Справа № 826/9475/14
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2014 року 16:30
№826/9475/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Літвінової А.В.,
при секретарі судового засідання
Давиденко Л.В., розглянув в порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовомфізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 додержавної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва головного управління
Міністерства доходів і зборів у місті
Києвіпровизнання протиправними та
скасування податкових
від 25.06.2014 №Ф-631,ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернулась до Окружного
адміністративного суду міста Києва із
позовом до державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва головного управління
Міністерства доходів і зборів у місті
Києві про визнання протиправними та
скасування податкових
грошового зобов'язання з податку на
штрафних санкцій за донарахування
територіальним органом доходів та
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску; вимоги
про сплату боргу (недоїмки) від 25.06.2014
№Ф-631.
Позовні вимоги мотивовано хибними
висновками акту перевірки від 04.06.2014
№267/444/26-57-17-01/НОМЕР_1 щодо
безпідставного формування позивачем
валових витрат за наслідками
провадження господарської діяльності
та щодо невиконання позивачем функцій
Відповідач проти позову заперечив з
огляду на обґрунтованість висновків
акту перевірки від 04.06.2014
№267/444/26-57-17-01/НОМЕР_1 та, відповідно,
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень через порушення
позивачем правил формування валових
Справу розглянуто в письмовому
провадженні відповідно до приписів
частини четвертої статті 122 Кодексу
адміністративного судочинства
Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов та заперечення проти
нього, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Окружний адміністративний суд міста
Державною податковою інспекцією у
Святошинському районі головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві проведено
документальну планову виїзну
перевірку фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів за період з
01.01.2011 по 31.12.2013, дотримання
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками,
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, виконання вимог
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011 по 31.12.2013.
Перевіркою встановлено порушення
пункту 138.1, статті 138, пункту 177.4 статті
177 Податкового кодексу України -
неналежне ведення обліку доходів та
витрат, а саме завищення витрат за
період з 01.04.2011по 31.12.2013 на суму 329149,00
грн. у зв'язку із включенням до складу
витрат, витрат які не включаються до
складу витрат фізичної
особи-підприємця на загальній системі
оподаткування, що призвело к
донарахуванню податку на доходи
статей 109, 110, підпункту 168.1.1 пункту 168.1
статті 168, статті 171 Податкового кодексу
України - не утримання та не
перерахування до бюджету податку на
доходи фізичних осіб виплаченого на
користь ОСОБА_2 в сумі 3300,00 грн., що
призвело до не розмірі 495,00 грн.;
пункту 4 статті 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», що призвело до
не сплати єдиного соціального внеску
за 2011-2013 роки на загальну суму 119 303,76
За наслідками перевірки державною
податковою інспекцією у
Святошинському районі головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві складено акт від
04.06.2014 №267/444/26-57-17-01/НОМЕР_1 та прийнято:
- податкове повідомлення-рішення від
визначено грошове зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб
(найманих працівників) в сумі 6228,75 грн.,
в тому числі 495,00 грн. основний платіж,
5733,75 грн. - штрафні санкції;
- податкове повідомлення-рішення від
визначено грошове зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб в сумі
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів та зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від
25.06.2014 №Ф-631.
Податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Святошинському районі головного
управління Міністерства доходів і
оскаржується позивачем в частині,
оскільки ОСОБА_1 погоджується із
застосуванням до неї цим рішенням
штрафних санкцій у сумі 170 грн. за
несвоєчасне подання декларації про
майновий стан та доходи за 2011 рік.
Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.
Згідно пункту 177.2 статті 177 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
фізичної особи-підприємця є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та негрошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
Порядок визначення та склад витрат, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування податком на доходи
фізичних осіб-підприємців, які
перебувають на загальній системі
оподаткування, встановлені статтею 138
Податкового кодексу України.
Згідно з правилами формування витрат,
передбаченими у пунктах 138.2, 138.4 статті
138 Податкового кодексу України,
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом ІІ
Витрати, що формують собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, крім нерозподільних
постійних загальновиробничих витрат,
які включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.
Відповідно абзацу «е» підпункту 138.10.3
пункту 138.10 статті 138 Податкового
кодексу України до витрати на збут, які
включають витрати, пов'язані з
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг відносяться витрати на
транспортування, перевалку і
страхування товарів,
транспортно-експедиційні та інші
послуги, пов'язані з транспортуванням
продукції (товарів) відповідно до умов
договору (базису) поставки.
З наведених законодавчих положень
випливає, що право на зменшення об'єкта
оподаткування на суму понесених витрат
надається добросовісним платникам для
компенсації витрат, понесених у
процесі здійснення реальної
економічної діяльності, за умови
наявності належного документального
підтвердження виконання господарської
Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
первинний документ це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до частини першої статті 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.
