Справа № 826/11478/14
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А.
Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Безименної Н.В., Мамчура Я.С.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів м. Києва на Постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 18 вересня 2014 року у справі за
адміністративним Товариства з
обмеженою відповідальністю «Про
Сервіс» до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів м. Києва про визнання
протиправними дій, зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року Товариства з обмеженою
відповідальністю «Про Сервіс»
звернулись до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів
м. Києва, в якому просили суд визнати
протиправними дії ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів
м. Києва щодо складання Акту від 16.06.2014р.
№1449/26-59-22-05/33153611 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «Про Сервіс» () щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.11.2013р. по 30.11.2013
р.»; зобов'язати ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів м. Києва вилучити
з Бази даних Податковий блок -
«Аналітична система. Перегляд
результатів співставлення. Дані
результатів перевірок» дані, які
вносились за результатами складання
звірки згідно Акту «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «Про Сервіс» () щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.11.2013 р. по 30.11.2013
р.» від 16.06.2014р. №1449/26-59-22-05/33153611.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 18
вересня 2014 року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою
Постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати в повному обсязі Постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 18 вересня 2014 року. Свої вимоги
апелянт аргументує тим, що суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини,
що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
16.06.2014 року відповідачем здійснено
заходи щодо проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Про Сервіс».

За результатами звірки складено акт
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки Товариства з
обмеженою відповідальністю «Про
Сервіс» щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.11.2013р. по 30.11.2013
р.» (далі по тексту - акт
№1449/26-59-22-05/33153611).

Відповідно до Акту встановлено: -
ухиляння від реєстрації податкових
накладних в Єдиному реєстрі податкових
накладних; - маніпулювання даними
податкового обліку та податкової
звітності з податку на додану
вартість; - відсутність будь-якої
інформації про наявні складські
приміщення, наявність автомобільного
чи іншого транспорту, устаткування, а
також трудових ресурсів, що необхідно
для здійснення
фінансово-господарської діяльності
підприємства; - правочини між ТОВ «ПРО
СЕРВІС» та відображеними ним у додатку
5 до податкової декларації з ПДВ
«Розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів» постачальників та
покупців за листопад 2013р. не спрямовані
на реальне настання правова наслідків.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції, виходив з того, що
висновки, викладені у акті від 16.06.2014
року № 1449/26-59-22-05/33153611 не можуть бути
підставою для внесення змін до
податкової звітності з податку на
додану вартість та враховуючи
помилковість висновків вказаного акту,
дії відповідача щодо внесення
інформації, відображеної в акті до
автоматизованої системи є
протиправними та доводи, викладені
відповідачем у акті від 16.06.2014 року
№1449/26-59-22-05/33153611 не знайшли свого
документального підтвердження, були
спростовані фактичними обставинами
справи.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 73.5. ст. 73 Податкового
Кодексу України з метою отримання
податкової інформації контролюючі
органи мають право проводити зустрічні
звірки даних суб'єктів господарювання
щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється контролюючими органами з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і
проводяться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок
складається довідка, яка надається
суб'єкту господарювання у десятиденний
термін.

Згідно наказу ДПА України від 22.04.2011
року №236 "Про затверджені Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення органами державної
податкові служби зустрічних звірок" у
разі встановлення фактів, що не дають
змогу провести зустрічну звірку
суб'єкта господарювання, зокрема, у
зв'язку встановленням відсутності
суб'єкта господарювання та/або його
посадових осіб за місцезнаходженням
(податковою адресою) складається акт
про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання.

Додатком № 3 Наказу № 236 чітко
встановлений зразок форми акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання, яким не
передбачено можливості робити
висновок щодо реальності
(нереальності) вчинення господарських
операцій платником податків, робити
висновок про неправомірність
формування платником податку свого
податкового кредиту у відповідному
звітному періоді та порушення останнім
приписів Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Тобто, складання акту за наслідками
проведення саме зустрічної звірки не
передбачено податковим
законодавством, окрім акту про
неможливість її проведення. Результати
такої звірки можуть бути оформлені
виключно у формі довідки.

З матеріалів справи вбачається, що за
наслідками проведення зустрічних
звірок відповідачем складено саме акти
про неможливість проведення
зустрічної звірки позивача по
взаємовідносинам з контрагентами.

