Справа № 307/4106/13-а
Суддя: Ніточко В. В.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/4106/13-а
Провадження № 2-а/307/14/14
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 листопада 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської
області в складі: головуючого - судді
Ніточко В.В., при секретарі Фера В.В.,з
участю представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Цубери І.Ю.,
представника третьої особи ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Тячів
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Дубівської селищної ради,
третя особа на стороні відповідача
ОСОБА_5, про скасування рішення 14 сесії
5-го скликання Дубівської селищної ради
від 27 жовтня 2008 року № 244 та рішення 20
сесії 6-го скликання Дубівської
селищної ради від 17 вересня 2013 року №
424,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Дубівської селищної ради, третя особа
на стороні відповідача ОСОБА_5, про
скасування рішення 14 сесії 5-го
скликання Дубівської селищної ради від
27 жовтня 2008 року № 244 "Про передачу
земельних ділянок у приватну
власність" та рішення 20 сесії 6-го
скликання Дубівської селищної ради від
17 вересня 2013 року № 424 "Про затвердження
протоколу постійної депутатської
комісії з питань навколишнього
середовища, рекреації, раціонального
використання природних та земельних
ресурсів".

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що
її дідусь ОСОБА_8 був власником
будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2. Дані
житлові будинки знаходяться на
спільній земельній ділянці. Після
смерті діда ОСОБА_8, в порядку
спадкування за законом, вона стала
власником житлового будинку АДРЕСА_1, а
її дядько ОСОБА_5, в порядку спадкування
за законом, став власником житлового
будинку АДРЕСА_2. Таким чином,
спадкоємцями за законом на майно, яке
залишилося після смерті дідуся ОСОБА_8
є її дядько ОСОБА_5 та вона. Житлові
будинки успадковані ними знаходяться
на спільній земельній ділянці.
Враховуючи те, що частки у спадщині
кожного із спадкоємців є рівними,
спільна ділянка на якій знаходяться
житлові будинки повинна бути розділена
на дві одинакові за розміром земельні
ділянки. Проте, між нею та ОСОБА_5 виник
спір щодо меж та розмірів земельних
ділянок, оскільки ОСОБА_5 претендує на
її більший розмір. У зв'язку з
неможливістю по добросусідське
вирішити спірне питання, вона
звернулася до Дубівського селищного
голови із заявою про вирішення
межового спору. Дана заява була
розглянута на засіданні постійної
депутатської комісії з питань
навколишнього середовища, рекреації,
раціонального використання природних
та земельних ресурсів, яке відбулося 13
червня 2013 року. Згідно даного протоколу
комісія встановила, що в ОСОБА_5 є
рішення Дубівської селищної ради від 27
жовтня 2008 року №244 "Про передачу
земельних ділянок у приватну
власність" на площу 0,15 га по АДРЕСА_2,
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, а також, свідоцтво про
право власності на будинок по АДРЕСА_2.
Беручи до уваги вказані документи,
комісія запропонувала встановити межі
земельних ділянок, а саме, їй, від вул.
Довга шириною 10,50 метрів, в кінці
земельної ділянки 10,50 метрів, а ОСОБА_5,
від вул. Довга - 16,50 метрів, в кінці
земельної ділянки 14,30 метрів, згідно
наданої абрисхеми. Даний протокол
комісії затверджений рішенням
Дубівської селищної ради від 17 вересня
2013 року № 424 "Про затвердження
протоколу постійної депутатської
комісії з питань навколишнього
середовища, рекреації, раціонального
використання природних та земельних
ресурсів". Вважає, що при вирішенні
спірного межового питання Дубівською
селищною радою грубо порушено порядок
вирішення земельних спорів, оскільки,
згідно ст. 107 Земельного кодексу
України, якою керувалася Дубівська
селищна рада при вирішенні межового
спору, основою для відновлення меж є
дані земельно-кадастрової
документації. У разі неможливості
виявлення дійсних меж, їх встановлення
здійснюється за фактичним
використанням земельної ділянки. Якщо
фактичне використання ділянки
неможливо встановити, то кожному
виділяється однакова за розміром
частина спірної ділянки. Оскільки дана
земельна ділянка не була поділена на
окремі дві, то земельно-кадастрова
документація відсутня. Крім того,
встановити межі по фактичному
користуванню на сьогоднішній день не
можливо, оскільки на даний час спірна
земельна ділянка перебуває у спільному
користуванні. Зазначає, що єдиним
правильним рішенням, яке повинна була
прийняти селищна рада при вирішенні
межового спору - це виділити кожній із
сторін однакову за розміром частину
земельної ділянки, що відповідає ч. 2 ст.
107 Земельного кодексу України та п. 1 ст.
1267ЦК України. Також, вказує на те, що
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, а саме домоволодіння
АДРЕСА_2 видано ОСОБА_5 04 жовтня 2011 року,
однак рішення Дубівської селищної
ради, яким ОСОБА_5 передано у приватну
власність земельну ділянку площею 0,15
га по АДРЕСА_2, для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
прийнято 27 жовтня 2008 року, тобто до
отримання свідоцтва про право
власності на нерухоме майно. Таким
чином, Дубівська селищна рада передала
ОСОБА_5 у приватну власність земельну
ділянку, яка не перебувала у його
користуванні, оскільки на момент
прийняття рішення він не набув право
власності на житловий будинок.