Як вбачається з акту перевірки
державної податкової інспекції у
Святошинському районі головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві від 04.06.2014
№267/444/26-57-17-01/НОМЕР_1 висновки щодо
порушення позивачем приписів
податкового законодавства зроблено з
огляду на завищення витрат, пов'язаних
з господарською діяльністю, на суми
витрат з придбання паливо-мастильних
матеріалів для заправки легкового
автомобіля, які безпосередньо не
відносяться до отримання доходу та у
зв'язку з неможливістю ідентифікувати
особу, яка брала участь у здійсненні
господарської операції.
На спростування висновків акту
перевірки та підтвердження своєї
позиції щодо правильності визначення
об'єкта оподаткування, позивачем
надано суду копії договорів,
видаткових накладних,
товарно-транспортних накладних,
дорожніх листів, фіскальних чеків та
рахунків на оплату, свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу та
причепа, свідоцтва про укладання шлюбу
Так, основним видом діяльності
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є
оптова торгівля фармацевтичними
товарами. При цьому, згідно із
висновками акту перевірки від 04.06.2014
№267/444/26-57-17-01/НОМЕР_1 транспортування
товару покупцям виконувалось силами та
за рахунок фізичної особи-підприємця
Так, згідно договору від 11.01.2011 №12
колективне мале підприємство «РЕМ»
(постачальник) зобов'язалося передати у
власність позивача (покупець) товар
згідно виставленого рахунку-фактури.
За умовами договору від 01.04.2011 №57
позивач (продавець) зобов'язалася
здійснити поставку обумовленої
продукції Міжлікарняній аптеці №207
Філії Полтавського обласного
комунального підприємства
«Полтавафарм» (покупець). За вказаним
договором позивач мала поставити товар
Відповідно до умов договору від 01.04.2011
№5 ФОП ОСОБА_2 (постачальник)
зобов'язався передати у власність
позивача (покупець) товар, згідно
виставленого рахунку-фактури.
Згідно договору про закупівлю від
19.09.2011 №356 позивач (продавець)
зобов'язалася передати у власність
лікувально-профілактичного закладу
«Чернігівська обласна лікарня» вироби
медичного призначення.
Відповідно до умов договору від 03.01.2013
№7 позивач (продавець) зобов'язалася
здійснити поставку обумовленої
продукції Міжлікарняній аптеці №207
Філії Полтавського обласного
комунального підприємства
«Полтавафарм» (покупець). За вказаним
договором позивач мала поставити товар
Згідно договору від 03.01.2013 №22 позивач
(продавець) зобов'язалася здійснити
поставку обумовленої продукції
Міжлікарняній аптеці №207 Філії
Полтавського обласного комунального
підприємства «Полтавафарм» (покупець).
За вказаним договором позивач мала
поставити товар своїм транспортом.
Відповідно до умов договору від 03.01.2013
№11 позивач (продавець) зобов'язалася
здійснити поставку обумовленої
продукції Міжлікарняній аптеці №207
Філії Полтавського обласного
комунального підприємства
«Полтавафарм» (покупець). За вказаним
договором позивач мала поставити товар
Аналізуючи зазначені первинні
документи суд наголошує на відсутності
доказів, які б свідчили про оплату
транспортних послуг контрагентами
позивача. Одночасно, умовами договорів
передбачено, що саме позивач
зобов'язувалася поставити товар
власним транспортом.
В матеріалах справи містяться докази
щодо наявності в сім'ї позивача
транспортного засобу із причепом, який
належить чоловіку ОСОБА_1.
В силу приписів статей 60-65 Сімейного
кодексу України, транспортний засіб,
набутий подружжям за час шлюбу (докази
є в матеріалах справи) відноситься до
спільної сумісної власності подружжя;
дружина та чоловік мають право на
укладення між собою усіх договорів, які
не заборонені законом, як щодо майна, що
є їхньою особистою приватною
власністю, так і щодо майна, яке є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя; дружина, чоловік
розпоряджаються майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, за взаємною згодою.
За приписами абзацу «е» підпункту 138.10.3
пункту 138.10 статті 138 Податкового
кодексу України підставою для
включення до витрат, що враховуються
при обчисленні об'єкта оподаткування, є
умови договору (базису) поставки.
Умовами договорів поставки
передбачено, а товарно-транспортними
накладними, що містяться в матеріалах
справи підтверджується поставка
Відтак, висновки контролюючого органу
щодо завищення позивачем витрат,
пов'язаних з господарською діяльністю,
на суми витрат з придбання
паливо-мастильних матеріалів для
заправки легкового автомобіля, які
безпосередньо не відносяться до
отримання доходу та у зв'язку з
неможливістю ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції -
спростовуються матеріалами справи, є
необґрунтованими та безпідставними.
Щодо порушення статей 109, 110, підпункту
168.1.1 пункту 168.1 статті 168, статті 171
Податкового кодексу України - не
утримання та не перерахування до
бюджету податку на доходи фізичних
осіб виплаченого на користь ОСОБА_2 в
сумі 3300,00 грн., суд наголошує на
Під час судового розгляду відповідачем
не було надано доказів того, що
громадянин ОСОБА_2 отримав дохід в сумі
3300,00 грн., а відтак висновок про не
утримання та не перерахування
позивачем до бюджету податку на доходи
фізичних осіб виплаченого на користь
ОСОБА_2 є безпідставним.
Слід зазначити, що згідно із висновками
акту перевірки державної податкової
інспекції у Святошинському районі
головного управління Міністерства
доходів і зборів у місті Києві від
04.06.2014 №267/444/26-57-17-01/НОМЕР_1 (сторінка 6)
самозайнята особа ОСОБА_1 не
використовувала працю найманих осіб
протягом періоду, що перевірявся.
Одночасно контролюючим органом
зроблено висновок щодо невиконання
позивачем функцій податкового агенту.
Враховуючи, що ОСОБА_1 не
використовувала працю найманих осіб, в
силу приписів пункту 14.1.180 статті 14 та
пункту 18.1 статті 18 Податкового кодексу
України вона не є податковим агентом.
Також безпідставними є доводи
відповідача щодо невиконання
позивачем функцій податкового агенту
по відношенню до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, який підтвердив
належність до суб'єктів
підприємницької діяльності свідоцтвом
про державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серії НОМЕР_2.
Відповідно до пункту 177.8 статті 177
Податкового кодексу України під час
нарахування (виплати) фізичній особі -
підприємцю доходу від здійснення нею
підприємницької діяльності, суб'єкт
господарювання та/або самозайнята
особа, які нараховують (виплачують)
такий дохід, не утримують податок на
доходи у джерела виплати, якщо фізичною
особою - підприємцем, яка отримує такий
дохід, надано копію документу, що
підтверджує її державну реєстрацію
відповідно до закону як суб'єкта
підприємницької діяльності. Це правило
не застосовується в разі нарахування
(виплати) доходу за виконання певної
роботи та/або надання послуги згідно з
цивільно-правовим договором, коли буде
встановлено, що відносини за таким
договором фактично є трудовими, а
сторони договору можуть бути
прирівняні до працівника чи
роботодавця відповідно до підпунктів
14.1.195 та 14.1.222 пункту 14.1 статті 14 цього
Враховуючи, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 підтвердив
належність до суб'єктів
підприємницької діяльності свідоцтвом
про державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серії НОМЕР_2, у
позивача в силу приписів пункту 177.8
статті 177 Податкового кодексу України
не було обов'язку утримувати податок на
доходи у джерела виплати при
взаємовідносинах із ОСОБА_2 за з
цивільно-правовим договором поставки
від 01.04.2011 №5.
Доказів щодо перебування ОСОБА_2 у
трудових відносинах із позивачем,
відповідачем суду не надано.
Відтак, доводи відповідача щодо
порушення позивачем порядку виконання
функцій податкового агенту є
безпідставними і такими, що не
ґрунтуються на вимогах податкового
Враховуючи необґрунтовані висновки
контролюючого органу щодо порушення
позивачем правил ведення обліку
доходів і витрат протягом 2011-2013 років,
безпідставне збільшення бази
оподаткування, і як наслідок
протиправне збільшення сум грошових
зобов'язань із податку на доходи
фізичних осіб, єдиного соціального
внеску, позовні вимоги є
обґрунтованими і такими, що підлягають
Згідно з вимогами статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
Керуючись статтями 69, 70, 71, 122 та 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В И В:
Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва
головного управління Міністерства
доходів і зборів у місті Києві від
Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва
головного управління Міністерства
доходів і зборів у місті Києві від
грошового зобов'язання з податку на
Визнати протиправним та скасувати
рішення державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва головного управління
Міністерства доходів і зборів у місті
Києві від 25.06.2014 №.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу державної податкової інспекції
у Святошинському районі міста Києва
головного управління Міністерства
доходів і зборів у місті Києві про
сплату боргу (недоїмки) від 25.06.2014 №Ф-631.

Присудити ОСОБА_1 сплачені судові
витрати у розмірі 375,90 грн. з Державного
бюджету України.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Літвінова А.В.