Справа № 800/554/14
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

03 грудня 2014 року м.
Київ справа № 800/554/14

Суддя Вищого адміністративного суду
України Єрьомін А.В., вирішуючи питання
про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до
Вищої ради юстиції, Керівника
секретаріату Вищої ради юстиції Булка
Ольги Аркадіївни, про визнання
протиправною бездіяльності, визнання
акта незаконним в окремій його частині,
визнання наявності та відсутності
повноважень суб'єкта владних
повноважень,

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2014 року ОСОБА_1 (далі -
позивач) звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
адміністративним позовом, в якому
просить:

- визнати протиправною бездіяльність
Вищої ради юстиції як
роботодавця-юридичної особи щодо не
створення у секретаріаті Ради умов для
реалізації працівниками секретаріату
Ради, у тому числі позивачем,
конституційних прав на працю та
відпочинок, і не забезпечення
додержання законодавства про працю і
відпустки;

- визнати незаконним і такими, що
порушують його конституційні права на
працю і відпочинок та не підлягають
застосуванню у період незайнятості
(вакантності) посад Голови Ради та
заступника Голови Ради пункти перший і
другий параграфа 4 глави першої розділу
І Регламенту Вищої ради юстиції,
затвердженого рішенням Вищої ради
юстиції від 4 жовтня 2010 року № 791/0/15-10, в
частині повноважень Голови Ради
видавати накази і розпорядження про
звільнення з посад працівників,
зокрема секретаріату Вищої ради
юстиції за їх власним бажанням, та про
надання їм відпусток;

- визнати відсутність у Голови Вищої
ради юстиції у період незайнятості
(вакантності) посад Голови ради за
заступника Голови Ради компетенції
(повноважень), передбачених пунктами
першим і другим параграфа 4 глави
першої розділу І Регламенту Вищої ради
юстиції, затвердженого рішенням Вищої
ради юстиції від 4 жовтня 2010 року №
791/0/15-10, в частині видання наказів і
розпоряджень про звільнення з посад
працівників, зокрема, секретаріату
Вищої ради юстиції за їх власним
бажанням, та про надання їм відпусток;

- визнати наявність компетенції (
повноважень) у керівника секретаріату
Вищої ради юстиції у період
незайнятості (вакантності) посад
Голови Ради та заступника Голови Ради
розглядати по суті заяви працівників
секретаріату Вищої ради юстиції про їх
звільнення з посад за власним бажанням,
про надання їм відпусток, та видавати у
зв'язку з цим відповідні розпорядження,
спрямовані на реалізацію ними
конституційних прав на працю та
відпочинок;

- визнати наявність компетенції
(повноважень) у керівника секретаріату
Вищої ради юстиції у період
незайнятості (вакантності) посад
Голови Ради та заступника Голови Ради
розглядати по суті заяви позивача про
надання йому основної і додаткової
щорічних відпусток, про припинення
позивачем публічної служби (розірвання
з позивачем трудового договору,
звільнення з посади) з його ініціативи
за власним бажанням, та видавати у
зв'язку з цим відповідні розпорядження,
спрямовані на реалізацію ним
конституційних прав на працю та
відпочинок.

Відповідно до пункту 6 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
передбачено, що адміністративний позов
- звернення до адміністративного суду
про захист прав, свобод та інтересів у
публічно-правових відносинах.

Згідно пункту 4 частини першої статті 106
КАС України у позовній заяві
зазначаються зміст позовних вимог
згідно з частинами четвертою і п'ятою
статті 105 цього Кодексу і виклад
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги, а в разі подання позову до
декількох відповідачів, - зміст
позовних вимог щодо кожного з
відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється
визначення способу захисту свого
права, свободи чи інтересу згідно з
частиною четвертою статті 105 КАС
України, який має формулюватися
максимально чітко і зрозуміло.

Обставини, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги - це конкретні юридичні
факти, з настанням яких суб'єкти
публічного права вступають між собою у
спірні правовідносини.

Частиною четвертою статті 18 КАС
України передбачено, що Вищому
адміністративному суду України як суду
першої інстанції підсудні справи щодо
встановлення Центральною виборчою
комісією результатів виборів або
всеукраїнського референдуму, справи
про дострокове припинення повноважень
народного депутата України, а також
справи щодо оскарження актів дій чи
бездіяльності Верховної Ради України,
Президента України, Вищої ради юстиції,
Вищої кваліфікаційної комісії суддів
України.

Особливості провадження у справах щодо
оскарження актів, дій чи бездіяльності
Верховної Ради України, Президента
України, Вищої ради юстиції, Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України визначені у статті 171-1 КАС
України.

Частиною п'ятою статті 171-1 КАС України
встановлено, що Вищий адміністративний
суд України за наслідками розгляду
справи може:

1) визнати акт Верховної Ради України,
Президента України, Вищої ради юстиції,
рішення Вищої кваліфікаційної комісії
суддів України незаконним повністю або
в окремій його частині;

2) визнати дії чи бездіяльність
Верховної Ради України, Президента
України, Вищої ради юстиції, Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України протиправними, зобов'язати
Верховну Раду України, Президента
України, Вищу раду юстиції, Вищу
кваліфікаційну комісію суддів України
вчинити певні дії.