Ухвалою Тячівського районного суду
Закарпатської області від 19 листопада
2014 року позовну заяву ОСОБА_4 до
Дубівської селищної ради, третя особа
на стороні відповідача ОСОБА_5, про
скасування рішення 14 сесії 5-го
скликання Дубівської селищної ради від
27 жовтня 2008 року № 244 та рішення 20 сесії
6-го скликання Дубівської селищної ради
від 17 вересня 2013 року № 424 в частині
позовних вимог про визнання нечинним
та скасування рішення Дубівської
селищної ради від 27 жовтня 2008 року № 244
"Про передачу земельних ділянок у
приватну власність" в частині передачі
у власність земельної ділянки площею
0,15 га ОСОБА_5, жителю ІНФОРМАЦІЯ_1 по
АДРЕСА_2, для будівництва та
обслуговування житлового будинку
залишено без розгляду.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 вимоги позову
підтримав, дав покази аналогічні
викладеним в позовній заяві, просив
позов задоволити.

Представник відповідача Цубера І.Ю. в
судовому засіданні проти позову
заперечив.

Третя особа ОСОБА_5 та його представник
ОСОБА_3 в судовому засіданні проти
позову заперечили.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного висновку.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом, ОСОБА_4 є спадкоємцем
ОСОБА_8.. Спадщина складається з
житлового будинку з надвірними
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1
(а.с.7).

Із свідоцтва про право власності на
нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_5 є
власником домоволодіння АДРЕСА_2 (а.с.16).

Згідно витягу про державну реєстрацію
прав, ОСОБА_4 є власником домоволодіння
АДРЕСА_1 (а.с.18).

Із протоколу № 35 засідання комісії з
питань охорони навколишнього
середовища, рекреації, раціонального
використання природних та земельних
ресурсів від 13 червня 2013 року "Про
спірне питання" вбачається, що комісія
пропонує встановити межі земельних
ділянок ОСОБА_4 від вулиці Довга,
шириною 10,50 метрів, в кінці земельної
ділянки, шириною 10,50 метрів, ОСОБА_5 від
вулиці Довга 16,50 метрів, в кінці
земельної ділянки 14,30 метрів згідно
абрис схеми (а.с.10).

Відповідно до рішення Дубівської
селищної ради № 425 від 17 вересня 2013 року
ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі на місцевості,
орієнтовною площею 0,0891 га, що
розташована в смт. Дубове по вул. Довга,
86, для будівництва та обслуговування
житлового будинку (а.с.11).

Із свідоцтва на забудову садиби в
сільських населених пунктах
Української РСР вбачається, що ОСОБА_8.
та ОСОБА_6 на підставі рішення
Дубівської селищної ради № 66 від 20
жовтня 1971 року виділено земельну
ділянку, площею 0,03 га, по АДРЕСА_1, для
будівництва житлового будинку з
надвірними спорудами. Із експлікації
даної земельної ділянки вбачається, що
її довжина становить 23 метри, відстань
від будинку позивача до сусідньої
земельної ділянки третьої особи ОСОБА_5
- 7 метрів, відстань до земельної
ділянки ОСОБА_7 - 0,5 метрів, до дороги - 3
метри (а.с. 12, 13, 15).

Згідно плану земельної ділянки для
будівництва та обслуговування жилого
будинку в АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4
вбачається, що відстань від будинку
позивача до сусідньої земельної
ділянки третьої особи ОСОБА_5 - 1,2 метри,
відстань до земельної ділянки ОСОБА_7 -
0,5 метрів, до дороги - 2,77 метри (а.с. 14).

Із витягу з рішення Дубівської
селищної ради № 244 від 27 жовтня 2008 року
"Про передачу у власність земельних
ділянок громадянам смт. Дубове"
вбачається, що ОСОБА_5 передано у
власність земельну ділянку, площею 0,15
га по АДРЕСА_2 для будівництва та
обслуговування жилого будинку (а.с.19).

Рішенням Дубівської селищної ради № 425
від 17 вересня 2013 року внесено зміни до
рішення Дубівської селищної ради № 244
від 27 жовтня 2008 року "Про передачу у
власність земельних ділянок
громадянам смт. Дубове" та викладено
його в новій редакції, а саме, надано
дозвіл ОСОБА_5 на розробку проекту із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність, орієнтованою
площею 0,15 га по АДРЕСА_2, для
будівництва та обслуговування жилого
будинку.

Згідно рішення Дубівської селищної
ради № 424 від 17 вересня 2013 року "Про
затвердження протоколу постійної
депутатської комісії з питань охорони
навколишнього середовища, рекреації,
раціонального використання природних
та земельних ресурсів" затверджено
протокол № 35 засідання комісії з
питань охорони навколишнього
середовища, рекреації, раціонального
використання природних та земельних
ресурсів від 13 червня 2013 року і
встановлено межі земельних ділянок
ОСОБА_4 від вулиці Довга, шириною 10,50
метрів, в кінці земельної ділянки,
шириною 10,50 метрів, ОСОБА_5 від вулиці
Довга 16,50 метрів, в кінці земельної
ділянки 14,30 метрів (а.с. 36).

Із листа Дубівської селищної ради № 210
від 07 серпня 2014 року вбачається, що в
смт. Дубове вул. Жовтнева була
перейменована на вул. Довга та була
змінена нумерація будинків.

