Справа № 818/1982/14
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 р. Справа № 818/1982/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання
Губарь А.С.

представників позивача Марченка І.В.,
Сердюк А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами Районної
державної лікарні ветеринарної
медицини у Липоводолинському районі
Сумської області, Державної фінансової
інспекції в Сумській області на
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 22.09.2014р. по
справі № 818/1982/14

за позовом Районної державної
лікарні ветеринарної медицини у
Липоводолинському районі Сумської
області

до Державної фінансової інспекції
в Сумській області ,
Роменської об`єднаної державної
фінансової інспекції Сумської області

про визнання протиправною та
скасування вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Районна державна лікарня
ветеринарної медицини у
Липоводолинському районі, звернувся до
Сумського окружного адміністративного
суду з адміністративним позовом до
Роменської об'єднаної державної
фінансової інспекції, державної
фінансової інспекції в Сумській
області, в якому просив суд: визнати
протиправною та скасування підпунктів
2.9, 2.10, 2.11, 2.12, 2.14 пункту 2 листа - вимоги
Роменської об'єднаної державної
фінансової інспекції від 21.07.2014 р.
№104-14/1167 "Про усунення виявлених
ревізією порушень".

Визнано протиправними та скасовано
підпункти 2.9, 2.10, 2.12, 2.14 пункту 2 листа -
вимоги Роменської об'єднаної державної
фінансової інспекції від 21.07.2014 р.
№104-14/1167 "Про усунення виявлених
ревізією порушень".

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
позивач просить постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
22.09.2014 року змінити та задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі:
визнати протиправними і скасувати
підпункти 2.9, 2.10, 2.11, 2.12, 2.14 пункту 2 листа
- вимоги Роменської об'єднаної
державної фінансової інспекції від
21.07.2014 р. №104-14/1167 "Про усунення
виявлених ревізією порушень".

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач, зокрема, посилається на
порушення судом першої інстанції
приписів ст.ст. 116, 117, 119 Бюджетного
кодексу України, ст. 1 Закону України
"Про ветеринарну медицину", що призвело
до неправильного вирішення справи, а
також на доводи та обставини викладені
в апеляційній скарзі.

Державною фінансовою інспекцією в
Сумській області також подано
апеляційну скаргу на рішення суду
першої інстанції, в якій відповідач
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
22.09.2014 року в частині визнання
протиправними та скасування
підпунктів 2.9, 2.10, 2.12, 2.14 п. 2 вимоги
Роменської об'єднаної державної
фінансової інспекції від 21.07.2014 р.
№104-14/1167 "Про усунення виявлених
ревізією порушень".

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги відповідач, зокрема,
посилається на порушення судом першої
інстанції приписів п.2.2.2.2 Методичних
рекомендацій по плануванню,
організації та проведенні пероральної
імунізації диких м'ясоїдних проти
сказу, затверджених наказом Головного
державного інспектора ветеринарної
медицини України від 30.03.2009р., п. 1 ч. 3, ч. 4
ст. 13 Бюджетного кодексу України, ч. 32
ст. 4 Закону України "Про Державний
бюджет на 2011 рік", п. 2 постанови
Кабінету Міністрів України від 05.01.2011
року № 33 "Деякі питання надання платних
адміністративних послуг", пп.2.14 в
порушення п.2.1 Порядку акумулювання,
перерозподілу та використання коштів
спеціального фонду за надання платних
послуг бюджетними установами, що
входять до сфери управління
ветеринарної медицини України,
затвердженого наказом Державного
комітету ветеринарної медицини
України від 10.11.2010р. № 487, що призвело до
неправильного вирішення справи, а
також на доводи та обставини викладені
в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників апелянтів, перевіривши,
в межах апеляційної скарги, рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга Районної державної лікарні
ветеринарної медицини у
Липоводолинському районі Сумської
області не підлягає задоволенню, а
апеляційна скарга Державної
фінансової інспекції в Сумській
області підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено під час розгляду справи в
суді апеляційної інстанції, що
Роменською об'єднаною державною
фінансовою інспекцією проведено
планову ревізію окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Районної державної лікарні
ветеринарної медицини у
Липоводолинському районі за період з
01.01.2011р. по 28.02.2014р., за результатами якої
складено акт від 24.06.2014р. №104-21/80 (т.1
а.с.37-111).

На підставі акту ревізії Роменською
об'єднаною державною фінансовою
інспекцією на адресу начальника
Районної державної лікарні
ветеринарної медицини у
Липоводолинському районі направлено
лист - вимогу від 21.07.2014 р. №104-14/1167 "Про
усунення виявлених ревізією порушень"
(т.1 а.с.19-25).

Районною державною лікарнею
ветеринарної медицини у
Липоводолинському районі оскаржуються
підпункти 2.9, 2.10, 2.11, 2.12, 2.14 пункту 2 листа
- вимоги, згідно яких в ході ревізії
встановлено наступне:

- пп. 2.9 в порушення вимог п.7 ст. 8, п.1, 5 ст.
9 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
та п.2.14 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, ветлікарнею протягом
2011-2013 років в результаті внесення
недостовірних даних до розрахунків
потреби площі, яка підлягає обробці,
зайво отримано і списано згідно актів
на списання вакцини антирабічної
пероральної для імунізації диких
м'ясоїдних тварин "Броварабіс" на
загальну суму 7758,58 грн., у зв'язку з чим:
відшкодувати в сумі 7758,58 грн. зайво
списані кошти, з осіб, які протягом 2011 -
2013 років підписували акти на списання
вакцини антирабічної пероральної для
імунізації диких м'ясоїдних тварин
"Броварабіс", шляхом стягнення з них
коштів в сумі 7758,58 грн. на реєстраційний
рахунок Райветлікарні або
безпосередньо до каси. В іншому випадку
стягнути з осіб, винних у зайвому
списанні коштів у сумі 7758,58 грн. у
порядку та розмірах встановлених ст.ст.
133 -136 КЗпП України.

- пп.2.10 в порушення вимог п.7 ст. 8, п.1, 5 ст.
9 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", п.2.14 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, та п.2.2.2.2 Методичних
рекомендацій по плануванню,
організації та проведенні пероральної
імунізації диких м'ясоїдних проти
сказу, затверджених наказом Головного
державного інспектора ветеринарної
медицини України від 30.03.2009р. в
результаті завищення площі, що
підлягала обробці зайво сплачено
виконавцям за роботи з розкидання
вакцини в загальній сумі 1215,61 грн., у
зв'язку з чим відшкодувати в сумі 1215,61
грн. зайво списані кошти, з осіб, які
протягом 2011-2013 років підписували акти
виконаних робіт по розкиданню вакцини
авіаційним транспортом, шляхом
стягнення з них коштів в сумі 1215,61 грн.
на реєстраційний рахунок
райветлікарні або безпосередньо до
каси. В іншому випадку стягнути з осіб,
винних у зайвому списанні коштів у сумі
1215,61грн. у порядку та розмірах,
встановлених ст.ст. 133-136 КЗпП України.

- пп.2.11 в порушення вимог ч.4, 30 ст. 2, ч.8
ст.7, ч.4 ст.13 Бюджетного кодексу України,
ч.6, ч.8 Паспорта бюджетної програми на
2011 рік за КПКВ 2802030 "Організація і
регулювання діяльності установ в
системі ветеринарної медицини",
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України і наказом Міністерства
фінансів від 17.02.2011 №33/1.86, ч.6 та ч.8
Паспорта бюджетної програми на 2012 рік
за КПКВ 2802030 "Організація і регулювання
діяльності установ в системі Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України", затвердженого наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України і наказом
Міністерства фінансів України від
17.02.2012 №63/211, райветлікарнею допущено
сплату послуг із виконання робіт по
розкладці вакцини проти сказу диких
м'ясоїдних тварин за КПКВ 2802030
"Організація і регулювання діяльності
установ в системі ветеринарної
медицини" (у 2011 році) та КПКВ 2802030
"Організація і регулювання діяльності
установ в системі Державної
ветеринарної і фітосанітарної служби
України" (у 2012 році). У відповідності до
ст. 119 Бюджетного кодексу України
вказане перерахування на цілі, що не
відповідають напрямам використання
бюджетних коштів, визначених паспортом
бюджетної програми, є нецільовим
використанням бюджетних коштів в сумі
39950,82 грн., у зв'язку з чим прийняти до
відома факт застосування фінансової
санкції у вигляді зменшення бюджетних
асигнувань за КПКВ 2802030 "Організація і
регулювання діяльності установ в
системі Державної ветеринарної та
фітосанітарної служби України" на суму
39950,82 гривень та в подальшому не
допускати аналогічних порушень.

- пп.2.12 в порушення ч.32 ст.4 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік" райветлікарнею не
перераховано до Державного бюджету
кошти, які отримані райветлікарнею як
плата за надання адміністративних
послуг, внаслідок чого Державному
бюджету завдано матеріальної шкоди
(збитків) в сумі 30357,03 грн., у зв'язку з
чим перерахувати до Державного бюджету
30357,03 грн., як плату за надання
адміністративних послуг.

-пп.2.14 в порушення п.2.1 Порядку
акумулювання, перерозподілу та
використання коштів спеціального
фонду за надання платних послуг
бюджетними установами, що входять до
сфери управління ветеринарної
медицини України, затвердженого
наказом Державного комітету
ветеринарної медицини України від
10.11.2010р. №487, райветлікарнею зайво
перераховано кошти по акумулюванню до
Державної ветеринарної та
фітосанітарної служби України, тобто
проведено видатки із спеціального
фонду кошторису на цілі, не пов'язані з
діяльністю установи в загальній сумі
23698,74 грн., у зв'язку з чим вжити заходів
щодо повернення коштів в сумі 23698,74 грн.
на рахунок райветлікарні, в іншому
випадку стягнути з осіб, винних у
зайвому перерахуванні коштів в порядку
та розмірах, встановлених ст.ст.133-136
Кодексу законів про працю України.

Приймаючи рішення в частині
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з їх обґрунтованості
та дійшов до висновку, що підпункти 2.9,
2.10, 2.12, 2.14 пункту 2 листа - вимоги
Роменської об'єднаної державної
фінансової інспекції від 21.07.2014 р.
№104-14/1167 "Про усунення виявлених
ревізією порушень" є протиправними та
такими, що не відповідають ч. 3 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем допущено порушення
ч. 4, 30 ст. 2, ч. 8 ст. 7, ч. 4 ст. 13 Бюджетного
кодексу України, пунктів 6, 8 Паспортів
бюджетних програм на 2011 рік за КПКВ 2802030
"Організація і регулювання діяльності
установ в системі ветеринарної
медицини" та 2012 рік за КПКВ 2802030
"Організація і регулювання діяльності
установ в системі Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України", що виявилось в оплаті послуг
по розкладці вакцини проти сказу диких
м'ясоїдних тварин і призвело до
нецільового використання бюджетних
коштів в загальному розмірі 39950,82 грн.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов висновку, що позовні вимоги щодо
скасування пп. 2.11, 2.13 пункту 2 спірної
вимоги є необґрунтованими і такими, що
не підлягають задоволенню.

Колегія суддів частково погоджується з
рішенням суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як обґрунтовано встановлено судом
першої інстанції, наказом Державного
комітету ветеринарної медицини
України від 21.08.2008р. №169/82 за участі
Української академії аграрних наук
було затверджено програму
оздоровлення території України від
сказу на 2008 - 2015 роки, пункт 6 розділу 1
якої визначено необхідність
проведення щороку двічі на рік
системної пероральної імунізації
диких м'ясоїдних тварин високо
імуногенними, термостабільними
вакцинами, які не містять живого вірусу
сказу з щорічним визначенням територій
для проведення щеплень.

Наказами Голови Державного
ветеринарного комітету України, в
подальшому - голови Державної
ветеринарної і фітосанітарної служби
України, що приймались двічі на рік,
було визначено проведення кампаній по
вакцинації диких м'ясоїдних тварин
антирабічною пероральною вакциною
проти сказу "Броварабіс".

На виконання таких наказів начальником
Головного управління ветеринарної
медицини в Сумській області приймались
накази про проведення вакцинації проти
сказу на території Сумської області.

Планами протиепізоотичних заходів по
профілактиці основних заразних хвороб
тварин Липоводолинського району
Сумської області, затвердженими
начальником Головного управління
ветеринарної медицини в Сумській
області та погодженими заступником
голови Липоводолинської районної
державної адміністрації Сумської
області, визначалась площа
Липоводолинського району, що підлягала
обробці пероральною вакциною проти
сказу, з доданням картографічних схем
території Липоводолинського району, що
підлягали обробці вакциною.

На підставі затверджених планів
протиепізоотичних заходів у
Липоводолинському районі
Липоводолинська районна державна
лікарня ветеринарної медицини
зверталась двічі на рік протягом
2011-2013р.р. до Головного управління
ветмедицини в Сумській області з
листами "Про потребу у вакцині проти
сказу", в яких наводився розрахунок
необхідної кількості вакцини,
визначеної наступним чином: площа
району, що підлягала обробці вакциною,
помножена на щільність розкладання
вакцини (в межах норми 15-20 доз на 1 кв.км,
визначеної п.2.2.2.2 Методичних
рекомендацій по плануванню,
організації та проведенні пероральної
імунізації диких м'ясоїдних проти
сказу, затверджених наказом Головного
державного інспектора ветеринарної
медицини України від 30.03.2009р. (далі -
Методичні рекомендації) та наказами
голови Державної ветеринарної та
фітосанітарної служби України.

Розрахунок кількості вакцини,
запланованої до розкидання на
території Липоводолинського району
Сумської області, здійснювався
позивачем виходячи з площі угідь, які
підлягали обробці, розрахованої на
підставі даних Державного земельного
кадастру.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
Державний земельний кадастр" Державний
земельний кадастр - єдина державна
геоінформаційна система відомостей
про землі, розташовані в межах
державного кордону України, їх цільове
призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами.

Законодавством не передбачено іншої,
ніж Державний земельний кадастр,
офіційної державної інформаційної
системи про склад та площу земель
України.

Пунктом 2 Методичних рекомендацій
визначено порядок планування
пероральної вакцинації тварин проти
сказу, в якому встановлено, що для
успішної пероральної імунізації
документ про планування програми
пероральної вакцинації проти сказу
повинен містити інформацію про
територію, на якій планується
імунізація лисиць, її площу, кількість
необхідної вакцини із розрахунку не
менше 15-20 доз - приманок на 1 кв.км.

Згідно п.2.2.2.2 Методичних рекомендацій
при повітряному розподілі вакцини
повинна забезпечуватись щільність в
межах 15-20 доз на 1 кв. км; забороняється
проводити розподіл вакцини над
населеними пунктами, болотами,
водоймищами та місцями, де проводяться
польові роботи.

Методичні рекомендації передбачають
обробку вакциною не лише мисливських
угідь (як про це зазначає відповідач в
акті ревізії), а взагалі всіх земель
району за виключенням населених
пунктів, болот, водоймищ та місць, де
проводяться польові роботи.

Тому, на запити позивача, відділом
Держземагенства у Липоводолинському
районі Сумської області надавалась
інформація про загальну площу земель
району та в розрізі площ
сільськогосподарських угідь (з
зазначенням площ ріллі, багаторічних
насаджень, сіножатей, пасовищ), лісів та
інших лісовкритих площ, забудованих
земель, заболочених земель, земель під
водою, інших земель.

У відповідності до Методичних
рекомендацій та виходячи з площі угідь,
які підлягали обробці, розрахованої на
підставі даних Державного земельного
кадастру, позивачем здійснювався
розрахунок кількості вакцини,
запланованої до розкидання на
території Липоводолинського району
Сумської області.

В той же час, Роменська об'єднана
державна фінансова інспекція у своєму
розрахунку використала дані Сумської
обласної організації Українського
товариства мисливців та рибалок, а не
на інформацію Державного земельного
кадастру.

При цьому, Роменська об'єднана державна
фінансова інспекція посилається на
договори, укладені позивачем з
надавачами авіаційних послуг по
розкладці вакцини, згідно яких
розкладання вакцини передбачалося на
території мисливських угідь.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
розрахунок кількості вакцини, виходячи
з площ території мисливських угідь, є
безпідставним, оскільки планами
протиепізоотичних заходів по
профілактиці основних заразних хвороб
тварин Липоводолинського району
Сумської області, затвердженими
начальником Головного управління
ветеринарної медицини в Сумській
області та погодженими заступником
голови Липоводолинської районної
державної адміністрації Сумської
області, площа Липоводолинського
району, що підлягала обробці
пероральною вакциною проти сказу,
визначалась на підставі даних
Державного земельного кадастру,
виходячи з площі всього
Липоводолинського району, а не лише
мисливських угідь. Згідно актів
виконаних робіт, розкладка вакцини
здійснювалася саме на тій площі, яка
була визначена планами
протиепізоотичних заходів.

Розрахунок за виконані роботи
проведено позивачем виходячи із
запланованої та фактично обробленої
вакциною площі.

Що стосується договорів, укладених
позивачем з надавачами авіаційних
послуг по розкладці вакцини, в яких
зазначено про розкладання вакцини на
території мисливських угідь, то в
договорах взагалі не вказана площа, що
підлягає обробці (т.1 а.с.154, 161, 162), а
згідно актів виконаних робіт фактично
оброблена вакциною площа відповідає
запланованій площі угідь, які
підлягали обробці, розрахованої на
підставі даних Державного земельного
кадастру.

Враховуючи викладене, висновки
Держфінінспекції, викладені в п.п. 2.9, 2.10
листа - вимоги, про порушення позивачем
п.7 ст. 8, п.1, 5 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" та п.2.14 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995р. №88, п.2.2.2.2
Методичних рекомендацій по плануванню,
організації та проведенні пероральної
імунізації диких м'ясоїдних проти
сказу, затверджених наказом Головного
державного інспектора ветеринарної
медицини України від 30.03.2009р., у зв'язку
з чим ветлікарнею протягом 2011-2013 років
в результаті внесення недостовірних
даних до розрахунків потреби площі, яка
підлягає обробці, зайво отримано і
списано згідно актів на списання
вакцини антирабічної пероральної для
імунізації диких м'ясоїдних тварин
"Броварабіс" на загальну суму 7758,58 грн.,
та в результаті завищення площі, що
підлягала обробці зайво сплачено
виконавцям за роботи з розкидання
вакцини в загальній сумі 1215,61 грн., є не
обґрунтованими.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що підпункти 2.9, 2.10 п. 2
вимоги Роменської ОДФІ від 21.07.2014 р.
№104-14/1167 є протиправним, а позовні
вимоги в частині їх скасування
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відносно порушення, викладеного в
підпункті 2.14 п. 2 вимоги Роменської ОДФІ
від 21.07.2014 р. №104-14/1167, колегія суддів
зазначає наступне.

Механізм акумулювання, перерозподілу
та використання коштів спеціального
фонду за надання платних послуг
бюджетними установами, що входять до
сфери управління Державного комітету
ветеринарної медицини України
визначений Порядком акумулювання,
перерозподілу та використання коштів
спеціального фонду за надання платних
послуг бюджетними установами, що
входять до сфери управління Державного
комітету ветеринарної медицини
України, затверджений наказом
Державного комітету ветеринарної
медицини України від 10.11.2010 р. № 487 (далі
- Порядок №487).

Відповідно до п. 1.3 Порядку № 487
перерозподіл та використання
(акумульованих) коштів спеціального
фонду проводяться з метою забезпечення
належного фінансування бюджетних
установ ветеринарної медицини, які не
забезпечені або частково забезпечені
коштами загального фонду Державного
бюджету.

Згідно п.п. 2.1, 2.2 Порядку № 487 бюджетні
установи ветеринарної медицини
перераховують Державному комітету
ветеринарної медицини України кошти з
урахуванням забезпеченості коштами, що
визначені законом про Державний бюджет
України на відповідний рік, які
отримані понад кошторисні призначення
за підсумками виконання основних
функцій цих установ; кошти
перераховуються не пізніше 10 числа
першого місяця, що настає за звітним
кварталом, на підставі наказу Комітету.

Виходячи з положень Порядку № 487
акумулюванню підлягали кошти, які
становили різницю між сумою отриманих
коштів від надання платних послуг та
сумою запланованих коштів, при цьому
така сума коштів визначалась за
наслідками звітного кварталу та за
наявності наказу Держкомветмедицини
про акумулювання коштів.

Судом встановлено, що наказом
Держкомветмедицини України від 31.12.2010р.
№ 600 було затверджено план надходження
коштів за надання платних послуг
бюджетними установами, які входять до
сфери управління Державного комітету
ветеринарної медицини України за
перший квартал 2011 року, за перше
півріччя 2011 року, за 9 місяців 2011 року та
за 2011 рік, яким передбачено план
надходження коштів для установ
ветеринарної медицини у Сумській
області, а саме: за І квартал 2011 року - 24%
від затвердженого обсягу
запланованого надходження коштів за
надання платних послуг; за II квартал 2011
року - 66% від затвердженого обсягу
запланованого надходження коштів за
надання платних послуг; за III квартал 2011
року - 69% від затвердженого обсягу
запланованого надходження коштів за
надання платних послуг; за IV квартал 2011
року - 100% від затвердженого обсягу
запланованого надходження коштів за
надання платних послуг.

Такі ж показники акумулювання та
рахунок для акумулювання коштів були
визначені наказом Головного
управління ветеринарної медицини в
Сумській області від 03.11.2011 р. № 186-1.

В акті ревізії зазначено, що
перерахування ветлікарнею коштів для
акумулювання здійснено згідно
платіжного доручення №274 від 02.11.2011р. на
суму 2000,00 грн. та 20000,00 грн. платіжним
дорученням №377 від 27.01.2012р.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що перерахунок позивачем коштів для
акумулювання в такому розмірі
здійснено у відповідності до вимог
вищевказаних нормативних актів та у
зв'язку з тим, що фактичні надходження
до спеціального фонду позивача від
надання платних послуг перевищували
запланований обсяг надходжень до
спеціального фонду на III квартал 2011
року.

Так, відповідно до затвердженого для
ветлікарні кошторису на 2011 рік
заплановано обсяг надходження коштів
до спеціального фонду у розмірі 221270,00
грн.

Проте відповідними довідками
вносились зміни до спеціального фонду
кошторису лікарні про збільшення
надходжень.

Тому, запланований річний обсяг
надходжень до спеціального фонду
лікарні від надання платних послуг
станом на 02.11.2011р. за кошторисом з
врахуванням довідок про його зміну
становив зріс з 221270 грн. до 315448 грн.

Згідно наказу Держкомветмедицини
України від 31.12.2010р. № 600 запланований
обсяг надходжень до спеціального фонду
Лікарні за III квартал 2011 року становив
217659,12 грн. (315448,00 грн. х 69%).

В той же час, фактичні надходження до
спеціального фонду лікарні від надання
платних послуг згідно звіту про
надходження і використання коштів,
отриманих як плата за послуги (ф.№4-1д)
за III квартал 2011 року, становили 365035,98
грн. (р.9).

Пунктом 10.5 Порядку казначейського
обслуговування державного бюджету за
витратами, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
24.12.2012р. №1407, передбачено, що обсяги
власних надходжень, які перевищують
відповідні витрати, за умови
забезпечення ресурсами заходів, з
виконання основних функцій бюджетних
установ розпорядники бюджетних коштів
перераховують вищим та підвідомчим
установам і організаціям у разі, якщо
їм такі повноваження надано
відповідними нормативно-правовими
актами.

Враховуючи, що за наслідками III
кварталу 2011 року перевищення
фактичного обсягу надходжень до
спеціального фонду лікарні від надання
платних послуг з врахуванням залишку
на початок року (р.5) над запланованим
обсягом становило 49799,39 грн. (365035,98 грн. +
211,41 грн. - 315448,00 грн.), суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що позивачем правомірно у
межах перевищення фактичних
надходжень над запланованими у
відповідності з п.2.1 Порядку №487
здійснено акумулювання коштів до
Державного комітету ветеринарної
медицини України в загальному розмірі
2000,00 грн.

Щодо перерахування коштів на
акумулювання у розмірі 20000,00 грн.
(платіжне доручення №377 від 27.01.2012р.) за
наслідками 2011 року, то такий
перерахунок позивачем коштів для
акумулювання та в такому розмірі
здійснено у відповідності до вимог
вищевказаних нормативних актів.

Відповідно до затвердженого для
позивача кошторису на 2011 рік
заплановано обсяг надходження коштів
до спеціального фонду у розмірі 221270,00
грн.

Довідками вносились зміни до
спеціального фонду кошторису лікарні,
у зв'язку з чим запланований річний
обсяг надходжень до спеціального фонду
лікарні від надання платних послуг за
результатами 2011 року за кошторисом
становив 527672,00 грн. В той же час,
фактичні надходження до спеціального
фонду лікарні від надання платних
послуг, згідно звіту про надходження і
використання коштів, отриманих як
плата за послуги (ф.№4-1д) за 2011 рік,
становили 527461,42 грн. (р. 9). Залишок
коштів на кінець 2011р. становив 24 521,11
грн. (р. 14 звіту ф.№4-1д).

Згідно наказу Держкомветмедицини
України від 31.12.2010р. № 600 запланований
обсяг надходжень до спеціального фонду
лікарні за 2011р. становив 527 672,00 грн. (527
672,00 грн. х 100%).

Отже, за наслідками 2011 року перевищення
фактичного обсягу надходжень до
спеціального фонду лікарні від надання
платних послуг з врахуванням залишку
на початок року над запланованим
обсягом становило 24310,53 грн. (527461,42 грн. +
24521,11 грн. - 527672,00грн.).

Таким чином, позивачем правомірно у
межах перевищення фактичних
надходжень над запланованими у
відповідності з п.2.1 Порядку № 487
здійснено акумулювання коштів до
Державного комітету ветеринарної
медицини України за наслідками 2011 року
в розмірі 20000,00 грн.

Щодо акумулювання коштів за 2012 рік слід
зазначити, що наказом Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України від 25.09.2012р. № 312 було
затверджено план надходження коштів за
надання платних послуг бюджетними
установами, які входять до сфери
управління Державного ветеринарної та
фітосанітарної служби України за 9
місяців 2011 року та за 2012 рік, яким
передбачено план надходження коштів
для установ ветеринарної медицини у
Сумській області. На підставі
вказаного наказу Головним управлінням
ветеринарної медицини в Сумській
області виданий наказ від 08.11.2012р. № 208,
яким затверджено план надходження
коштів за надання платних послуг
бюджетними установами державної
ветеринарної медицини Сумської
області за 9 місяців 2012 року в розмірі
75%, за 2012 рік - 100%, а згідно додатку, сума
коштів для перерахунку
Держветфітослужбі визначена для
районної державної лікарні
ветеринарної медицини у
Липоводолинському районі у розмірі 30000
грн.

В акті ревізії зазначено про те, що
перерахування Лікарнею коштів для
акумулювання здійснено згідно
платіжного доручення №615 від 14.11.2012р. на
суму 30000,00 грн.

Відповідно до затвердженого для
позивача кошторису на 2012 рік
заплановано обсяг надходження коштів
до спеціального фонду у розмірі 176172,00
грн.

Оскільки відповідними довідками
вносились зміни до спеціального фонду
кошторису позивача, то запланований
річний обсяг надходжень до
спеціального фонду лікарні від надання
платних послуг станом на 14.11.2012р. за
кошторисом 3-го кварталу 2012 року
становив 327 996,00 грн.

Згідно наказу Держветфітослужби
України від 25.09.2012р. №312 запланований
обсяг надходжень до спеціального фонду
лікарні за 9 місяців 2012 року становив
245997,00 грн. (327996,00 грн. х 75%).

Фактичні надходження до спеціального
фонду лікарні від надання платних
послуг згідно звіту №4-Ід за III квартал
2012р. про надходження і використання
коштів, отриманих як плата за послуги
за III квартал 2012 року, становили 314439,44
грн.

Враховуючи, що за наслідками III
кварталу 2012 року перевищення
фактичного обсягу надходжень до
спеціального фонду лікарні від надання
платних послуг над запланованим
обсягом становив 68442,44 грн. (314 439,44 грн. -
245 997,00 грн.), колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позивачем
правомірно у межах перевищення
фактичних надходжень над
запланованими у відповідності з п. 2.1
Порядку № 487 здійснено акумулювання
коштів до Державної ветеринарної та
фітосанітарної служби України в 2012
році на суму 30 000 грн.

Стосовно акумулювання коштів за 2013 рік
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.1 Порядку
акумулювання, перерозподілу та
використання коштів спеціального
фонду від власних надходжень
територіальних органів Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України та бюджетних установ, що
належать до сфери її управління,
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України 15.10.2013р. № 606 (далі - Порядок №
606), обсяги власних надходжень
бюджетних установ, які перевищують
обсяги відповідних витрат, за умови
забезпечення ресурсами заходів з
виконання основних функцій підлягають
акумулюванню на рівні
Держветфітослужби України.

Згідно звіту позивача №4-Ід за 2013 рік
надійшло коштів за звітний період (рік)
(р.9 звіту) - 486818,92 грн., касові видатки за
звітний період (рік) (р.10 звіту) - 486480,53
грн., залишок коштів на початок
звітного періоду (р.5 звіту) - 30 311,35 грн.

Згідно звіту позивача №7д про
заборгованість за бюджетними коштами
на 01.01.2014р. розмір кредиторської
заборгованості (р. 13 звіту) складав 26
257,45 грн.

Отже, у відповідності до п.2.1 Порядку №
606 розмір коштів, які підлягали
акумулюванню за 2013 рік, складав 4392,29
грн. (486 818,92 грн. + 30 311,35 грн. - 486 480,53 грн. -
26 257,45 грн.), який був перерахований
позивачем платіжним дорученням №19 від
14.02.2014р.

Посилання відповідача в акті ревізії
(а.с. 56) при визначенні розміру коштів
для акумулювання за 2013 рік на Порядок №
487 судом першої інстанції обґрунтовано
не прийнято до уваги, оскільки з 15.11.2013р.
набув чинності Порядок № 606, який
передбачає інший принцип розрахунку
коштів для акумулювання.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що позивачем
правомірно та у встановленому п. 2.1.
Порядку № 606 розмірі перераховано
кошти на акумулювання за 2013 рік.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що підпункт 2.14 п. 2 вимоги
Роменської ОДФІ від 21.07.2014 року № 104-14/1167
є протиправним та таким, що не
відповідає ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відносно порушення, викладеного в
підпункті 2.11 п. 2 вимоги Роменської ОДФІ
від 21.07.2014 р. № 104-14/1167, колегія суддів
зазначає наступне.

Під час судового розгляду справи
встановлено, що позивач оплатив
авіаційні послуги по розкладці вакцини
проти сказу диких тварин за рахунок
коштів, передбачених Паспортом
бюджетної програми на 2011 рік за КПКВ
2802030 "Організація і регулювання
діяльності установ в системі
ветеринарної медицини", затвердженого
наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України і
наказом Міністерства фінансів від
17.02.2011 року № 33/186, а також за рахунок
коштів, передбачених Паспортом
бюджетної програми на 2012 рік за КПКВ
2802030 "Організація і регулювання
діяльності установ в системі Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України", затвердженого наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України і наказом
Міністерства фінансів від 17.02.2012 року №
63/211.

Відповідно до п. 4, 30 ч. 1 ст. 2 Бюджетного
кодексу України, бюджетною програмою є
сукупність заходів, спрямованих на
досягнення єдиної мети, завдань та
очікуваного результату, визначення та
реалізацію яких здійснює розпорядник
бюджетних коштів відповідно до
покладених на нього функцій.
Кошторисом є основний плановий
фінансовий документ бюджетної
установи, яким на бюджетний період
встановлюються повноваження щодо
отримання надходжень і розподіл
бюджетних асигнувань на взяття
бюджетних зобов'язань та здійснення
платежів для виконання бюджетною
установою своїх функцій та досягнення
результатів, визначених відповідно до
бюджетних призначень.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу
України закріплений принцип цільового
використання бюджетних коштів, згідно
якого бюджетні кошти використовуються
тільки на цілі, визначені бюджетними
призначеннями та бюджетними
асигнуваннями.

Згідно ст. 119 Бюджетного кодексу
України, нецільовим використанням
бюджетних коштів є їх витрачання на
цілі, що не відповідають: бюджетним
призначенням, встановленим законом про
Державний бюджет України (рішенням про
місцевий бюджет); напрямам
використання бюджетних коштів,
визначеним у паспорті бюджетної
програми (у разі застосування
програмно-цільового методу у
бюджетному процесі) або в порядку
використання бюджетних коштів;
бюджетним асигнуванням (розпису
бюджету, кошторису, плану використання
бюджетних коштів).

У відповідності з п. 6, 7, 8 Паспорту
бюджетної програми на 2011 рік за КПКВ
2802030 "Організація і регулювання
діяльності установ в системі
ветеринарної медицини", затвердженого
наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України і
наказом Міністерства фінансів від
17.02.2011 року № 33/186, метою бюджетної
програми є здійснення державного
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду за охороною території України
від занесення з території інших країн
або з карантинної зони збудників
заразних хвороб під час експорту,
імпорту і транзиту об'єктів
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду.

Завданням програми є проведення
організаційно-господарської та
спеціальної ветеринарно-санітарної
діяльності, у тому числі
профілактичної та діагностичної.

Напрямами використання бюджетних
коштів, зокрема визначено: проведення
лабораторно-діагностичних та
лікувальних робіт;
ветеринарно-санітарний контроль та
нагляд на державному кордоні та
транспорті.

Пунктами 6, 7, 8 Паспорту бюджетної
програми на 2012 рік за КПКВ 2802030
"Організація і регулювання діяльності
установ в системі Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України", затвердженого наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України і наказом
Міністерства фінансів від 17.02.2012 року №
63/211, метою бюджетної програми є
реалізація державної політики у галузі
ветеринарної медицини, сферах
карантину та захисту рослин, охорони
прав на сорти рослин.

Завданням програми є, зокрема,
здійснення державного
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду за охороною території України
від занесення з території інших країн
або з карантинної зони збудників
заразних хвороб під час експорту,
імпорту і транзиту об'єктів
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду.

Напрямами використання бюджетних
коштів, окрім іншого, визначено
проведення лабораторно-діагностичних
та лікувальних робіт бюджетними
установами, що належать до сфери
управління Держветфітослужби та
ветеринарно-санітарний контроль і
нагляд на державному кордоні та
транспорті.

При цьому, відповідно до п. 1 Додатку № 1
Переліку протиепізоотичних,
лікувальних,
лабораторно-діагностичних,
радіологічних та інших
ветеринарно-санітарних заходів, що
проводяться органами державної,
ветеринарної медицини за рахунок
коштів державного бюджету,
республіканського бюджету АР Крим і
місцевих бюджетів до постанови
Кабінету Міністрів України від 15.08.1992
року № 478, запобігання та ліквідація
інфекційних і паразитарних
захворювань сільськогосподарських,
домашніх, зоопаркових, лабораторних та
інших представників фауни, до яких
відноситься сказ, є протиепізоотичними
заходами.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що
з системного аналізу мети, завдань та
напрямів використання бюджетних
коштів за КПКВ 2802030 слідує, що кошти
передбачені зазначеною вище програмою
передбачені для здійснення контролю
під час експорту, імпорту і транзиту
об'єктів ветеринарно-санітарного
контролю та нагляду, зокрема на
державному кордоні та на транспорті.

Отже, паспортами бюджетної програми на
2011 рік за КПКВ 2802030 та на 2012 рік за КПКВ
2802030 проведення протиепізоотичних
заходів, якими є послуги із розкидання
вакцини проти сказу диких м'ясоїдних
тварин, не передбачено.

Натомість, пунктами 6, 7, 8 Паспорту
бюджетної програми на 2011 рік за КПКВ
2802020 "Протиепізоотичні заходи та участь
у Міжнародному епізоотичному бюро",
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України і наказом Міністерства
фінансів від 23.03.2011 року № 87/396 (а.с.118-120
т. 1) передбачено, що метою бюджетної
програми є охорона території України
від проникнення хвороб тварин з
території інших держав або карантинних
зон, захист тварин та населення від
збудників та хвороб тварин шляхом
здійснення профілактичних,
діагностичних та лікувальних заходів.

Завданням програми є, зокрема,
проведення
організаційно-господарської та
спеціальної ветеринарно-санітарної
діяльності, в тому числі
профілактичної та діагностичної.

Напрямами використання бюджетних
коштів є протиепізоотичні заходи,
забезпечення медикаментами, виконання
ветеринарно-санітарних заходів,
проведення карантинних та
ветеринарно-санітарних робіт
підрозділами ветеринарної міліції,
сплата членських внесків в Міжнародне
епізоотне бюро.

Аналогічна програма за КПКВ 2802020
"Протиепізоотичні заходи та участь у
Міжнародному епізоотичному бюро"
затверджена наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України і наказом Міністерства
фінансів від 17.02.2012 року № 63/211 на 2012 рік
(а.с.125-127 т. 1).

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що послуги по
розкладанню пероральної вакцини проти
сказу диких м'ясоїдних тварин є саме
здійсненням заходів з профілактики,
локалізації та ліквідації інфекційних
і паразитарних хвороб тварин, до яких і
відноситься сказ, що передбачено
програмою 2802020.

Відповідно до п. 2 Порядку використання
коштів, передбачених у державному
бюджеті для здійснення
протиепізоотичних заходів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.04.2008 №413 (далі -
Порядок № 413), бюджетні кошти
спрямовуються на здійснення заходів з
профілактики, локалізації та
ліквідації інфекційних і паразитарних
хвороб тварин передбачених переліком
згідно з Додатком 1.

Також п.1 Порядку № 413 визначено
механізм використання коштів,
передбачених у державному бюджеті за
програмою 2802020 "Протиепізоотичні
заходи та участь у Міжнародному
епізоотичному бюро".

Таким чином, використання коштів на
оплату за послуги по розкладанню
пероральної вакцини проти сказу диких
м'ясоїдних тварин за рахунок програми
по КПКВ 2802030 є нецільовим використанням
бюджетних коштів.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивачем допущено
порушення ч. 4, 30 ст. 2, ч. 8 ст. 7, ч. 4 ст. 13
Бюджетного кодексу України, пунктів 6, 8
Паспортів бюджетних програм на 2011 рік
за КПКВ 2802030 "Організація і регулювання
діяльності установ в системі
ветеринарної медицини" та 2012 рік за
КПКВ 2802030 "Організація і регулювання
діяльності установ в системі Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України", що виявилось в оплаті послуг
по розкладці вакцини проти сказу диких
м'ясоїдних тварин і призвело до
нецільового використання бюджетних
коштів в загальному розмірі 39950,82 грн., у
зв'язку з чим, позовні вимоги в частині
скасування підпункту 2.11 п. 2 вимоги
Роменської ОДФІ від 21.07.2014 р. № 104-14/1167 є
необґрунтованими і не підлягають
задоволенню.

Відносно порушення, викладеного в
підпункті 2.12 п. 2 вимоги Роменської ОДФІ
від 21.07.2014 р. № 104-14/1167, колегія суддів
зазначає наступне.

В акті ревізії Роменська об'єднана
державна фінансова інспекція вказує,
що кошти, які надійшли Райветлікарні за
надані адміністративні послуги за
період з 24.06.2011р. по 31.12.2011р. в загальній
сумі 30357,03 грн., зараховані на
спеціальний рахунок як власні
надходження та не були перераховані до
спеціального фонду Державного бюджету
України, чим порушено вимоги ч. 32 ст. 4
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік".

На думку відповідача, з 01 січня до 23
червня 2011 року позивачем правомірно
зараховувалися кошти за надані
адміністративні послуги на
спеціальний рахунок як власні
надходження, а з 24 червня до 31 грудня 2011
року такі зарахування є незаконними.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками відповідача з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. ст. 1, 32, 99 Закону
України "Про ветеринарну медицину"
видача ветеринарних документів
(ветеринарних довідок і свідоцтв)
здійснюється ліцензованими лікарями
ветеринарної медицини державних
закладів ветеринарної медицини на
платній основі згідно з тарифами, що
затверджуються згідно законодавства
про ціни та ціноутворення.

Згідно п.5 Положення про районні
державні лікарні ветеринарної
медицини, затвердженого наказом
Державного комітету ветеринарної
медицини України від 28.10.2008р. №238 і
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20.11.2008р. за №1119/15810,
районні державні лікарні ветеринарної
медицини відповідно до покладених на
них завдань безпосередньо, а також
через свої структурні підрозділи,
зокрема, видають ветеринарні документи
(ветеринарні довідки та свідоцтва).

Тобто, видача ветеринарних документів
(ветеринарних довідок і свідоцтв)
належить до основної діяльності
позивача.

Тимчасовим порядком надання
адміністративних послуг, затв.
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.07.2009р. №737 (далі - Тимчасовий
порядок), була визначена процедура
надання адміністративних послуг
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування в межах
делегованих їм органами виконавчої
влади повноважень, підприємствами,
установами та організаціями, на які
згідно з нормативно-правовими актами
покладено надавати адміністративні
послуги.

Згідно п.1 Тимчасового порядку
адміністративна послуга - це послуга,
яка є результатом здійснення суб'єктом
повноважень щодо прийняття згідно з
нормативно-правовими актами на
звернення фізичної або юридичної особи
адміністративного акта, спрямованого
на реалізацію та захист її прав і
законних інтересів та/або на виконання
особою визначених законом обов'язків
(отримання дозволу (ліцензії),
сертифіката, посвідчення та інших
документів, реєстрація тощо). До
адміністративних послуг належить,
зокрема, видача ліцензій, дозволів та
інших документів дозвільного
характеру, сертифікатів, свідоцтв,
атестатів, посвідчень.

Плата за надання таких послуг
справляється у розмірах та порядку, що
визначені законодавчими актами, а в
разі, коли це не передбачено
законодавчими актами, - актами Кабінету
Міністрів України (п. 3 Тимчасового
порядку).

З 24.06.2011р. набула чинності постанова
Кабінету Міністрів України № 641 від
09.06.2011р., якою були затверджені тарифи
за надання державними лікарнями
ветмедицини адміністративних послуг з
видачі ветеринарних сертифікатів і
ветеринарних свідоцтв.

Згідно матеріалів справи, протягом 2011
року отриману плату за надані
адміністративні послуги з видач
ветеринарних сертифікатів і свідоцтв
позивач зараховував як власні
надходження лікарні (бюджетної
установи), які згідно ст. 13 Бюджетного
кодексу України є складовою частиною
спеціального фонду державного бюджету.

Відповідно до ст. 13 Бюджетного Кодексу
України, бюджет може складатися із
загального та спеціального фондів.
Складовими частинами спеціального
фонду бюджету є: доходи бюджету
(включаючи власні надходження
бюджетних установ), які мають цільове
спрямування; видатки бюджету, що
здійснюються за рахунок конкретно
визначених надходжень спеціального
фонду бюджету (у тому числі власних
надходжень бюджетних установ);
кредитування бюджету (повернення
кредитів до бюджету з визначенням
цільового спрямування та надання
кредитів з бюджету, що здійснюється за
рахунок конкретно визначених
надходжень спеціального фонду
бюджету); фінансування спеціального
фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ
отримуються додатково до коштів
загального фонду бюджету і включаються
до спеціального фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ
поділяються на такі групи: перша група -
надходження від плати за послуги, що
надаються бюджетними установами
згідно із законодавством; друга група -
інші джерела власних надходжень
бюджетних установ.

У складі першої групи виділяються такі
підгрупи: підгрупа 1 - плата за послуги,
що надаються бюджетними установами
згідно з їх основною діяльністю;
підгрупа 2 - надходження бюджетних
установ від додаткової (господарської)
діяльності; підгрупа 3 - плата за оренду
майна бюджетних установ; підгрупа 4 -
надходження бюджетних установ від
реалізації в установленому порядку
майна (крім нерухомого майна).

У складі другої групи виділяються такі
підгрупи: підгрупа 1 - благодійні
внески, гранти та дарунки; підгрупа 2 -
кошти, що отримують бюджетні установи
від підприємств, організацій, фізичних
осіб та від інших бюджетних установ для
виконання цільових заходів.

Тобто, вказані норми не передбачають
віднесення до власних надходжень
бюджетних установ адміністративних
послуг.

Водночас, відповідно до Переліку
платних адміністративних послуг, які
надаються Державною ветеринарною і
фітосанітарною службою, органами та
установами, що належать до сфери її
управління, ї розміру плати за їх
надання, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 09.06.2011
року № 641, плата за видачу ветеринарних
свідоцтв та довідок належить до
адміністративних послуг, діяльність по
видачі яких входить до функціональних
повноважень цих установ.

Частиною 32 ст. 4 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
встановлено, що плата за
адміністративні послуги відноситься
до джерел формування спеціального
фонду Державного бюджету України у
частині доходів.

Аналізуючи зміст викладених правових
норм, колегія суддів зазначає, що плата
за надані адміністративні послуги є
доходами Державного бюджету України, а
не власними надходженнями бюджетної
установи, уповноваженої їх надавати.

На виконання п. 2 Постанови Кабінету
Міністрів України "Про деякі питання
надання платних адміністративних
послуг" від 05.01.2011 року № 33 ,
Міністерства, інші центральні органи
виконавчої влади повинні забезпечити
до 1 березня 2011 року відкриття
підприємствами, установами та
організаціями, що належать до сфери їх
управління рахунків в органах
Державної казначейської служби для
зарахування коштів від надання
адміністративних послуг.

Крім того, листом від 25.02.2011 року №
17-04/570-3011 Державне казначейство України
повідомило, що відповідно до п. 32 ст. 4
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" плата за
адміністративні послуги відноситься
до джерел формування спеціального
фонду Державного бюджету України на 2011
рік у частині доходів. Плата за надання
таких послуг справляється у розмірах
та порядку, визначених законодавчими
актами України, а в разі якщо це не
передбачено законодавчими актами
України, - актами Кабінету Міністрів
України.

Для зарахування надходжень з кодом
класифікації доходів бюджету 24020000
"Плата за адміністративні послуги"
(наказ Міністерства фінансів України
від 14.01.2011 року № 11 "Про бюджетну
класифікацію") в органах Державного
казначейства України відкриті в
розрізі територій рахунки за
балансовим рахунком 3121, символ
звітності 299.

Порядок казначейського обслуговування
доходів та інших надходжень державного
бюджету, регламентований наказом
Державного казначейства України від
19.12.2000 року № 131, який зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 24.01.2001
року за № 67/5258.

Пунктом 34 ст. 14 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
визначено, що кошти, отримані до
спеціального фонду державного бюджету
України згідно із пунктом 32 ст. 4,
спрямовуються на видатки головних
розпорядників коштів державного
бюджету, пов'язані з наданням
адміністративних послуг.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, Лікарня ветмедицини
не є головним розпорядником коштів
державного бюджету та рахунок для
зарахування коштів від надання
адміністративних послуг за кодом 24020000
"Плата за адміністративні послуги" нею
відкрито не було.

За таких обставин, колегія суддів
вважає помилковим висновок суду першої
інстанції про те, що кошти за надані
адміністративні послуги з видачі
ветеринарних довідок і свідоцтв,
отримані лікарнею за період з 24.06.2011
року по 31.12.2011 року були правомірно
зараховані позивачем як власні
надходження, які згідно ст. 13
Бюджетного кодексу України є складовою
спеціального фонду Державного бюджету
і використовуються на покриття витрат
лікарні, пов'язаних з наданням цих
послуг.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що позовні вимоги в
частині скасування підпункту 2.13 п. 2
вимоги Роменської ОДФІ від 21.07.2014 р. №
104-14/1167 є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що постанова Сумського
окружного адміністративного суду від
22.09.2014 року № 818/1982/14 в частині
задоволення позовних вимог щодо
скасування підпункту 2.13 п. 2 вимоги
Роменської ОДФІ від 21.07.2014 р. № 104-14/1167 не
відповідає вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки прийнята судом
першої інстанції з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог щодо скасування
підпункту 2.13 п. 2 вимоги Роменської ОДФІ
від 21.07.2014 р. № 104-14/1167 через порушення
ним норм матеріального та
процесуального права, які призвели до
ухвалення неправильного рішення,
підлягає скасуванню з прийняттям в цій
частині нової постанови про відмову у
задоволенні позову.

В іншій частині постанова Сумського
окружного адміністративного суду від
22.09.14 року відповідає вимогам ст. 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому відсутні підстави для
її скасування та задоволення
апеляційних вимог апелянтів - Районної
державної лікарні ветеринарної
медицини у Липоводолинському районі
Сумської області та Державної
фінансової інспекції в Сумській
області.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198,
200, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Районної державної
лікарні ветеринарної медицини у
Липоводолинському районі Сумської
області, Державної фінансової
інспекції в Сумській області - залишити
без задоволення.

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Сумській
області - задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 22.09.2014р.
по справі № 818/1982/14 скасувати в
частині задоволення позовних вимог про
скасування підпункту 2.12 пункту 2 вимоги
Роменської об'єднаної державної
фінансової інспекції від 21.07.2014 р. №
104-14/1167 "Про усунення виявлених ревізією
порушень".

Прийняти в цій частині нову постанову
про відмову в задоволенні позовної
вимоги.

В іншій частині постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
22.09.2014 року по справі № 818/1982/14 - залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С. Повний текст постанови
виготовлений 08.12.2014 р.