Справа № 127/22129/14-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Борисюк І.Е.
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційні скарги ОСОБА_2
та управління Пенсійного фонду України
у м.Вінниця на постанову Вінницького
міського суду Вінницької області від 29
жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м.Вінниці, про визнання дій
протиправними та зобов'язання до
вчинення дій ,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м.Вінниці про визнання дій щодо відмови
в перерахунку пенсії протиправними та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії з розміру 90%.

Постановою Вінницького міського суду
від 29 жовтня 2014 року позов задовлено
частково.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням сторони подали апеляційні
скарги. Позивач просив скасувати
постанову суду в частині відмови в
задоволенні позовних вимог та прийняти
в цій частині нову постанову, про
задоволення позову, а відповідач
просив скасувати постанову суду в
частині задоволення позовних вимог та
прийняти в цій частині нову постанову,
про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційних скарг обґрунтовані
тим, що судом першої інстанції
неповністю з'ясовано обставини справи,
висновки суду не відповідають
обставинам справи та порушено норми
процесуального та матеріального права.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином
повідомлялися про дату, час і місце
судового засідання.

Від позивача та представника
відповідача, через відділ реєстрації
та інформації Вінницького
апеляційного адміністративного суду,
надійшли заяви про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглядає справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача та
перевіривши доводи апеляційної скарги
за наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково із наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи
ОСОБА_2 з жовтня 2003 року перебуває на
обліку у відповідача та отримує пенсію
за вислугу років, відповідно до
положень ч.1 ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру» (в редакції чинній на
момент звернення за оформленням
пенсії) від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ (далі
Закон № 1789-ХІІ ), на підставі поданих
ним документів із розрахунку 90 % від
суми місячної (чинної) заробітної
плати, до якої включаються всі види
оплати праці, на які нараховуються
страхові внески, одержуваної перед
місяцем звернення за призначення
пенсії.

В зв'язку з прийняттям Кабінетом
Міністрів України постанови від 31
травня 2012 року №505 «Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівників органів прокуратури»
позивач в червні 2012 року звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
м.Вінниця із заявою про здійснення
відповідного перерахунку пенсії по
заробітній платі на підставі довідки
про заробітну плату для обчислення
пенсії працівникам органів
прокуратури відповідно до посадових
окладів, затверджених цією постановою,
виданої прокуратурою Вінницької
області. Проте відповідач з 01.07.2012 року
здійснив йому такий перерахунок,
виходячи з розміру 80 відсотків від суми
заробітної плати, що зазначена у
наданій ним довідці, на підставі статті
50-1 Закону № 1789-ХІІ зі змінами,
внесеними Закон України від 8 липня 2011
року № 3668-VI "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" (далі -
Закон № 3668-VІ). В вересні 2014 року позивач
вдруге звернувся ло відповідача з
заявою про перерахунок йому пенсії з
розміру 90 відсотків від суми його
заробітної плати на підставі довідки
№ 18/186 від 22.09.2014, виданої прокуратурою
Вінницької області, проте отримав
відмову, що слугувало підставою для
звернення позивача до суду з даним
позовом.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
перерахунок пенсії позивачу повинен
здійснюватись, виходячи з розміру
заробітньої плати у відсотках, з яких
йому було призначено пенсію.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, проте
вважає, що оскаржувана постанова
підлягає зміні, виходячи із наступного.

Пенсійне забезпечення прокурорів і
слідчих прокуратури, до яких
законодавцем віднесено і позивача,
встановлено приписами ст.50-1 Закону №
1789-12.

Згідно з частиною першою статті 50-1
Закону № 1789-ХІІ (у редакції, чинній на
час призначення пенсії позивачу)
прокурори і слідчі зі стажем роботи не
менше 20 років, у тому числі зі стажем
роботи на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, внесено зміни до статті
50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у
відсотках розмір пенсії за вислугу
років, яка призначається прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними такого
права.

Так, відповідно до статті 50-1 Закону №
1789-ХІІ у редакції Закону № 3668-VІ
прокурори і слідчі мають право на
пенсійне забезпечення за вислугу років
незалежно від віку за наявності на день
звернення вислуги років. Пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати до якої включаються
всі види оплати праці, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії.

Отже, з 1 жовтня 2011 року положення
частини першої статті 50-1 Закону №
1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і
слідчим пенсії за вислугу років у
розмірі не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку втратили
чинність у зв'язку з внесенням змін до
редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Разом з тим підстави та порядок
перерахунку пенсії прокурорам
регулюють частини тринадцята та
вісімнадцята статті 50-1 Закону №
1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку
пенсії у зв'язку із прийняттям Закону №
3668-VІ не зазнали змін, змінилася лише
нумерація частин цієї статті.

