Справа № 820/18230/14
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 грудня 2014 р.
№ 820/18230/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі головуючого-судді -
ГоршковоїО.О., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Лозівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області до ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Лозівська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, звернувся до суду із
адміністративним позовом до ОСОБА_1, в
якому просить суд стягнути з
відповідача суму податкового боргу на
користь державного бюджету України у
розмірі 2269,86 грн.

Позивач в обґрунтовування своєї
правової позиції зазначив, що ОСОБА_1,
відповідно до вимог Податкового
кодексу України, було самостійно
подано податкову декларацію про
майновий стан і доходи № від
30.04.2014року. У встановлені строки ОСОБА_1
не сплатив суму податкового
зобов'язання, внаслідок чого виникла
заборгованість перед бюджетом в
розмірі 2269,86 грн. Вказана
заборгованість відповідачем
самостійно не сплачена.

Представник позивача в судове
засідання, призначене на 09.12.2014року не
прибув, проте надав до суду клопотання
про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не
прибув, про дату, час та місце розгляду
справи був повідомлений у
встановленому законом порядку, підстав
неявки не повідомив, із заявами про
відкладення розгляду справи або
розгляду справи без його участі не
звертався, заперечень на позов не
надав.

Згідно приписів ч.1 ст.41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Частиною 6 ст. 128 КАС України
передбачено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи наведені процесуальні
приписи, а також зважаючи на те, що
матеріали справи містять докази, які у
своїй сукупності повно та всебічно
висвітлюють обставини спірних
правовідносин, спір підлягає вирішенню
на підставі наявних у справі
документів у порядку письмового
провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши наявні в матеріалах справи
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
повному, всебічному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності,
вважає, що вимоги позивача підлягають
задоволенню виходячи з такого.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46
Податкового Кодексу України податкова
декларація, розрахунок - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Пунктами 49.1. та 49.2 статі 49 Податкового
Кодексу України визначено, що
податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки органу державної
податкової служби, в якому перебуває на
обліку платник податків. Платник
податків зобов'язаний за кожний
встановлений цим Кодексом звітний
період подавати податкові декларації
щодо кожного окремого податку,
платником якого він є, відповідно до
цього Кодексу незалежно від того, чи
провадив такий платник податку
господарську діяльність у звітному
періоді.

Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового
кодексу України крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 54.3.2 статті 54
Податкового кодексу України,
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків, крім електронної перевірки,
свідчать про заниження або завищення
суми його податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового
кодексу України, платник податку
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, визначену у
поданій ним податковій декларації
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків встановлених
цим Кодексом.

Приписами пункту 57.3 статті 57
Податкового кодексу України
встановлено, що у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3
статті 54 цього Кодексу, платник
податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що у
ОСОБА_1 наявний податковий борг, що
виник внаслідок несплати самостійно
визначеного у податковій декларації №
від 30.04.2014рокугрошового
зобов'язання з доходів фізичних осіб у
розмірі 2269, 86 грн.

У зв'язку з непогашенням відповідачем
суми податкового зобов'язання протягом
граничного строку її сплати, позивачем
винесено податкову вимогу № 1818-25 від
11.08.2014 року, яка була отримана
відповідачем 16.08.2014року, що
підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, податковий борг
відповідача перед бюджетом складає 2269,
86 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковим боргом визнається сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відтак, зважаючи на положення п.59.5 ст.59
ПК України, якими передбачено, що у
разі коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги, зазначені
податкові вимоги не втратили юридичної
сили, а тому у контролюючого органу не
виникло обов'язку повторного
надіслання податкових вимог платнику
податків.

У той же час, податковою інспекцією
надано суду належне документальне
підтвердження того, що податковий борг
відповідача після надіслання
(вручення) йому зазначеної податкової
вимоги існував не припиняючись.

Пунктами 95.1 та 95.2 ст.95 ПК України
визначено, що контролюючий орган
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Відповідно до п.п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 ПК
України, контролюючі органи мають
право, зокрема, стягувати з банків та
інших фінансових установ пеню за
несвоєчасне виконання ними рішень суду
та доручень платників податків про
сплату податків, зборів, платежів.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про те, що податковим органом
належним чином здійснено заходи для
стягнення податкового боргу з
відповідача, які передбачені
Податковим кодексом України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку про обґрунтованість вимог
позивача про стягнення суми
заборгованості, яка виникла внаслідок
несплати у встановлений строк суми
узгодженого податкового зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем
-фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Лозівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області до
ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу
- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (64606, АДРЕСА_1 код
НОМЕР_2) заборгованість зі сплати
податку на доходи фізичних осіб у
розмірі 2269 (дві тисячі двісті
шістдесят дев`ять)грн. 86коп.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено КАС України,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Горшкова О.О.