Ухвалою Тячівського районного суду
Закарпатської області від 11 квітня 2014
року по даній справі було призначено
земельно-технічну експертизу, згідно
висновків якої: рішення Дубівської
селищної ради від 17 вересня 2013 року № 424
"Про затвердження протоколу постійної
депутатської комісії з питань охорони
навколишнього середовища, рекреації,
раціонального використання природних
та земельних ресурсів", яким вирішено
земельний спір між ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
прийняте з порушенням ч.2 ст.159 ЗК
України; межі земельних ділянок ОСОБА_4
та ОСОБА_5 не відповідають межам,
визначеним планом забудови; межі
земельної ділянки ОСОБА_4, розташованої
по АДРЕСА_1, згідно кадастрового плану,
виготовленого ТОВ "Гео-СП" частково
виходять за межі, визначені планом
забудови земельної ділянки, із
західного боку, з боку суміжного
землекористувача ОСОБА_7 З урахуванням
розписки, наданої ОСОБА_7, останній
відступив 2 метри ділянки по ширині
двору на користь сусіда, яким ймовірно
є ОСОБА_4, відтак, вихід за межі
земельної ділянки, визначені планом
забудови даної ділянки, може бути
пов'язаний зі зміною в
землекористуванні внаслідок надання
розписки; відстань між житловими
будинками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у
порівнянні з планом забудови
зменшилася з 7 метрів до 5,26 - 5,46 метрів
через те, що житловий будинок ОСОБА_5 є
більшим, аніж зображений у плані
забудови; межі земельної ділянки
ОСОБА_4, розташованої по АДРЕСА_1, згідно
кадастрового плану, виготовленого ТОВ
"Гео-СП", виходять за межі суміжних
землекористувачів.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та й
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини першої статті 143
Конституції України територіальні
громади села, селища, міста
безпосередньо або через утворені ними
органи місцевого самоврядування
вирішують, крім передбачених в
Основному Законі України, й інші
питання місцевого значення, віднесені
законом до їхньої компетенції. За
правовою позицією Конституційного
Суду України предметами відання
місцевого самоврядування є не будь-які
питання суспільного життя, а питання
саме місцевого значення. Перелік таких
питань визначено у Конституції України
та Законі України "Про місцеве
самоврядування в Україні" (абзац другий
пункту 4 мотивувальної частини Рішення
від 26 березня 2002 року № 6-рп/2002). Зокрема,
згідно з цим законом до питань
місцевого значення належить
регулювання сільськими, селищними,
міськими радами земельних відносин
відповідно до закону (пункт 34 частини
першої статті 26).

Системний аналіз положень Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" (частини першої статті 10,
статей 16, 17, 18, 25, 26 та інших) свідчить, що
органи місцевого самоврядування при
вирішенні питань місцевого значення,
віднесених Конституцією України та
законами України до їхньої
компетенції, є суб'єктами владних
повноважень, які виконують владні
управлінські функції, зокрема
нормотворчу, координаційну, дозвільну,
реєстраційну, розпорядчу. Як суб'єкти
владних повноважень органи місцевого
самоврядування вирішують в межах
закону питання в галузі земельних
відносин.

За змістом п. 34 ст. 26, п. 2 ст. 77 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" питання надання у власність
земельної ділянки вирішується на
пленарному засіданні ради - сесії, а
спори про поновлення порушених прав
юридичних і фізичних осіб, що виникають
в результаті рішень, дій чи
бездіяльності органів або посадових
осіб місцевого самоврядування,
вирішуються в судовому порядку.

Згідно ч.1, 10 ст.47 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
постійні комісії ради є органами ради,
що обираються з числа її депутатів, для
вивчення, попереднього розгляду і
підготовки питань, які належать до її
відання, здійснення контролю за
виконанням рішень ради, її виконавчого
комітету. За результатами вивчення і
розгляду питань постійні комісії
готують висновки і рекомендації.
Висновки і рекомендації постійної
комісії приймаються більшістю голосів
від загального складу комісії і
підписуються головою комісії, а в разі
його відсутності - заступником голови
або секретарем комісії. Протоколи
засідань комісії підписуються головою
і секретарем комісії. Висновки і
рекомендації постійної комісії,
протоколи її засідань є відкритими та
оприлюднюються і надаються на запит
відповідно до Закону України "Про
доступ до публічної інформації".

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України
Про місцеве самоврядування в Україні"
Рада в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно ст.107 Земельного кодексу України
основою для відновлення меж є дані
земельно-кадастрової документації. У
разі неможливості виявлення дійсних
меж їх встановлення здійснюється за
фактичним використанням земельної
ділянки. Якщо фактичне використання
ділянки неможливо встановити, то
кожному виділяється однакова за
розміром частина спірної ділянки. У
випадках, коли в такий спосіб
визначення меж не узгоджується з
виявленими обставинами, зокрема з
встановленими розмірами земельних
ділянок, то межі визначаються з
урахуванням цих обставин.

Згідно ч.3 ст.158 Земельного кодексу
України органи місцевого
самоврядування вирішують земельні
спори у межах населених пунктів щодо
меж земельних ділянок, що перебувають у
власності і користуванні громадян, та
додержання громадянами правил
добросусідства, а також спори щодо
розмежування меж районів у містах.

Відповідно до ст. 159 Земельного кодексу
України земельні спори розглядаються
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин,та органами
місцевого самоврядування на підставі
заяви однієї із сторін у тижневий строк
з дня подання заяви. Земельні спори
розглядаються за участю зацікавлених
сторін, які повинні бути завчасно
повідомлені про час і місце розгляду
спору. У разі відсутності однієї із
сторін при першому вирішенні питання і
відсутності офіційної згоди на розгляд
питання розгляд спору переноситься.
Повторне відкладання розгляду спору
може мати місце лише з поважних причин.
Відсутність однієї із сторін без
поважних причин при повторному
розгляді земельного спору не зупиняє
його розгляд і прийняття рішення. У
рішенні органу місцевого
самоврядування або центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері земельних
відносин, визначається порядок його
виконання. Рішення передається
сторонам у триденний строк з дня
його прийняття.

Беручи до уваги те, що у протоколі № 35
засідання комісії з питань охорони
навколишнього середовища, рекреації,
раціонального використання природних
та земельних ресурсів від 13 червня 2013
року "Про спірне питання" відсутні
будь-які відомості про те, чи
викликалися ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на
засідання комісії, чи були вони
присутні на засіданні комісії при
розгляді спору, якщо не були присутні,
то чи відбувалося перенесення розгляду
спору у зв'язку з їх неявкою; чи давали
вони будь-які пояснення з приводу
спору; які графічні документи стали
підставою для такого висновку комісії,
суд вважає, що комісією з питань
охорони навколишнього середовища,
рекреації, раціонального використання
природних та земельних ресурсів при
вирішенні даного земельного спору,
порушено вимоги ст.159 Земельного
кодексу України.

На думку суду, рішення Дубівської
селищної ради № 424 від 17 вересня 2013 року
"Про затвердження протоколу постійної
депутатської комісії з питань охорони
навколишнього середовища, рекреації,
раціонального використання природних
та земельних ресурсів" підлягає
визнанню незаконним і скасуванню,
оскільки підставою для його прийняття
був протокол № 35 засідання комісії з
питань охорони навколишнього
середовища, рекреації, раціонального
використання природних та земельних
ресурсів від 13 червня 2013 року "Про
спірне питання", який прийнятий з
порушенням вимог ст.159 Земельного
кодексу України.

Ухвалою Тячівського районного суду
Закарпатської області від 05 грудня 2013
року по даній справі було забезпечено
позов, а саме, зупинено дію рішення 20
сесії 6-го скликання Дубівської
селищної ради від 17 вересня 2013 року № 424
"Про затвердження протоколу постійної
депутатської комісії з питань
навколишнього середовища, рекреації,
раціонального використання природних
та земельних ресурсів" до вирішення
судом даної справи по суті.

Судові витрати по справі, що
складаються з судового збору в сумі 183
грн. 52 коп. та витрат за проведення
експертизи в сумі 4 500 грн. 00 коп., слід
стягнути з відповідача.

На підставі ст. ст. 10, 16, 17, 18, 25, 26, 47, 59, 77
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні",ст. ст. 107, 158,
159 Земельного Кодексу України,
керуючись ст. ст. 7-11, 41, 128, 158-163 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов - задовольнити.

Визнати нечинним та скасувати рішення
Дубівської селищної ради № 424 від 17
вересня 2013 року "Про затвердження
протоколу постійної депутатської
комісії з питань охорони навколишнього
середовища, рекреації, раціонального
використання природних та земельних
ресурсів".

Стягнути з Дубівської селищної ради
Тячівського району Закарпатської
області в користь ОСОБА_4 сплачені
судові витрати, що складаються з
судового збору в сумі 183 (сто вісімдесят
три) гривні 52 копійки та витрат за
проведення експертизи в сумі 4 500
(чотири тисячі п'ятсот) гривень 00
копійок.

Ухвалу Тячівського районного суду
Закарпатської області від 05 грудня 2013
року про забезпечення позову -
скасувати.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Тячівський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя
В.В. Ніточко