Справа № 2а-344/204/12, 0907/17195/12
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 р.
Справа № 876/9183/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську на
постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 17 травня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
провести обчислення пенсії з
урахуванням заробітної плати за 2002
рік,-

В С Т А Н О
В И Л А:

09.10.2012 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
провести обчислення пенсії з
урахуванням заробітної плати за 2002 рік.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач надав відмову у обчисленні
пенсії з врахуванням отриманої
позивачем заробітної плати у 2002 році,
оскільки у його реєстрах така
інформація не міститься помилково,
хоча доказами у справі доводиться, що
позивач отримував заробітну плату у 2002
році та сплачував пенсійні і податкові
внески.

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 17 травня 2013 року
адміністративний позов задоволено.
Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську про відмову ОСОБА_1
провести обчислення пенсії з
врахуванням заробітної плати за 2002 рік.
Зобов'язано правління Пенсійного фонду
України у м. Івано-Франківську провести
ОСОБА_1 обчислення пенсії з врахуванням
заробітної плати за 2002 рік.

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального права та є незаконною,
просить оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі посилається на те,
що хоча згідно наданої копії трудової
книжки, ОСОБА_1 працював з 07.09.2001 року по
17.02.2003 року у ВАТ «Прикарпатському
меблевому комбінаті», проте за
інформацією персоніфікованого обліку
управління від 14.05.2011 р. дані про
заробітну плату та сплачені страхові
внески стосовно ОСОБА_1 з 01.01.2002 р. по
31.12.2002 р. - відсутні. Тобто роботодавець
страхові внески за 2002 рік не сплатив та
звітності до УПФ не подав.

В разі відсутності клопотань від усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року № 2453-VI).

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_1 є
пенсіонером та, зокрема, в період з 01
січня 2002 року по 31 грудня 2002 року
працював у ДП «Прикарпатський меблевий
комбінат» та отримував там заробітну
плату, що підтверджується записами в
трудовій книжці позивача, особовим
листком, архівною довідкою Т-16/04-22 від
11.06.2012 року, довідкою № 10518/10/18-2-009/2020 від
06.07.2012 року ДПС України, копії яких
містяться в матеріалах справи (а.с. 8, 9,
17, 25-29). Проте, відповідач надав відмову
у обчисленні пенсії з врахуванням
отриманої позивачем заробітної плати у
2002 році, оскільки у його реєстрах така
інформація не міститься.

Колегія суддів вважає відповідь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську неправомірною
керуючись наступним.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» персоніфікований облік у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування -
це організація та ведення обліку
відомостей про застраховану особу, що
здійснюється відповідно до
законодавства і використовується в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
установленому законодавством порядку.

Відповідно до вимог п.8,9 ч.2 ст.64 даного
Закону виконавча дирекція Пенсійного
фонду зобов'язана забезпечувати
відповідно до закону організацію і
своєчасне внесення відомостей про
страхувальників і застрахованих осіб
до системи персоніфікованого обліку і
здійснювати відповідно до закону
контроль за достовірністю поданих
страхувальниками і застрахованими
особами відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку.

Частиною 16 статті 106 Закону Виконавчим
органам Пенсійного фонду на виконання
цих обов'язків надано право накладати
на посадових осіб, які вчинили
правопорушення, адміністративні
стягнення у разі неподання,
несвоєчасного подання, подання не за
встановленою формою звітності щодо
страхових внесків, коштів Пенсійного
фонду і Накопичувального фонду або
подання недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку, та іншої
звітності і відомостей, передбачених
цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», обчислення страхових
внесків застрахованих осіб, зазначених
у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11
цього Закону, здійснюється
страхувальниками на підставі
бухгалтерських та інших документів,
відповідно до яких провадиться
нарахування (обчислення) або які
підтверджують нарахування (обчислення)
заробітної плати (доходу), грошового
забезпечення, на які відповідно до
цього Закону нараховуються страхові
внески.

Колегія суддів погоджується з думкою
суду першої інстанції, що, управління
ПФУ в м. Івано-Франківську безпідставно
відмовило позивачу у обчисленні пенсії
з врахуванням отриманої ним заробітної
плати у 2002 році.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно з
статтею 86 КАС України оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають
адміністративному суду апеляційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 17
травня 2013 року у справі №2а-344/204/13,
0907/17195/2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М. Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І. Запотічний