Справа № 0670/800/11
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/24581/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка
М.І.,розглянувши в попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
ОСОБА_4 на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
24 лютого 2011 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 20
березня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до 10
Територіального вузла урядового
зв'язку Державної служби спеціального
зв'язку та захисту інформації України
про зобов'язання виплатити суму
одноразової грошової допомоги при
звільненні зі служби та суми
компенсації податку з доходів фізичних
осіб,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2010 року позивач
звернувся до суду із вказаним позовом
до відповідача. Уточнивши позовні
вимоги просив зобов"язати відповідача
виплатити йому суму одноразової
допомоги при звільненні зі служби,
передбаченої ст. 9 Законом України
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби та
деяких інших осіб" у розмірі 48148 грн. 10
коп. та суму компенсації податку з
доходів фізичних осіб у розмірі 7222 грн.
21 коп.

Постановою Житомирського
окружного адміністративного суду від 24
лютого 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 20
березня 2012 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 проходив службу
в 10-му Територіальному вузлі урядового
зв'язку Державної служби спеціального
зв'язку та захисту інформації. Наказом
Голови Держспецзв'язку від 29 жовтня 2010
року № 643-ос був звільнений у запас
Збройних Сил України за підпунктом 3
пункту 92 (за станом здоров'я) Положення
про проходження служби в Державній
службі спеціального зв'язку та захисту
інформації особами рядового і
начальницького складу та виключений зі
списків особового складу на підставі
наказу начальника 10-го Територіального
вузла урядового зв'язку
Держспецзв'язку від 10 листопада 2010 року
№ 74-ос. При звільненні зі служби
позивач отримав грошову допомогу
відповідно до п. 13 ст. 21 Закону України
«Про Державну службу спеціального
зв'язку та захисту інформації України».

Відмовляючи у задоволенні позову,
суди попередніх інстанцій виходили з
того, що оскільки при звільненні ОСОБА_4
отримав грошову допомогу відповідно до
ч. 13 ст. 21 Закону України "Про Державну
службу спеціального зв'язку та захисту
інформації України", то підстав для
виплати позивачеві ще однієї суми
одноразової грошової допомоги при
звільненні зі служби, а саме
передбаченої ч. 1 ст. 9 Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб" немає.

Відповідно до ч. 13 ст. 21 Закону
України "Про Державну службу
спеціального зв'язку та захисту
інформації України" особам рядового і
начальницького складу Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України при звільненні зі
служби за віком, після закінчення
строку контракту, за станом здоров'я, у
зв'язку зі скороченням штатів або з
організаційними заходами в разі
неможливості використання на службі
виплачується грошова допомога у
розмірі 50 відсотків місячного
грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби.

Частиною 1 ст. 9 Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб" передбачено особам
рядового, сержантського, старшинського
та офіцерського складу та деяким іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом та звільняються зі служби за
віком, станом здоров'я чи у зв'язку із
скороченням штатів або проведенням
організаційних заходів, закінченням
строку контракту, систематичним
невиконанням умов контракту
командуванням, виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
50 відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби.

Відповідно до ч. 18 ст. 21 Закону
України "Про Державну службу
спеціального зв'язку та захисту
інформації України" якщо особа
рядового чи начальницького складу
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України або
члени її сім'ї одночасно мають право на
отримання одноразової грошової
допомоги з підстав, передбачених цією
статтею, та одноразової грошової
допомоги або компенсаційної виплати,
встановлених іншими законами, виплата
відповідних грошових сум здійснюється
за однією з підстав за вибором особи,
яка має право на отримання таких
виплат.

За таких обставин, коли при
звільненні зі служби ОСОБА_4 за його
вибором отримав грошову допомогу,
передбачену ч. 13 ст. 21 Закону України
"Про Державну службу спеціального
зв'язку та захисту інформації України",
то його вимога про стягнення
одноразової грошової допомоги,
передбаченої ч. 1 ст. 9 Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб", є безпідставною, як
і вимога про стягнення суми
компенсації податку з доходів фізичних
осіб у розмірі 7222 грн. 21 коп.,
яка є похідною від попередньої. А тому
суд першої інстанції, з яким погодився
суд апеляційної інстанції, дійшов
обгрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позову.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про порушення
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
безпідставні, спростовуються
матеріалами справи та не ґрунтуються
на законі.

Оскаржувані судові рішення
постановлені з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
тому касаційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а судові
рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від 24
лютого 2011 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 20 березня 2012 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В.
Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк