Справа № 157/1622/14-а
Суддя: Гончарук О. Н.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/1622/14-а
Провадження №2-а/157/63/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року
місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд
Волинської області в складі
головуючого - судді Гончарука О.Н.,
розглянувши у порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Камінь-Каширському районі Волинської
області про визнання дій відповідача
протиправними і зобов'язання провести
перерахунок та виплату пенсії,

встановив:

У поданому до суду через поштове
відділення зв'язку 19 листопада 2014 року
адміністративному позові позивачка
зазначає, що вона проживає у зоні
гарантованого добровільного
відселення, є потерпілою від
Чорнобильської катастрофи третьої
категорії та непрацюючим пенсіонером.

У зв'язку з цим, відповідно до ч.1
та ч.2 ст.39, ч.2 ст.51 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 року №796-ХІІ (далі - Закон),
відповідачем їй повинні виплачуватись
підвищення до пенсії у розмірі двох
мінімальних заробітних плат та
додаткова пенсія у розмірі 25 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Останнім їй на порушення вимог
зазначених статей Закону згадані
доплати виплачувались в значно менших
розмірах, визначених постановою
Кабінету Міністрів України, не
дивлячись на те, що Законом України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» будь-яких обмежень щодо виплати
пенсії в таких розмірах встановлено не
було. Такі обмеження введені Законом
України від 31 липня 2014 року «Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік»,
який набрав чинності з 03 серпня 2014 року,
а тому відповідач мав виплачувати їй
пенсію у розмірі, що визначений
Кабінетом Міністрів України, лише
починаючи з 03 серпня 2014 року.

Просить суд постановити рішення,
яким такі дії відповідача визнати
протиправними, зобов'язати його
нарахувати їй підвищення до пенсії у
розмірі двох мінімальних заробітних
плат та додаткової пенсії у розмірі 25
процентів мінімальної пенсії за віком,
як це передбачено ст.ст.39,51 Закону, та
стягнути з відповідача у її користь
такі доплати у межах строку звернення
до суду по 02 серпня 2014 року з
урахуванням виплачених сум.

Постанову суду в межах суми платежу за
один місяць допустити до негайного
виконання.

Відповідачем 05 грудня 2014 року подано
до суду письмове заперечення в якому
він позов не визнав та зазначив, що при
виплаті позивачці підвищення до пенсії
та додаткової пенсії, передбачених
ст.ст.39, 51 Закону, він діяв в межах
повноважень, наданих йому законами
України, підзаконними
нормативно-правовими актами та
здійснював нарахування таких виплат
відповідно до Закону з врахуванням
вимог постанови Кабінету Міністрів
України від 23 листопада 2011 року № 1210
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
якою встановлено такі виплати.

Просить у задоволенні позову
відмовити.

Позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення.

Судом встановлено, що позивачка
перебуває на обліку управлінні
Пенсійного фонду України в
Камінь-Каширського районі як
непрацюючий пенсіонер, отримує пенсію
за віком, є потерпілим внаслідок
Чорнобильської катастрофи категорії 3,
постійно проживає в селі Волиця
Камінь-Каширського району.

Дані обставини стверджено паспортом
позивачки, її чорнобильським,
пенсійним посвідченнями та
запереченням відповідача.

Вказаний населений пункт, відповідно
до Переліку населених пунктів
віднесених до зон радіоактивного
забруднення внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №106 від 23
липня 1991 року, розпорядженням Кабінету
Міністрів України №17 від 12 січня 1993
року, віднесено до зон гарантованого
добровільного відселення.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на соціальний захист
визначені Законом №796-ХІІ.

Статтями 39, 51 Закону передбачено, що
громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата в
таких розмірах: у зоні гарантованого
добровільного відселення - дві
мінімальні заробітні плати, а особам,
віднесеним до категорії 3, додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 25 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Однак цими статтями передбачено, що
порядок обчислення підвищення до
пенсії як непрацюючому пенсіонеру,
який проживає на території
радіоактивного забруднення, та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, визначається Кабінетом
Міністрів України.

У свою чергу Кабінетом Міністрів
України на виконання вказаних норм
ст.ст.39, 51 Закону 23 листопада 2011 року
прийнято постанову №1210 "Про підвищення
рівня пенсійного забезпечення
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у
відповідності до якої позивачці
провадиться нарахування і виплата
підвищення до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає на території
радіоактивного забруднення, та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у визначених нею розмірах.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами, суд зазначає наступне.

Положення п. 28 розділу II Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" №107-VI, яким
були внесені зміни до ст.ст.39, 51 Закону
№796-ХІІ і які обмежували права громадян
щодо виплати підвищення до пенсії як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
на території радіоактивного
забруднення та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, рішенням
Конституційного суду України у справі
№10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано
неконституційними.

Частиною 2 статті 152 Конституції
України передбачено, що закони, інші
правові акти або їхні окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність із дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Таким чином вище наведені положення
ст.ст.39, 51 Закону були чинними у
редакції до внесення змін до них
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України".

Законами України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік", Про Державний бюджет
України на 2012 рік" та Про Державний
бюджет України на 2013 рік"
продовжувались обмеження щодо
розмірів згаданих виплат, передбачених
Законом №796-ХІІ.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" від 16 січня 2014 року
№719-VII, що набрав чинності з 01 січня 2014
року, до набрання чинності 03 серпня 2014
року Закону України «Про внесення змін
до Закону України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» №1622-VII, не
передбачалось жодної норми яка б
обмежувала у вказаному році (до 03
серпня 2014 року) пряме застосування
Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Пунктами 6-7 Прикінцевих положень
Закону №1622-VII від 31 липня 2014 року
передбачено, що норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Таким чином суд вважає, що відповідач
зобов'язаний був нарахувати та
виплатити позивачці підвищення до
пенсії та додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.ст.
39, 51 Закону №796-ХІІ виходячи відповідно
із розмірів мінімальної заробітної
плати та мінімальної пенсії за віком,
встановлених чинним законодавством, з
01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року,
однак допустив протиправну
бездіяльність, порушивши пенсійні
права позивачки, які підлягають
судовому захисту шляхом зобов"язання
його нарахувати та виплатити їй
підвищення до пенсії та додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до ст.ст.39, 51 Закону
починаючи з 19 травня 2014 року по 02 серпня
2014 року, виходячи із строків звернення
до адміністративного суду
(шестимісячний строк), так як позивачка
звернулась до суду за захистом прав 19
листопада 2014 року, з урахуванням
проведених виплат. При цьому суд не
визначає конкретні суми нарахування,
оскільки це є повноваженнями органів
Пенсійного фонду України, проте вказує,
що розрахунок необхідно проводити,
виходячи з положень ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", адже
іншого механізму визначення
мінімального розміру пенсії за віком
законодавством не встановлено.

Підстав для допущення даної постанови
до негайного виконання, передбачених
ч.1 ст.256 КАС України, суд не знаходить.

Суд відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України
стягує із Державного бюджету України
на користь позивачки сплачені нею 73
грн. 08 коп. судового збору.

Керуючись ст. 19 Конституції
України, ст.ст. 39, 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та ст.ст. 8-11,
18, 71, 94, 160-162, 183-2, 267 КАС України, суд,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України у Камінь-Каширському
районі Волинської області щодо
невиплати ОСОБА_1, як особі, віднесеній
до категорії 3, непрацюючому
пенсіонеру, який проживає на території
гарантованого добровільного
відселення, підвищення до пенсії у
розмірі двох мінімальних заробітних
плат та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров`ю, в розмірі 25 %
мінімальної пенсії за віком згідно
ст.ст.39, 51 Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 19 травня по 02
серпня 2014 року, протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Камінь-Каширському
районі Волинської області провести
нарахування та виплату ОСОБА_1, як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
у зоні гарантованого добровільного
відселення підвищення до пенсії у
розмірі двох мінімальних заробітних
плат, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.39
Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 19 травня по 02
серпня 2014 року включно з врахуванням
ст.8 Закону України «Про державний
бюджет на 2014 рік» і виплачених сум, та
як особі, яка віднесена до категорії 3
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю у розмірі 25 процентів
мінімальної пенсії за віком
передбаченої ч.2 ст.51 Закону України
„Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за вказаний
період із врахуванням ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум.

Управлінню Державного казначейства
України в Камінь-Каширському районі із
Державного бюджету України повернути
ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у
сумі 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок.

У задоволенні решти вимог відмовити за
безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Камінь-Каширський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови з подачею копії скарги до
апеляційної інстанції.

Головуючий: О. Н. Гончарук