Так, відповідно до частини тринадцятої
статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення
(перерахунок) пенсій провадиться за
документами пенсійної справи та
документами, додатково поданими
пенсіонерами, виходячи з розміру
місячного заробітку за відповідною
посадою, з якої особа вийшла на пенсію,
станом на час звернення за
призначенням або перерахунком.

Згідно із частиною 18 статті 50-1 Закону №
1789-ХІІ, призначені працівникам
прокуратури пенсії перераховуються у
зв'язку з підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, у якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Таким чином, суд апеляційної інсатнції
вважає, що суд першої інстанці дійшов
до вірного висновку про те, що при
перерахунку пенсії працівникам
прокуратури має застосовуватися норма,
що визначає розмір пенсії у відсотках,
яка діяла на момент призначення пенсії,
а тому внесені Законом № 3668-VІ зміни до
статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру
пенсії у відсотках стосуються порядку
призначення пенсії прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними права на
пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.

Згідно зі статтею 22 Конституції
України закріплені нею права і свободи
не є вичерпними, гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законодавчих актів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Аналогічна позиція міститься в
постанові Верховного Суду України від
10.12.2013 року у справі № 21-420а13.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Також колегія суддів погоджується, з
тим, що не підлягає до задоволення
позовна вимога ОСОБА_2, про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України у м.Вінниці виплатити
йому різницю пенсії за 12 минулих
місяців, оскільки відповідно до ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру»
різницю в пенсії за минулий час може
бути виплачено не більш як за 12 місяців
у разі, якщо пенсіонер набув права на
підвищення пенсії, а у даному випадку
перерахунок пенсії позивачу вже
проведено, а позивач оскаржує
правильність цього перерахунку.

Однак, на думку колегії суддів, судом
першої інстанції, не враховано того, що
пенсія -це щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого Законами пенсійного
віку. Таким чином, пенсія є періодичним
платежем, виплата якої, за загальним
правилом, не обмежена у часі. Отже,
вирішуючи питання про зобов'язання
нарахувати та виплатити позивачу
пенсію, не має підстав обмежувати
відповідача за здійснення її
нарахування і виплати, певним часовим
проміжком, а саме: по день прийняття
постанови суду. Тому суд вважає, що
вірним способ захисту порушеного права
позивача, буде зобов'язання
відповідача здійснювати виплату
пенсії з розміру заробітньої плати у
відсотках, з яких йому було призначено
пенсію, по день припинення такого
права.

Крім того, суд апеляційної інстанції
вважає, що з метою захисту порушених
прав позивача в повному обсязі, в
порядку ч.2 ст.11 КАС доцільно вийти за
межі позовної заяви щодо початку
періоду, з якого порушене право
підлягає відновленню, з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звертався до відповідача з
заявою про перерахунок пенсії із
розрахунку 90 % від суми місячної
(чинної) заробітної плати, до якої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески ще в
серпні 2013 року і надав відповідну
довідку, а отже з моменту подання такої
заяви відповідач мав всі необхідні
відомості, необхідні для перерахунку.

При таких обставинах, колегія суддів
вважає, що позов слід задовільнити в
межах шестимісячного строку звернення
до суду за захистом порушених прав,
встановленого ч.2 ст.99 КАС України,
тобото з 15 квітня 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду суд
апеляційної інстанції має право,
зокрема змінити постанову суду.

За ч.1 ст.201 КАС України, підставами для
зміни постанови суду першої інстанції
є правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції по суті правильно вирішив
справу, однак із помилковим
застосуванням норм матеріального
права, а тому постанова суду першої
інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та
управління Пенсійного фонду України в
м.Вінниці,задовольнити частково .

Постанову Вінницького міського суду
Вінницької області від 29 жовтня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м.Вінниці, про визнання дій
протиправними та зобов'язання до
вчинення дій змінити.

Абзац третій постанови викласти
наступним чином:

"Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Вінниці здійснити
ОСОБА_2 перерахунок пенсії відповідно
до статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» з розрахунку 90 відсотків
від суми місячної (чинної) заробітної
плати, вказаної в довідці № 18/186 від 22
вересня 2014 року, виданої прокуратурою
Вінницької області для нарахування
пенсії, з 15 квітня 2014 року по день
припиненя такого права, з урахуванням
виплачених сум".

В решті постанову залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст 212 КАС України.

Головуючий
Совгира Д. І.

Судді
Білоус О.В.

Матохнюк Д.Б.