Справа № 872/14526/13
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2014 рокусправа № 804/5180/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Іванова С.М.

суддів: Чабаненко
С.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Криворізької північної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 28
травня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Промколіяцентр» до Криворізької
північної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання незаконною та скасування
вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промколіяцентр»
(далі - позивач або ТОВ
«Промколіяцентр») звернулось з
адміністративним позовом до
Криворізької північної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі -
відповідач або Криворізька ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області) в якому просило визнати
неправомірними дії відповідача, щодо
винесення Наказу від 02.04.2013 року № 390
«Про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Промколіяцентр» () з
питання дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ «Лігран» () за період з
01.12.2011 року по 31.12.2011 року та з 01.07.2012 року
по 31.07.2012 року; визнати протиправним та
скасувати Наказ відповідач від 02.04.2013
року № 390 «Про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Промколіяцентр» () з питання дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинам з ТОВ «Лігран»
() період з 01.12.2011 року по
31.12.2011 року та з 01.07.2012 року по 31.07.2012
року.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 28
травня 2013 року адміністративний позов
задоволено частково.

Визнано протиправними дії
Криворізької північної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
проведення та продовження
позапланової невиїзної документальної
перевірки ТОВ "Промколіяцентр" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ "Лігран" за період з 01.12.2011 по 31.12.2011
та з 01.07.2012 по 31.07.2012, на підставі наказів
№ 390 від 02.04.2013 та №420 від 08.04.2013 без
належного повідомлення про її
проведення.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій вказує на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
розгляду

справи повідомлені належним чином, що у
відповідності до ч. 4 ст. 196 та ст. 41 КАС
України не перешкоджає розгляду справи
без фіксування судового засідання
технічними засобами

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
останньої, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
02.04.2013 року у зв'язку отриманням
інформації, що свідчить про можливість
порушення податкового законодавства
ТОВ "Промколіяцентр", на підставі ст. 20,
п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст.
79, ст. 85, ст. 86 ПК України, Криворізькою
ПМДПІ ДО ДПС був винесений наказ №390
"Про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
"Промколіяцентр" з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
взаємовідносинам з ТОВ "Лігран" за
період з 01.12.2011 по 31.12.2011 та з 01.07.2012 по
31.07.2012".

Як вбачається зі змісту наказу № 390 від
02.04.2013 року, перевірку наказано
провести з 02.04.2013 року тривалістю п'ять
робочих днів.

08 квітня 2013 року Криворізькою ПМДПІ ДО
ДПС, з причин необхідності ретельного
дослідження операцій, що призвели до
включення сум ПДВ до податкового
кредиту, був прийнятий наказ № 420, яким
термін проведення перевірки
продовжено з 09.04.2013 року по 10.04.2013 року.

За результатами проведення
вищенаведеної перевірки, Криворізькою
ПМДПІ ДО ДПС був складений акт від
10.04.2012 № 65/222/32410808, яким встановлено
заниження ТОВ "Промколіяцентр" податку
на додану вартість на суму 79 668,97 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції не звернув увагу,
що частиною 2 статті 124 Конституції
України юрисдикція суддів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Отже з наведеної норми Конституції
України судова юрисдикція поширюється
не загалом на всі суспільні
правовідносини, а лише на такі, що
врегульовані нормами права, тобто на
правовідносини.

В свою чергу неодмінними елементом
правовідносин є їх зміст, тобто
суб'єктивне право особи та її
обов'язок. Відтак, судовому захисту
підлягає суб'єктивне право особи, яке
порушується у конкретних
правовідносинах.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України від 25 листопада 1997 року
№ 6-зп "Щодо офіційного
тлумачення частини другої статті 55
Конституції України та статті 248-2
Цивільного процесуального кодексу
України" частину другу статті 55
Конституції України необхідно
розуміти так, що кожен, тобто
громадянин України, іноземець, особа
без громадянства має гарантоване
державою право оскаржити в суді
загальної юрисдикції рішення, дії чи
бездіяльність будь-якого органу
державної влади, органу місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб, якщо громадянин України,
іноземець, особа без громадянства
вважають, що їх рішення, дія чи
бездіяльність порушують або ущемлюють
права і свободи громадянина України,
іноземця, особи без громадянства чи
перешкоджають їх здійсненню, а тому
потребують правового захисту в суді.

З викладеної правової позиції
Конституційного Суду України випливає,
що підставою для звернення особи до
суду з позовом щодо оскарження рішення,
дії чи бездіяльності будь-якого органу
державної влади, органу місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб є наявність у позивача
переконання в порушенні його прав або
свобод чи в існуванні перешкод у
здійсненні цих прав.

Вказаний принцип також закріплений в
частині 1 статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, який визначає, що кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Виходячи із положень статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
предметом розгляду в порядку
адміністративного судочинства є
рішення, дії або бездіяльність суб'єкта
владних повноважень.

Так, згідно підпункту 17.1.7 пункту 17.1
статті 17 Податкового кодексу України
платник податків має право оскаржувати
в порядку, встановленому цим Кодексом,
рішення, дії (бездіяльність)
контролюючих органів (посадових осіб).

Виходячи з наведеного, платниками
податків до суду можуть бути оскаржені
рішення, дії, бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, які порушують
права, свободи та інтереси. Втім,
задоволенню в адміністративному
судочинстві підлягають лише ті позовні
вимоги, які відновлюють фактично
порушені права, свободи та інтереси
особи у сфері публічно-правових
відносин.

В іншому разі в задоволенні
відповідних позовів має бути
відмовлено, оскільки правові наслідки
оскаржуваних дій за таких обставин є
вичерпаними, а отже, задоволення позову
не може призвести до відновлення
порушених прав платника податків,
оскільки після проведення перевірки
права платника податків порушують лише
наслідки проведення відповідної
перевірки.

Разом з тим, як підтверджується
наявними у матеріалах справи, та на що
не звернув уваги суд першої інстанції,
податковим органом фактично
реалізовані дії на проведення
перевірки та оформлення результатів
такої перевірки, що підтверджується
актом від 10 квітня 2013 року № 000749, а
відтак, задоволення позовних вимог про
визнання протиправним дій, не призведе
до поновлення порушеного права
позивача, оскільки такі дії не є
юридично значимими для позивача.

Відповідна правова позиція викладена і
в ухвалі ВАСУ від 27.03.2014 року (справа
№ К/800/43559/13).

З огляду на зазначене, та враховуючи те,
що судом першої інстанції було
допущено порушення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з прийняттям
нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 161, 195, 198, 202, 207 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Новомосковської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 15
листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом Приватного
підприємства «Інженерно - технічний
проектний центр» до Новомосковської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів про визнання протиправними
дій та зобов'язання вчинити певні дії -
скасувати та прийняти нову, якою в
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай