверджених
Розпорядженням Антимонопольний
комітет України від 19.04.1994р. №5,
передбачено, що у разі не виявлення
ознак порушення законодавства про
захист економічної конкуренції
державний уповноважений, голова
відділення відмовляють у розгляді
справи, про що письмово повідомляється
заявнику.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що позивачем при зверненні до
Публічного акціонерного товариства
«Сумиобленерго» з заявою про
приєднання електроустановок не були
виконані вимоги п.1.3. Правил, а тому суд
першої інстанції дійшов обґрунтованих
висновків про відсутність в діях
останнього ознак порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на
приписи будівельних норм ДБН В.22-9-99 та
В.2.2-15-2005, Правил надання та отримання
телекомунікаційних послуг,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 11.04.2012 року за
№295, колегія суддів зазначає, що
зазначені нормативно - правові акти не
можуть братися до уваги, оскільки не
регулюють відносини, щодо приєднання
електроустановок до електричних мереж
та відносини власності на нерухоме
майно.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
Сумського окружного адміністративного
суду від 09.10.2014 року по справі №818/2091/14
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог позивача.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з інших
підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 09.10.2014р. по
справі №818/2091/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)П’янова
Я.В.Судді(підпис) (підпис) Зеленський
В.В. Чалий І.С.