Справа № 233/5217/14-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 р.Справа № 233/5217/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Ральченка І.М. , Старостіна В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління соціального
захисту населення Костянтинівської
міської ради Донецької області на
постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 16.10.2014р. по справі № 233/5217/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту
населення Костянтинівської міської
ради Донецької області

про визнання дій неправомірними та
перерахунок розміру щорічної разової
грошової допомоги ветеранам війни та
стягнення недоотриманих сум за 2014 рік,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Костянтинівського міськрайонного
суду Донецької області з позовом до
Управління соціального захисту
населення Костянтинівської міської
ради (далі - відповідач), в якому просив
визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради
Донецької області в частині виплати
щорічної разової допомоги до дня 5
травня інвалідам війни за 2014 рік;
стягнути з Управління Соціального
захисту населення Костянтинівської
міської ради Донецької області
недоплачену суму щорічної разової
державної грошової допомоги до дня 5
травня у розмірі 4593 грн. 00 коп.

Постановою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 16.10.2014 року задоволено позов.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не прибули,
повідомлені належним чином про дату,
час і місце судового засідання.

Колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції в межах апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що між сторонами виник
публічно-правовий спір з приводу
відновлення порушеного права на
належний розмір разової грошової
допомоги інваліду війни другої групи
відповідно до Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" .

Позивач має статус інваліда війни ІІІ
групи та має право на пільги,
встановлені законодавством України
для інвалідів війни, що
підтверджується копією посвідчення
серії НОМЕР_1, виданим 25 червня 2009 року.
25 квітня 2014 року позивач отримав
грошову допомогу в розмірі 2050,00 грн.
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 16 квітня 2014 року
№ 102 "Деякі питання виплати у 2014 році
разової грошової допомоги,
передбаченої Законами України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" і "Про жертви
нацистських переслідувань", що
підтверджується листом від 04 серпня
2014 року № Г-122-5.1-6.2, виданою Управлінням
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради.

Позивач звернувся до відповідача з
заявою про виплату йому різниці між
належною йому до сплати сумою разової
грошової допомоги до 5 травня та
фактично виплаченою сумою.

Листом від 04 серпня 2014 року № Г-122-5.1-6.2
відповідач відмовив позивачу у сплаті
такої різниці.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що дії
відповідача щодо нарахування та
виплати позивачу разової грошової
допомоги до 05 травня за 2014 рік у розмірі
меншому, ніж визначено ст. 13 Закону
України «Про статус Ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», є
протиправними та порушують права
позивача.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Частиною 2 Закону України "Про внесення
змін до Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" N 367-XIV від 25.12.1998 р.
статтю 13 доповнено частиною п'ятою
такого змісту: "Щорічно до 5 травня
інвалідам війни виплачується разова
грошова допомога у розмірах: інвалідам
I групи - десять мінімальних пенсій за
віком; II групи - вісім мінімальних
пенсій за віком; III групи - сім
мінімальних пенсій за віком".

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України" N
107-VI від 28.12.2007 р. (пункт 20 Розділу II
Внесення змін до деяких законодавчих
актів України"), який набрав чинності з
01.01.2008 р. наведену вище норму викладено
у наступній редакції: "Щорічно до 5
травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах, які
визначаються Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний
бюджет України".

Рішенням Конституційного суду України
№ 10-рп від 22 травня 2008 року положення
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України",
якими внесені зміни до ст. 13 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"
визнано такими, що не відповідають
Конституції України, тобто є
неконституційними.

Статтею 64 Конституції України
встановлено, що Конституційні права і
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмежені.

Тобто, на час виникнення спірних
правовідносин та розгляду справи
частина п'ята ст. 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" діє в редакції від
25.12.1998 р. та передбачає щорічну виплату
до 5 травня інваліду війни IIІ групи
разової грошової допомоги у розмірі
сім мінімальних пенсій за віком.

Приписами статті 17-1 Закон України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" передбачено, що
щорічну виплату разової грошової
допомоги до 5 травня в розмірах,
передбачених статтями 12-16 цього Закону,
здійснює центральний орган виконавчої
влади, що забезпечує формування
державної політики у сферах трудових
відносин, соціального захисту
населення, через відділення зв'язку або
через установи банків (шляхом
перерахування на особовий рахунок
отримувача) пенсіонерам - за місцем
отримання пенсії, а особам, які не є
пенсіонерами, - за місцем їх проживання
чи одержання грошового утримання.

Пунктом 1 постанови КМУ від 16.04.2014 р. № 102
"Деякі питання виплати у 2014 році
разової грошової допомоги,
передбаченої Законами України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" і "Про жертви
нацистських переслідувань"
встановлено, що у 2014 році виплату
разової грошової допомоги до 5 травня,
передбаченої Законами України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" здійснює
Міністерство соціальної політики
шляхом перерахування коштів на
зазначені цілі структурним
підрозділам з питань соціального
захисту населення обласних, Київської
міської державної адміністрації (далі -
органи соціального захисту населення),
які через відділення зв'язку або
установи банків перераховують їх на
особові рахунки громадян за місцем
отримання пенсії (особам, що не є
пенсіонерами, - за місцем їх
проживання), у таких розмірах:
інвалідам війни IIІ групи - 2050 гривень.

Саме у такому розмірі відповідач
здійснив виплату позивачу разової
грошової допомоги до 5 травня, тобто у
розмірі меншому, ніж це передбачено
частиною п'ятою статті 13 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" в редакції від
25.12.1998 р.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами при
вирішенні даного спору щодо виплати
позивачу у 2014 році до 5 травня, як
інваліду війни IІI групи щорічної
разової грошової допомоги,
застосуванню підлягає саме ст. 13 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту", а не
постанова Кабінету Міністрів України
від 16.04.2014 р. № 102.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.
За кожний повний рік страхового стажу
понад 35 років чоловікам і 30 років
жінкам пенсія за віком збільшується на
1 відсоток розміру пенсії, обчисленої
відповідно до статті 27 цього Закону,
але не більш як на 1 відсоток
мінімального розміру пенсії за віком,
зазначеного в абзаці першому цієї
частини. Положення ч. 3 статті, ст. 28
вказаного Закону не є перешкодою для
застосування зазначеної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
для розрахунку інших пов'язаних із нею
пенсій чи доплат, оскільки ч. 1 цієї
статті передбачено лише один
мінімальний розмір пенсії за віком.

Статтею 7 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" у 2014 році
встановлено прожитковий мінімум на
одну особу в розрахунку на місяць для
осіб, які втратили працездатність з 1
січня становить 949 гривень.

З огляду на наведені норми права
Управління соціального захисту
населення Костянтинівської міської
ради повинно було виплатити позивачу
як інваліду війни IІI групи разову
грошову допомогу до 5 травня 2014 року в
розмірі 949,00 грн. х 7 мінімальних пенсій
за віком = 6643 грн. 00коп., але виплатило
лише 2050 грн. 00 коп., тому сума
недоплаченої грошової допомоги до 5
травня становить 4593 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Отже судом встановлено, що Управління
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради,
відмовляючи у виплаті ОСОБА_1 у повному
розмірі разової грошової допомоги до 5
травня 2014 року, визначеної ч. 5 ст. 13
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
в редакції від 25.12.1998 р., діяло всупереч
приписам Конституції та вказаного
Закону України.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що відмова Управління
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради щодо
виплати позивачу у повному розмірі
разової грошової допомоги до 5 травня
2014 року є протиправною, а тому порушене
право позивача підлягає захисту - з
відповідача на користь позивача слід
стягнути недоплачену суму разової
грошової допомоги до 5 травня 2014 року у
розмірі 4593 грн. 00 коп.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано
задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 16.10.14 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1
ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради
Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 16.10.2014р. по справі № 233/5217/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц
А.О.Судді(підпис) (підпис) Ральченко І.М.
Старостін В.В.