В порушення вищенаведених норм,
відповідач в актах зробив висновки, що
документально не підтверджено
здійснення господарських відносин із
підприємствами-постачальниками та
підприємствами-покупцями, їх вид,
якість за листопад 2013 року.

З огляду на викладене, у спірних
правовідносинах відповідачем порушено
законодавчо встановлений порядок та
спосіб проведення зустрічних звірок, а
також порядок оформлення їх
результатів, передбачених п. 73.5 ст.73
Податкового кодексу України та Наказом
№ 236.

На підставі неправомірно складеного
акту від 16.06.2014р. №1449/26-59-22-05/33153611 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ
«Про Сервіс, відповідачем здійснено
коригування у АІС «Податковий блок»
показників податкової звітності
позивача у періоді з 01.11.2013 р. по 30.11.2013
р.» відповідно.

При цьому, самостійна зміна
відповідачем в автоматизованій
системі співставлення показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань позивача на підставі акту
перевірки без прийняття податкового
повідомлення - рішення та без зміни цих
показників самим позивачем шляхом
подання декларацій (розрахунків)
порушує права та інтереси позивача,
оскільки позивач, як платник податків,
має право розраховувати на те, що
задекларовані ним в податкових
деклараціях показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності.

Таким чином, колегія суддів погоджує
висновок суду першої інстанції, що
відповідач не довів правомірність
внесення до АІС "Податковий блок"
коригування показників податкової
звітності та зазначає, що відповідач не
навів жодних правових підстав щодо
можливості коригування контролюючим
органом показників податкової
звітності платника податків на
підставі висновків актів про
неможливість проведення зустрічної
звірки.

Згідно п.п. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 ПКУ,-
контролюючі органи, мають право
зокрема проводити відповідно до
законодавства перевірки і звірки
платників податків (крім Національного
банку України), у тому числі після
проведення процедур митного контролю
та/або митного оформлення.

Згідно п.п. 14.1.156. п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України,- податкове
зобов'язання - сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Оскільки у даному спірному випадку
податкові повідомлення-рішення не
приймались, та відповідно податкові
зобов'язання не узгоджувались, колегія
суддів вважає дії податкового органу у
вигляді внесення змін до інформаційних
баз неправомірними.

Орган ДПС не може самостійно внести
зміни до АІС, оскільки, декларуючи
податкові зобов'язання та податковий
кредит, платник податків має право на
те, щоб задекларовані ним показники
відповідали показникам, відображеним в
електронній базі податкової звітності.

Підставами для здійснення коригування
посадовими особами податкового органу
є встановлення факту допущення
працівником податкового органу
помилок при введенні до електронної
бази податкової звітності інформації
із податкової звітності на паперових
носіях; узгоджене податкове
повідомлення-рішення та рішення суду.

При цьому акт перевірки сам по собі не є
підставою для коригування в
електронній базі даних податкової
звітності задекларованих платником
податків.

Таким чином, коригування показників
податкової звітності позивача за
ініціативою податкового органу
призводить до розбіжностей в
автоматизованих системах та
відповідно стає підставою для
проведення перевірок контрагентів
позивача, що негативно впливає на його
господарську діяльність.

Інформаційні бази (автоматизовані
системи) створені не лише для
службового користування, у зв'язку з
чим коригування податкових зобов'язань
та податкового кредиту платника
податків порушує його права та
інтереси, оскільки за положеннями
статті 74 ПК України, ця система повинна
відображати фактичні задекларовані
позивачем показники своєї
господарської діяльності, її
корегування можливе лише за наслідками
узгодження податкових зобов'язань, а
органи ДПС України використовують
вказану систему у своїй роботі, в тому
числі, й для співставлення показників,
які задекларовані позивачем та його
контрагентами, розбіжності в яких
призводять до створення штучних
підстав для проведення перевірок
суб'єктів господарської діяльності.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 41, 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199,
200, 205, 206, 212, 254, КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів
м. Києва - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 18 вересня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду буде
виготовлено 11.12.2014 року.

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
Н.В. Безименна

Я.С. Мамчур

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Безименна Н.В.

Мамчур Я.С