Справа № 826/9273/14
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2014 року 11:55
№ 826/9273/14
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Аблова Є.В.,
судді Амельохіна В.В.,
судді Шулежка В.П.,
при секретарі судового засідання
представника позивача - Калііман В.Г.,
представника відповідача - Дяк Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Національного інституту раку
до Міністерства охорони здоров'я
України про визнання дій
протиправними, скасування наказу
№63-адм від 26.05.2014 року,-
З позовом до Окружного
адміністративного суду міста Києва
звернувся Національний інститут раку
до Міністерства охорони здоров'я
України про визнання дій
протиправними, скасування наказу
№63-Адм від 26.05.2014 року, мотивуючи
позовні вимоги тим, що оскаржуваний
наказ повинен був виконуватись
відносно «Державної установи
«Національний інститут раку
Міністерства охорони здоров'я
України», до якої позивач не має
жодного відношення; під час проведення
перевірки відповідачем грубо порушені
вимоги чинного законодавства, а
підставою для перевірки визначено
обставини, які не узгоджуються з
вимогами законодавства, що регулює
державний нагляд (контроль) у сфері
господарської діяльності.
У позовній заяві позивач просить суд
визнати дії протиправними та скасувати
наказ Міністерства охорони здоров'я
України від 26.05.2014 року №63-Адм «Про
проведення комплексної позапланової
комісійної перевірки Державної
установи «Національний інститут раку
Міністерства охорони здоров'я
України»; стягнути з Міністерства
охорони здоров'я України на користь
Національного інституту раку судові
витрати у розмірі 73,08 грн.
В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги у
повному обсязі та просив суд їх
Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог,
зазначивши, що посилання позивача на
норми Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності» є
безпідставними та не підлягають до
застосування у спірних
правовідносинах, оскільки МОЗ України
у цих відносинах здійснює функції
власника стосовно Інституту та не є
органом нагляду (контролю) у розумінні
ст. 2 зазначеного Закону, відповідно до
якого дія Закону не поширюється на
відносини, що виникають під час
здійснення заходів контролю за
дотриманням бюджетного законодавства
та використанням державного майна.
Крім того, в наданих суду письмових
запереченнях відповідач зазначив, що
оскаржуваний наказ прийнято з метою
проведення перевірки фактів,
викладених у відкритому листі
співробітників Національного
інституту раку, депутатського запиту
народного депутата України Головка М.
від 16.04.2014 р. №04-04/20-258, усунення
порушень, виявлених комісійними
перевірками, проведеними протягом
2012-2013 рр. і окремих питань діяльності
Національного інституту раку
Міністерства охорони здоров'я України,
а також відповідно до висновку комісії
з проведення перевірки Національного
інституту раку у період з 27.03.2014 по
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши
пояснення представника позивача,
представника відповідача, суд дійшов
висновків про наступне.
На підставі листа прокуратури
Голосіївського району міста Києва від
16.01.2014 року №128-350вих-14, відповідно до
пп.3 п. 5 Положення про Міністерство
охорони здоров'я України,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 р. №467 та з метою
перевірки якості надання медичної
допомоги в Державній установі
«Національний інститут раку
Міністерства охорони здоров'я України»
26.03.2014 року видано наказ №30-Адм від
26.03.2014 року «Про проведення
позапланової комісійної перевірки
Державної установи «Національний
інститут раку Міністерства охорони
здоров'я України», яким утворено та
затверджено склад виїзної комісії МОЗ
України з проведення перевірки та
визначено період проведення перевірки.
04.04.2014 року Міністерство охорони
здоров'я України згідно зі службовою
запискою голови Комісії МОЗ України з
проведення перевірки Державної
установи «Національний інститут раку
Міністерства охорони здоров'я України»
Сєдакова І. Є. від 02.04.2014 року видало
наказ №35-Адм «Про внесення змін до
наказу МОЗ України від 26 березня 2014
року №30-Адм».
Відповідно до пп.3 п. 5 Положення про
Міністерство охорони здоров'я України,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 р. №467 з метою
проведення перевірки фактів,
викладених у відкритому листі
співробітників Державної установи
«Національний інститут раку
Міністерства охорони здоров'я
України», депутатському запиті
народного депутата України М. Головка
від 16.04.2014 р. №04-04/20-258, оголошеному на
засіданні Верховної Ради України 18
квітня 2014 року та усунення порушень,
виявлених комісійними перевірками,
проведеними протягом 2012-2013 років, і
окремих питань діяльності Державної
установи «Національний інститут раку
Міністерства охорони здоров'я
України», а також відповідно до
висновку комісії з проведення
перевірки Державної установи
«Національний інститут раку
Міністерства охорони здоров'я України»
у період з 27.03.2014 р. по 29.04.2014 р
Міністерством охорони здоров'я України
26.05.2014 року прийнято наказ №63-Адм «Про
проведення комплексної позапланової
комісійної перевірки Державної
установи «Національний інститут раку
Міністерства охорони здоров'я
Даним наказом утворено та затверджено
склад виїзної Комісії МОЗ України для
проведення комплексної позапланової
перевірки Державної установи
«Національний інститут раку
Міністерства охорони здоров'я України;
визначено період проведення перевірки
з 02 червня до 13 червня 2014 року.
Листом від 29.05.2014 р. №484-кн позивач
надіслав до Міністерства охорони
здоров'я України заперечення проти
складу комісії, зокрема, щодо залучення
до її роботи Осинського Д.С. - головного
позаштатного спеціаліста з онкології
Департаменту охорони здоров'я
виконавчого органу Київської міської
ради, заступника головного лікаря
Київського міського клінічного
онкологічного центру з
амбулаторно-поліклінічної роботи;
Литвиненка О.О. - завідувача відділу
радіонуклідних онкологічних
захворювань ДУ «Національний науковий
центр радіаційної медицини НАМН
України»; Сорокіна Б.В. - професора
кафедри онкології Національної
медичної академії ім. П.Л. Шупика,
оскільки вони були співробітниками
Національного інституту раку (до 2008
року), які брали участь у зверненнях до
органів державної влади як скаржники
на теперішню адміністрацію, є
близькими родичами авторів відкритого
листа на ім'я Міністра охорони здоров'я
України та брали участь у попередніх
перевірках з необ'єктивними
Відповідно до листа №484-кн позивач
просив ввести до складу комісії
наступних осіб: Дубініну В.Г. -
професора, зав. кафедри онкології з
курсом променевої діагностики, терапії
та радіаційної медицини Одеського
національного медичного університету;
Дудніченка О.С. - професора, зав.
кафедрою онкології та дитячою
онкологією ХМАПО; Клюсова О.М. -
головного лікаря Київської міської
онкологічної лікарні; Зотова В.М. -
головного лікаря Чернігівського ООД;
Хованську І.О. - керівника громадської
організації «Народний погляд»;
Юрчишину В.І. - голову правління
асоціації допомоги пацієнтам і
інвалідам з хронічними
лімфопроліферативними захворюваннями;
представника «Асоціації інвалідів
Позивач зазначає, що Міністерство
охорони здоров'я України не надало
відповіді на дане звернення та не
прийняло до уваги пропозицій
Національного інституту раку.
Протилежного відповідач суду не довів.
Крім того, Національний інститут раку
стверджує, що відповідачем порушені
вимоги чинного законодавства щодо
залучення третіх осіб з метою захисту
своїх прав та законних інтересів.
Незгода позивача з діями відповідача
та виданням оскаржуваного наказу,
зумовила звернення до суду з даним
адміністративним позовом, при
вирішенні якого суд виходить з
Відповідно до п. 1.1 Статуту
Національного інституту раку
Національний інститут раку є головною
державною науково-дослідною установою
у сфері боротьби з онкологічними
захворюваннями, також з питань
променевої діагностики і ядерної
медицини в галузі онкології, яка
підпорядкована Міністерству охорони
Національний інститут раку здійснює
діяльність відповідно до ліцензії
№539179 серія АВ на медичну практику,
виданої Міністерством охорони здоров'я
України на підставі рішення №11 від
Згідно п. 20 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності» відповідно
до цього Закону ліцензуванню
підлягають такі види господарської
діяльності - медична практика.
Відповідно до Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
з медичної практики, затверджених
Наказом Міністерства охорони здоров'я
України від 02.02.2011 р. N 49, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 09.02.2011 р.
поширюється на всіх суб'єктів
господарювання, що зареєстровані в
установленому порядку, незалежно від
їх організаційно-правової форми та
форми власності, які провадять
господарську діяльність з медичної
Єдина процедура здійснення контролю за
додержанням ліцензіатами Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності з медичної практики,
затверджених наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 02.02.2011 р. N
49, установлюється Порядком контролю за
додержанням Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
з медичної практики, затверджено
Наказом Міністерства охорони здоров'я
України від 10.02.2011 р. N 80, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 26.05.2011 р.
Дія цього Порядку поширюється на
відносини, пов'язані зі здійсненням
контролю за додержанням Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності з медичної практики усіма
закладами охорони здоров'я, що створені
суб'єктами господарювання, незалежно
від їх організаційно-правової форми,
форми власності та підпорядкування, а
також фізичними особами - підприємцями,
які отримали відповідну ліцензію.
Розділ ІІ Порядку №80 врегульовує
питання організації перевірок.
Відповідно до п.2.1 Порядку №80 контроль
здійснюється шляхом проведення
планових і позапланових перевірок за
місцем провадження господарської
діяльності ліцензіата або його
відокремлених підрозділів.
Згідно п.2.9 Порядку №80 позапланові
перевірки здійснюються МОЗ України на
підставах, визначених Законами України
"Про ліцензування певних видів
господарської діяльності" та "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України
«Про ліцензування певних видів
господарської діяльності» державний
нагляд за додержанням органами
ліцензування вимог законодавства у
сфері ліцензування здійснює
спеціально уповноважений орган з
питань ліцензування шляхом проведення
планових та позапланових перевірок
відповідно до Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
Наведене свідчить про спростування
доводів відповідача стосовно того, що
норми Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності» не
застосовуються у спірних
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» підставами
для здійснення позапланових заходів є:
подання суб'єктом господарювання
письмової заяви до відповідного органу
державного нагляду (контролю) про
здійснення заходу державного нагляду
(контролю) за його бажанням; виявлення
та підтвердження недостовірності
даних, заявлених у документах
обов'язкової звітності, поданих
суб'єктом господарювання; перевірка
виконання суб'єктом господарювання
приписів, розпоряджень або інших
розпорядчих документів щодо усунення
порушень вимог законодавства, виданих
за результатами проведення планових
заходів органом державного нагляду
(контролю); обґрунтоване звернення
фізичної особи про порушення суб'єктом
господарювання її законних прав.
Позаплановий захід у цьому разі
здійснюється тільки за наявності згоди
центрального органу виконавчої влади
на його проведення; неподання у
встановлений термін суб'єктом
господарювання документів
обов'язкової звітності без поважних
причин, а також письмових пояснень про
причини, які перешкоджали поданню
таких документів; настання аварії,
смерті потерпілого внаслідок
нещасного випадку або професійного
захворювання, що було пов'язано з
діяльністю суб'єкта господарювання.
Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі листа прокуратури
Голосіївського району міста Києва від
16.01.2014 року №128-350вих-14, відповідно до
пп.3 п. 5 Положення про Міністерство
охорони здоров'я України,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 р. №467 та з метою
перевірки якості надання медичної
допомоги в Державній установі
«Національний інститут раку
Міністерства охорони здоров'я України»
26.03.2014 року видано наказ №30-Адм від
26.03.2014 року «Про проведення
позапланової комісійної перевірки
Державної установи «Національний
інститут раку Міністерства охорони
здоров'я України», яким утворено та
затверджено склад виїзної комісії МОЗ
України з проведення перевірки та
визначено період проведення перевірки
- з 27.03.2014 року до 04.04.2014 року.
04.04.2014 року Міністерство охорони
здоров'я України згідно зі службовою
запискою голови Комісії МОЗ України з
проведення перевірки Державної
установи «Національний інститут раку
Міністерства охорони здоров'я України»
Сєдакова І. Є. від 02.04.2014 року видало
наказ №35-Адм «Про внесення змін до
наказу МОЗ України від 26 березня 2014
року №30-Адм», яким, зокрема, продовжено
строк проведення позапланової
комісійної перевірки Державної
установи «Національний інститут раку
Міністерства охорони здоров'я України»
Висновки комісії за результатами
проведення перевірки на підставі
зазначених наказів слугували однією з
підстав прийняття оскаржуваного
Водночас, суд звертає увагу, що
висновки позапланових комісійних
перевірок та питання діяльності
установи з урахуванням вимог ч. 1 ст. 6
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» не можуть
бути підставами для проведення
позапланових перевірок.
Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, підставами для видачі
оскаржуваного наказу №63-Адм
Міністерства охорони здоров'я України
слугували: факти, викладені у
відкритому листі співробітниками
Національного інституту раку на ім'я
Міністра охорони здоров'я України,
депутатському запиті народного
депутата України М. Головка від 16.04.2014 р.
№04-04/20-258 та усунення порушень,
виявлених комісійними перевірками
упродовж 2012-2013 рр., окремих питань
діяльності Національного інституту
раку, а також відповідно до висновку
комісії з проведення перевірки
Національного інституту раку в період
з 27.03.2014 року по 29.04.2014 року.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» проведення позапланових
заходів з інших підстав, крім
передбачених цією статтею,
забороняється, якщо інше не
передбачається законом або
міжнародним договором України, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України.
При цьому, суд зазначає, що відповідно
до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності» під
час проведення позапланового заходу
з'ясовуються лише ті питання,
необхідність перевірки яких стала
підставою для здійснення цього заходу,
з обов'язковим зазначенням цих питань у
посвідченні (направленні) на
проведення державного нагляду
Згідно положень роз'яснення Президії
Вищого арбітражного суду від 26.01.2000 р. №
02-5/35 "Про деякі питання практики
вирішення спорів пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів" акт державного або
іншого органу - це юридична форма
рішень цих органів, тобто офіційний
письмовий документ, який породжує
певні правові наслідки, спрямований на
регулювання тих чи інших суспільних
відносин і має обов'язковий характер
для суб'єктів цих відносин. Підставами
для визнання акту протиправним є
невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Умовою визнання акту
протиправним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
Враховуючи вищенаведене, судом
встановлено невідповідність
зазначених в оскаржуваному наказі
підстав для проведення позапланової
перевірки позивача вимогам чинного
законодавства, що свідчить про його
Згідно частини 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Частиною 1 статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
Зважаючи на наведене, суд приходить до
висновку, що спосіб захисту,
застосований судом у судовому рішенні,
має призводити до поновлення права
Крім того, здійснюючи передбачене ст. 55
Конституції України право на судовий
захист, звертаючись до суду, особа
вказує в позові власне суб'єктивне
уявлення про порушене право чи
охоронюваний інтерес та спосіб його
захисту. Вирішуючи спір, суд
зобов'язаний надати об'єктивну оцінку
наявності порушеного права чи інтересу
на момент звернення до суду, а також
визначити, чи відповідає обраний
позивачем спосіб захисту порушеного
права тим, що передбачені
законодавством, та чи забезпечить
такий спосіб захисту відновлення
порушеного права позивача.
Згідно ч. 1 ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні адміністративної
справи по суті суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково.
Відповідно до ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
За таких обставин, суд приходить до
висновку щодо часткового задоволення
позовних вимог, оскільки скасування
оскаржуваного наказу забезпечить
належне відновлення порушених прав
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, покладений на нього
обов'язок щодо доказування
правомірності прийняття оскаржуваного
За таких обставин, Окружний
адміністративний суд міста Києва, за
правилами, встановленими ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази, вважає заявлені позовні вимоги
частково обґрунтованими та такими, що
підлягають частковому задоволенню.
Враховуючи вищенаведене, керуючись
ст.ст. 69-72, 158-163 КАС України, Окружний
адміністративний суд міста Києва,-
Позовні вимоги Національного
інституту раку задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати
наказ Міністерства охорони здоров'я
України від 26.05.2014 р. №63-Адм «Про
проведення комплексної позапланової
комісійної перевірки Державної
установи «Національний інститут раку
Міністерства охорони здоров'я
В задоволенні решти позовних вимог
Судові витрати в сумі 36,54 грн. присудити
на користь Національного інституту
раку за рахунок Державного бюджету
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Окружний адміністративний суд міста
Києва апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня її
проголошення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає до Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Головуючий суддя
Є.В. Аблов

Суддя
В.В. Амельохін

Суддя
В.П. Шулежко