Справа № 824/3177/14-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 р. м.
Чернівці Справа №
824/3177/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левицького В.К.,

за участю секретаря судового засідання
Жураковської Ю.М.,

сторони в судове засідання не з'явилися

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом державної податкової
інспекції у Сторожинецькому районі
Головного управління Міндоходів у
Чернівецькій області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості.

встановив:

Державна податкова інспекція у
Сторожинецькому районі Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області (далі - позивач) звернулася до
суду із вказаним позовом, в якому
просила, з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог, стягнути з
приватного підприємця ОСОБА_1 (далі -
відповідач) заборгованість у сумі 3414,68
грн. до місцевого бюджету Кам"янецької
сільської ради.

В обгрунтування позову позивач
вказував, що відповідач в
добровільному порядку борг не сплатив,
у звязку з чим звернувся до суду з
вимогою про стягнення вказаного боргу
в судовому порядку.

Представник ДПІ у Сторожинецькому
районі в судове засідання призначене
на 08.12.2014 р. не прибув, проте подав до
суду клопотання про розгляд справи без
його участі.

Відповідач в судове засідання
призначене на 08.12.2014 р. не з'явився, явку
представників не забезпечив, про
причини неявки не повідомив, хоча
належним чином був повідомлений про
дату, час і місце судового розгляду, що
підтверджується матеріалами справи
(а.с. 11).

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Враховуючи приписи ст. 128 КАС України,
суд вважає, що подання позивачем
клопотання про розгляд справи без його
участі, а також неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду без
поважних причин, не є перешкодою для
розгляду і вирішення справи за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини в
справі, дослідивши та оцінивши надані
докази в сукупності, проаналізувавши
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов необхідно
задовольнити повністю з наступних
підстав.

ОСОБА_1 (59050, Чернівецька область,
Сторожинецький район, с. Кам'яна, РНОКПП
НОМЕР_1) зареєстрований як фізична
особа-підприємець 01.06.2012 р. та взятий на
облік в органах державної податкової
служби 06.06.2012 р. за № 23419 (а. с. 4, 5, 9).

На підставі заяви фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 від 19.06.2012 р. та
глави І розділу XIV Податкового кодексу
України відповідача переведено на
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності з 01.07.2012 р. та віднесено до 2
групи платників єдиного податку.
Заявлені види діяльності згідно з КВЕД:
посередник у торгівлі деревиною,
будівельними матеріалами, інші види
роздрібної торгівлі у
неспеціалізованих магазинах (а.с. 6).

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів,
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платники податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенція контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства
врегульовані Податковим кодексом
України від 02.12.2010 р. № 2755- IV (далі - ПК
України).

Згідно п.п.10.1.2. п.10.1 ст. 10 ПК України до
місцевих податків належить єдиний
податок.

Підпункт 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 ПК України
передбачає, що платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Пунктом 14.1.175 ст. 14 ПК України визначено,
що податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 291.2 ст. 291 ПК України
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності.

Пунктом 291.3 ст. 291 ПК України
встановлено, що юридична особа чи
фізична особа - підприємець може
самостійно обрати спрощену систему
оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Згідно п. 295.1. ст. 295 ПК України платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
звітного року.

Ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки). Ставка єдиного податку для
другої групи платників дорівнює у
межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідачем обрана ставка єдиного
податку при переході на спрощену
систему оподаткування 20 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати:
2013 р. (229,40 грн. (1147,00 грн. х 20% )), 2014 р. (243,6
грн. (1218,00 грн. х 20% )).

Судом встановлено, що відповідач
зобов'язання по сплаті єдиного податку
в період з квітня 2013 р. по червень 2014 р.
належним чином не виконував, у
результаті чого утворилася
заборгованість в сумі 3526,20 грн. ((9 х 229,40
грн.) + (6 х 243,60 грн.)).

Із зворотного боку облікової картки
відповідача видно, що за ним рахувалась
переплата по єдиному податку з доходів
фізичних осіб у розмірі 111,52 грн. Таким
чином, за відповідачем рахується борг у
розмірі 3414,68 грн. (3526,20 грн. - 111,52 грн.)
(а.с. 13 - 14).

Пунктом 59.1 та 59.5 ст. 59 ПК України
передбачено, що у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що відповідачем
отримано податкову вимогу форми "Ф" № 189
- 17 від 20.12.2013 р. на загальну суму 1953,08
грн. особисто 20.12.2013 р., що
підтверджується відповідною відміткою
на корінці податкової вимоги.

Оскільки після вручення податкової
вимоги сума податкового боргу у
відповідача змінилася (збільшилася),
але податковий борг не був погашений
відповідачем в повному обсязі,
податкова вимога позивачем додатково
не надсилалася.

У відповідності до п. 87.11 ст. 87 ПК
України, орган стягнення звертається
до суду з позовом про стягнення суми
податкового боргу платника податку -
фізичної особи. Стягнення податкового
боргу за рішенням суду здійснюється
державною виконавчою службою
відповідно до закону про виконавче
провадження.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України
та ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідач не надав належні та
допустимі докази відсутності або
погашення ним в добровільному порядку
податкового боргу в сумі 3414,68 грн.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про порушення відповідачем
вимог податкового законодавства щодо
сплати податкових зобов'язань та
вважає, що вимоги позивача є
обґрунтованими, відповідають
обставинам справи і наявним
матеріалам, у зв'язку з чим позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

У процесі розгляду справи не виявлено
інших фактичних обставин, що мають
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин.

Керуючись ст. 129 Конституції України,
ст. ст. 71, 86, 158, 160 - 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 заборгованість у сумі 3414,68 грн.
до місцевого бюджету Кам"янецької
сільської ради.

Порядок та строки набрання постановою
законної сили та оскарження.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 254 КАС України
постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова, згідно ст. 186 КАС України,
може бути оскаржена в апеляційному
порядку до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та
підписано судом 09 грудня 2014 р.

Суддя
В.К.
Левицький