Визначений перелік повноважень Вищого
адміністративного суду України як суду
першої інстанції є вичерпним.

Позовна заява ОСОБА_1 не відповідає
вищевказаним положенням
законодавства.

З позовної заяви та доданих до неї
матеріалів не вбачається, в чому
конкретно полягає бездіяльність саме
Вищої ради юстиції, як суб'єкта владних
повноважень.

Крім того, із заявлених позовних вимог,
вбачається, що ОСОБА_1 не погоджується
із пунктами першим і другим параграфа 4
глави першої розділу І Регламенту
Вищої ради юстиції, затвердженого
рішенням Вищої ради юстиції від 4
жовтня 2010 року № 791/0/15-10, в частині
повноважень Голови Ради видавати
накази і розпорядження про звільнення
з посад працівників, зокрема
секретаріату Вищої ради юстиції за їх
власним бажанням, та про надання їм
відпусток. Та просить визнати їх
незаконними.

З даним адміністративним позовом
ОСОБА_1 звернувся до Вищого
адміністративного суду України 27
листопада 2014 року.

За приписами частини першої статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Так, частиною другою статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(в редакції чинній на момент винесення
оскаржуваного рішення) було
встановлено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, частиною 3 статті 19 Кодексу
адміністративного судочинства України
станом на час винесення оскаржуваного
рішення визначалось, що
адміністративні справи з приводу
оскарження нормативно-правових актів
Президента України, Кабінету Міністрів
України, міністерства чи іншого
центрального органу виконавчої влади,
Національного банку України чи іншого
суб'єкта владних повноважень,
повноваження якого поширюються на всю
територію України; адміністративні
справи, відповідачем у яких є
закордонне дипломатичне чи
консульське представництво України,
їхня посадова чи службова особа; а
також адміністративні справи про
анулювання реєстраційного свідоцтва
політичної партії, про заборону
(примусовий розпуск, ліквідацію)
політичної партії вирішуються
окружним адміністративним судом,
територіальна юрисдикція якого
поширюється на місто Київ.

Підпунктом 3.7 пункту 3 Прикінцевих
Положень Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI, який набрав чинності 30
липня 2010 року внесено зміни до Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відтак, станом на час звернення ОСОБА_1
до суду з позовом, частиною другої
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав.

В той же час, згідно з частиною 4 статті
18 Кодексу адміністративного
судочинства України (в редакції чинній
на момент звернення до суду) Вищому
адміністративному суду України як суду
першої інстанції підсудні справи щодо
встановлення Центральною виборчою
комісією результатів виборів або
всеукраїнського референдуму, справи
про дострокове припинення повноважень
народного депутата України, а також
справи щодо оскарження актів, дій чи
бездіяльності Верховної Ради України,
Президента України, Вищої ради юстиції,
Вищої кваліфікаційної комісії суддів
України.

Відповідно до частини другої статті 5
Кодексу адміністративного судочинства
України провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

Відтак, з урахуванням наведеного
ОСОБА_1 слід обґрунтувати обставини та
надати докази щодо дотримання
процесуальних строків звернення до
суду з позовними вимогами щодо
визнання незаконними пунктів першого і
другого параграфа 4 глави першої
розділу І Регламенту Вищої ради
юстиції, затвердженого рішенням Вищої
ради юстиції від 4 жовтня 2010 року №
791/0/15-10, в частині повноважень Голови
Ради видавати накази і розпорядження
про звільнення з посад працівників,
зокрема секретаріату Вищої ради
юстиції за їх власним бажанням, та про
надання їм відпусток.

Таким чином, позовну заяву подано без
додержання вимог, встановлених
статтями 106, 171-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Отже, позивачу необхідно привести
позовні вимоги у відповідність до
статті 106 Кодексу адміністративного
судочинства України, з урахуванням
положень статті 171-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Слід звернути увагу позивача на те, що
захисту підлягає фактично порушене
право особи у публічно-правових
відносинах з відповідачем і саме при
здійсненні ним чітко визначених чинним
законодавством владних управлінських
функцій.

Відповідно до частини першої статті 108
Кодексу адміністративного судочинства
України суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
встановлених статтею 106 цього Кодексу,
постановляє ухвалу про залишення
позовної заяви без руху, у якій
зазначаються недоліки позовної заяви,
спосіб їх усунення і встановлюється
строк, достатній для усунення
недоліків.

Враховуючи викладене, позовну заяву
слід залишити без руху з наданням
строку, достатнього для усунення
недоліків.

Роз'яснити позивачу, що у разі не
усунення недоліків позовної заяви у
встановлений судом строк, заява буде
повернута з підстав, передбачених
пунктом 1 частини 3 статті 108 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись статтями 106, 108, 171-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої ради
юстиції, Керівника секретаріату Вищої
ради юстиції Булка Ольги Аркадіївни,
про визнання протиправною
бездіяльності, визнання акта
незаконним в окремій його частині,
визнання наявності та відсутності
повноважень суб'єкта владних
повноважень залишити без руху та
надати строк до 22 грудня 2014 року для
усунення недоліків.

У випадку, коли вказані недоліки не
будуть усунуті у встановлений в ухвалі
строк, касаційна скарга буде визнана
неподаною та повернута скаржникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
А.В. Єрьомін