Справа № 621/2879/14-а
Суддя: Нестерцова Н. В.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № № 621/2879/14-а
Провадження № 2-а/621/63/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2014 року Зміївський районний суд
Харківської області у складі:

головуючого судді - Нестерцової
Н.В.

за участю секретаря судового засідання
- Горобець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Змієві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до
ст.інспектора СОН ДТП ВДАІ
Солом'янського району м.Києва капітана
міліції Шпилюка Віктора Петровича про
оскарження постанови про накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до ст.інспектора СОН ДТП ВДАІ
Солом'янського району м.Києва капітана
міліції Шпилюка В.П. про оскарження
постанови про накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу у розмірі 425 грн. у зв'язку з
вчиненням правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування позову ОСОБА_1
зазначив, що 06.10.2014 року ст.інспектором
СОН ДТП ВДАІ Солом'янського району
м.Києва капітана міліції Шпилюком В.П.
було складено постанову серії ПС1 №744983
про накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425
грн., з якої вбачається, що він 06.10.2014
року о 01 годині 45 хвилин керував
автомобілем Мерседес, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, в м.Києві
по проспекту Червонозоряному при цьому
не користувався ближнім світлом фар в
темну пору доби, чим порушив п.19.1 ПДР
України.

Вважав постанову незаконною,
необгунтованою та такою, що не
відповідає вимогам ч.2 ст.283 КУпАП.
Постанова складена на підставі
внутрішніх, помилкових тверджень
інспектора ДАІ та не може бути доказом
в суді з наступних підстав.

Позивач зазначив, що у постанові не
зазначено ряд суттєвих обставин: точне
місце вчинення правопорушення (номер
будинку), конкретно транспортний засіб
яким він керував, час складання
постанови, належність транспортного
засобу, точне місце та дату народження.

Постанова складена на підставі даних,
які не підтверджуються документально
письмовими доказами та схемою
правопорушення не дивлячись на те, що
він не визнав вини і просив показати
дані відео реєстратора.

При зупинці транспортного засобу, він
вказав інспектору на те, що не допускав
порушення ПДР і є абсурдним керування
автомобілем о 2-й годині ночі з
вимкненим світлом фар.

Крім того, при складенні постанови йому
не були роз'яснені права за ст.268 КУпАП
та ст.63 Конституції України.

В судове засідання позивач не з'явився,
надав суду заяву про розгляд справи у
його відсутність, наполягав на
задоволенні позовних вимог.

Відповідач ст.інспектор СОН ДТП ВДАІ
Солом'янського району м.Києва капітан
міліції Шпилюк В.П. надав заперечення
проти позову, в яких зазначив, що 06.10.2014
року о 01 годині 40 хвилин в м.Києві по пр.
Червонозоряному 7/2, під час несення
служби в А/П 525 за порушення п.19.1 ПДР
України ним було зупинено автомобіль
Мерседес Бенц державний реєстраційний
номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1
Водію було повідомлено причину
зупинки, після чого встановлено його
особу та складено протокол про
адміністративне правопорушення та
постанову про накладення стягнення.
Доказом вчинення правопорушення є
запис відео реєстратора службового
автомобілю. Відповідач зазначив, що
водій вів себе цинічно, зухвало,
проявляючи неповагу до законодавства
України. Інспектор вказав, що діяв
відповідно до чинного законодавства.

Фіксування судового засідання
технічними засобами не проводилось
відповідно до ч.1 ст.41 КАС України.

Дослідивши надані письмові докази,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов наступного.

У відповідності до ст. 246 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, порядок провадження в
справах про адміністративні
правопорушення в органах (посадовими
особами), уповноважених розглядати
справи про адміністративні
правопорушення, визначається цим
Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, орган (посадова особа)
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю.

Згідно ст. 280 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
посадова особа при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язана з'ясувати наступні
обставини: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи
місцевогосамоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст.. 71 ч.1 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтується її
вимоги та заперечення. Якщо особа, яка
бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Судом встановлено, що 06.10.2014 року о 01
годині 40 хвилин, ОСОБА_1, керуючи
автомобілем Мерседес Бенс, держномер
НОМЕР_1 по пр-ту Червонозоряному в
м.Києві в темну пору доби не
користувався ближнім світлом фар, чим
порушив п.19.1 ПДР України. Постановою
ст.інспектора СОН ДТП ВДАІ
Солом'янського району м.Києва капітана
міліції Шпилюка В.П. від 06.10.2014 року
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП та
накладено стягнення у виді штрафу у
розмірі 425 грн. (а.с.3)

Згідно наданих відповідачем доказів, а
саме відеофіксації руху автомобілю
Мерседес Бенс, держномер НОМЕР_1,
вбачається порушення водієм п.19.1 ПДР
України. На автомобілі у темну пору
доби ввімкнені габаритні ліхтарі, а не
фари ближнього світла.

Відеофіксація є належним та допустимим
доказом, який підтверджує вчинення
ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122
КУпАП.

Доказів в підтвердження незаконності
та необґрунтованості постанови,
складеної інспектором Шпилюком В.П.
позивачем не надано.

Постанова про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
складена посадовою особою, при
виконанні нею посадових обов'язків, на
підставі не заперечних доказів, які
були надані суду відповідачем та
досліджені в судовому засіданні.

Тому, підстав для задоволення позову та
скасування постанови інспектора ІДПС
судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 246, 251, 252 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, ст. ст. 2, 9, 70, 71, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ст.інспектора СОН ДТП ВДАІ
Солом'янського району м.Києва капітана
міліції Шпилюка Віктора Петровича про
оскарження постанови про накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий: