Справа № 2а-4329/11/1470
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року м.
Київ К/800/4593/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Очаківської
об'єднаної державної податкової
інспекції у Миколаївській області
Державної податкової служби про
визнання протиправним та скасування
наказу, касаційне провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою
Очаківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 10
травня 2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10 грудня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до Очаківської
об'єднаної державної податкової
інспекції у Миколаївській області
Державної податкової служби про
визнання протиправним та скасування
наказу начальника Державної
податкової інспекції у Березанському
районі №94 від 07 квітня 2011 року «Про
притягнення до відповідальності
ОСОБА_3.».

Постановою Миколаївського
окружного адміністративного суду від 10
травня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції у
справі, Очаківська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області звернулася з касаційною
скаргою, в якій просить рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити позивачу у задоволенні
позову, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що податковим органом
прийнято наказ №94 від 07 квітня 2011 року
«Про притягнення до відповідальності
ОСОБА_3.», в порядку ст.ст.147-149 КЗпПУ,
яким начальнику відділу оподаткування
фізичних осіб ДПІ у Березанському
районі ОСОБА_3 оголошено догану.

Підставою для притягнення до
відповідальності є подання начальника
ВВБ при ДПА у Миколаївській області про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності №3420/7/27-018 від 01 квітня
2011 року, який надійшов електронним
листом 07 квітня 2011 року, по факту
неналежного контролю підлеглих
позивачу працівників, якими вчинено
дисциплінарні проступки.

Факти порушень ґрунтуються на тому, що
ОСОБА_4 видано свідоцтво про сплату
єдиного податку ПП ОСОБА_5 20 грудня 2010
року без платіжного документа про
сплату єдиного податку, чим порушила
вимоги п.2 Наказу ДПА України №590 від 29
жовтня1999 року.

Також, працівниками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не
проведено у встановлені строки
позапланову невиїзну перевірку при
наявності відомостей від державного
реєстратора стосовно закриття
підприємницької діяльності ФОП
ОСОБА_8 та ОСОБА_9, чим порушено вимоги
п.п. 6.1.7 п. 6.1 п.6 Наказу ДПА України №110
від 28.02.2007 року «Про порядок взаємодії
між структурними підрозділами органів
державної податкової служби з питань
реєстрації та обліку платників
податків».

За фактом порушень ОСОБА_6 та ОСОБА_7
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності у відповідності до
наказу ДПІ у Березанському районі № 73
від 24 березня 2011 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку щодо
протиправності притягнення позивача
до дисциплінарної відповідності,
оскільки відповідачем порушено
процедуру притягнення до
відповідальності, а факти порушень не в
повній мірі знайшли своє
підтвердження.

Відповідно до статті 139 КЗпПУ,
працівники зобов'язані працювати чесно
і сумлінно, своєчасно і точно
виконувати розпорядження власника або
уповноваженого ним органу, додержувати
трудової і технологічної дисципліни,
вимог нормативних актів про охорону
праці, дбайливо ставитися до майна
власника, з яким укладено трудовий
договір.

Статтею 141 КЗпПУ передбачено, що
власник або уповноважений ним орган
повинен правильно організувати працю
працівників, створювати умови для
зростання продуктивності праці,
забезпечувати трудову і виробничу
дисципліну, неухильно додержувати
законодавства про працю і правил
охорони праці, уважно ставитися до
потреб і запитів працівників,
поліпшувати умови їх праці та побуту.

Згідно статті 147 КЗпПУ встановлено, що
за порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
догана; звільнення.

Разом з тим, статтею 14 Закону України
«Про державну службу» передбачено, що
крім дисциплінарних стягнень,
передбачених чинним законодавством
про працю України, можуть
застосовуватися такі заходи
дисциплінарного впливу: попередження
про неповну службову відповідність;
затримка до одного року у присвоєнні
чергового рангу або у призначенні на
вищу посаду.

Згідно статті 149 КЗпПУ, до застосування
дисциплінарного стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
зажадати від порушника трудової
дисципліни письмові пояснення.

При обранні виду стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, при притягненні позивача до
відповідальності, відповідач виходив з
наявного факту вчинення підлеглими
працівниками проступків. Однак, із
зібраних у справі доказів не
вбачається, які безпосередньо дії
вчинено позивачем, як керівником
відділу оподаткування фізичних осіб
ДПІ у Березанському районі, що призвело
до порушень з боку підлеглих
працівників.

Так, з подання начальника ВВБ при ДПА у
Миколаївській області про притягнення
до дисциплінарної відповідальності
№3420/7/27-018 від 01 квітня 2011 року та наказу
про звільнення, вбачається
відсутність визначення протиправних
дій позивача, а лише здійснено
посилання на факт відсутності
контролю.

При цьому, судами попередніх інстанцій,
оцінюючи факти порушень які вчинено
підлеглими позивача, встановлено
відсутність порушення при видачі
свідоцтва платника єдиного податку
ПП ОСОБА_5 21 грудня 2010 року, без
платіжного документа про сплату
єдиного податку, так як така квитанція
є наявною і датована 21 грудня 2010 року, а
наявність у корінці свідоцтва платника
єдиного податку дати 20 грудня 2010 року є
помилково проставленою отримувачем, що
вказує на відсутність порушення вимог
п.2 Наказу ДПА України №590 від 29.10.1999
року.

Також, в порушення вищезазначених норм
при притягненні до відповідальності
відповідачем порушено процедуру, а
саме не відібрано пояснення щодо
обставин вчинення порушення.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, щодо
протиправності оскаржуваного наказу
та його скасування.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Очаківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
залишити без задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 10 травня
2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: