Справа № 1570/4687/12
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" листопада 2014 р. м.
Київ К/800/48144/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Маслія В.І.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула у порядку письмового
розгляду касаційну скаргу Одеського
державного екологічного університету
на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 11.12.2012 року
та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 03.09.2013 року
у справі за позовом Одеського
державного екологічного університету
в особі Одеського коледжу комп'ютерних
технологій до Державної фінансової
інспекції в Одеській області про
визнання дій протиправними, визнання
протиправним та скасування пунктів
вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

До суду першої інстанції надійшов
позов Одеського державного
екологічного університету в особі
Одеського коледжу комп'ютерних
технологій до державної фінансової
інспекції в Одеській області про
визнання протиправними дій; визнання
недостовірною інформації про
виявлені ревізією фінансові порушення,
наведеної в Акті ревізії від 28.03.2012р. №
042-19/157 та в листі від 20.06.2012 року
№15-042-34-14/5921 направленого ректору
Одеського державного екологічного
університету про результати ревізії
фінансово-господарської діяльності
Одеського верстатобудівного
технікуму, розмір відшкодованих
збитків та усунутих інших порушень;
зобов'язання спростувати наведену
інформацію в листі від 20.06.2012р.
№15-042-34-14/5921, спрямованому на ім'я
ректора Одеського державного
екологічного університету у такий же
самий спосіб, яким вона була поширена з
наступним письмовим повідомленням
позивача протягом 10 робочих днів;
визнання протиправними та скасування
пунктів 2, 4, 5, 6, 11, 13, 20 вимоги № 15-042-34-14/4433
від 07.05.2012 року.

В подальшому позивач надав заяву про
уточнення позовних вимог, в якій
уточнив п.п. 3-4 позовних вимог, а саме:
просить визнати недостовірною
інформацію, викладену в Акті ревізії
від 28.03.2012 року № 042-19/157 про виявлену
ревізією суму матеріальної шкоди в
сумі 442908,06 грн., в т.ч. технікуму - 409 772, 48
тис. грн. та в листах від 20.06.2012 року
№15-042-34-14/5921, від 07.09.2012 року №15-042-34-14/8535
направлених ректору Одеського
державного екологічного університету
щодо розміру відшкодованих
фінансових порушень та незаконне
здійснення технікумом видатків за
рахунок загального фонду на оплату
комунальних послуг в сумі 279,51 тис. грн.
та зобов'язання спростувати наведену
інформацію в листах від 20.06.2012 року №
15-042-34-14/5921, від 07.09.2012 року № 15-042-34-14/8535.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 11.12.2012 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 03.09.2013 року, у задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
позивач подав до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позов.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної ревізії складено акт
ревізії фінансово-господарської
діяльності Одеського
верстатобудівного технікуму за 2010-2011
роки та завершений звітний період 2012
року № 042-19/157 від 28.03.2012р., яким
встановлено, що внаслідок допущених
порушень, які виявлено ревізією
фінансово-господарської діяльності
Одеського верстатобудівного
технікуму, завдано матеріальної шкоди
(збитків) на загальну суму 431639, 19
грн., в т.ч. Державному бюджету в сумі
7080,00 грн., технікуму в сумі 398503, 61 грн.,
фізичним особам в сумі 26055, 58 грн. Крім
того, встановлено використання
бюджетних коштів на цілі, що не
відповідають встановленим бюджетним
асигнуванням у сумі 99811,20 грн.

Державною фінансовою інспекцією
Одеської області надіслано обов'язкову
для виконання вимогу про усунення
порушень, виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності
Одеського верстатобудівного технікуму
від 07.05.2012р. за №15-042-34-14/4433.
Вищезазначеною вимогою зобов'язано: п. 2
провести претензійно-позовну роботу
щодо стягнення 63135, 64 грн. з осіб згідно
реєстру у Додатку №39, а в разі пропуску
строку відшкодувати порушення за
рахунок відповідальних осіб, що
допустили зайві грошові виплати та
провести перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо внесків у сумі
22965, 45 грн. до відповідних фондів
(нарахування на заробітну плату) та
стягнути зайво сплачені кошти або
зарахувати в рахунок майбутніх
платежів; п. 5. відобразити у
бухгалтерському обліку технікуму
кредиторську заборгованість перед
працівниками в сумі 1406, 35 грн.; провести
донарахування та виплату працівникам
технікуму заробітної плати в сумі 1406, 35
грн.; п.6 відобразити по бухгалтерському
обліку технікуму кредиторську
заборгованість перед працівниками в
сумі 3973, 94 грн.; ввести донарахування та
виплату працівникам Технікуму
заробітної плати в сумі 3973,94 грн.;
стягнути 1881,95 грн. зайво виплачених
виплат з осіб, які отримали їх
безпідставно, в порядку та розмірах
встановлених 136 КЗпП України. У разі
пропуску встановленого строку -
відшкодувати порушення за рахунок
відповідальних осіб, що допустили
зайві грошові виплати (ст. 133 КЗпП
України); провести перерахунок та
відповідні взаємозвірки, щодо внесків
у сумі 684, 27 грн. відповідних фондів
(нарахування на заробітну плату) та
стягнути зайво сплачені кошти або
зарахувати в рахунок майбутніх
платежів; п. 11 відобразити по
бухгалтерському обліку технікуму
кредиторську заборгованість перед
студентами в сумі 11520, 61 грн.;
провести донарахування та виплату
студентам Технікуму стипендії в
сумі 11520,61 грн.; п.13 відобразити по
бухгалтерському обліку технікуму
кредиторську заборгованість перед
студентами в сумі 713, 60 грн. та
провести донарахування та виплату
студентам Технікуму грошової
компенсації для первісного
придбання предметів гардеробу та
текстильної білизни та компенсації на
його щорічне поповнення в сумі 713, 60
грн.; п.20 проводити розрахунок
видатків технікуму у відповідності до
вимог Порядку складання, розгляду та
затвердження та основних вимог до
виконання кошторисів бюджетних
установ, затвердженого Постановою КМУ
№228 від 28.02.2002р.

Колегія суддів не погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
та вважає їх передчасними у зв'язку з
таким.

Згідно з Положенням про Державну
фінансову інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 23 квітня 2011 №499/2011 (далі
Положення) Державна фінансова
інспекція України (далі
Держфінінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра фінансів
України, входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно
до покладених на неї завдань вживає в
установленому порядку заходів до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальність винних осіб, а
саме: вимагає від керівників та інших
підконтрольних установ усунення
виявлених порушень законодавства;
звертається до суду в інтересах
держави, якщо підконтрольною установою
не забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів
(підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення
Держфінінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку,
зокрема, пред'являти керівникам та
іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства; при виявленні збитків,
завданих державі чи об'єкту контролю,
визначати їх розмір згідно з методикою,
затвердженою Кабінетом Міністрів
України.

Також Положенням установлено, що у
разі, якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів
Держфінінспекція України має право
звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з
положеннями пункту 7 статті 10 Закону
України від 26 січня 1993 року № 2939-XII «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»,
згідно з якими державній
контрольно-ревізійній службі надано
право пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що органу державного
фінансового контролю надано
можливість здійснювати контроль за
використанням коштів державного і
місцевого бюджету та у разі виявлення
порушень законодавства пред'являти
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих
державі чи об'єкту контролю, орган
державного фінансового контролю має
право визначати їх розмір згідно з
методикою, затвердженою Кабінетом
Міністрів України, та звернутися до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового
контролю спрямована на корегування
роботи підконтрольної організації та
приведення її у відповідність із
вимогами законодавства і у цій частині
вона є обов'язковою до виконання. Що
стосується відшкодування виявлених
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю то про їх наявність може бути
зазначено у вимозі, але вони не можуть
бути примусово стягнуті шляхом вимоги.
Такі збитки відшкодовуються у
добровільному порядку або шляхом
звернення до суду з відповідним
позовом.

На підставі наведеного колегія суддів
дійшла висновку про наявність у органу
державного фінансового контролю права
заявляти вимогу про усунення порушень,
виявлених у ході перевірки
підконтрольних установ, яка
обов'язкова до виконання лише в частині
усунення допущених порушень
законодавства і за допомогою якої
неможливо примусово стягнути виявлені
в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного
судочинства може бути оскаржене лише
таке рішення, яке породжує
безпосередньо права чи обов'язки для
позивача.

У справі, яка розглядається, Інспекція
пред'явила вимогу № 15-042-34-14/4433 від 07.05.2012
року про усунення порушень, виявлених
під час ревізії.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, пункти 2, 4, 6 вимоги вказують на
необхідність стягнення зайво
виплачених виплат з осіб, які їх
отримали безпідставно, в порядку та
розмірах встановлених статтями 127, 136
Кодексу законів про працю України. В
іншому випадку - стягнення з осіб,
винних у зайвих грошових виплат коштів
у порядку та розмірах встановлених
статтями 133-136 Кодексу законів про працю
України.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у
судовому порядку за позовом органу
державного фінансового контролю,
правильність їх обчислення перевіряє
суд, який розглядає цей позов.

За таких обставин, пункти вимоги, у яких
вказується на необхідність стягнення
збитків є неправомірними.

Аналогічна позиція викладена у
постанові ВСУ від 15.04.2014 року у справі
за позовом Шепетівської виправної
колонії № 98 управління Державного
департаменту України з питань
виконання покарань у Хмельницькій
області до Контрольно-ревізійного
управління в Хмельницькій області
(правонаступник Державна фінансова
інспекція в Хмельницькій області) про
визнання недійсними та скасування
пунктів вимоги.

Крім того, суди не вирішили позовні
вимоги стосовно пункту 4 вимоги №
15-042-34-14/4433 від 07.05.2012 року та не
дослідили фактичні обставини справи з
цього приводу.

Принцип офіційного з'ясування усіх
обставин у справі, встановлений
статтями 7, 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, вимагає від суду
вживати передбачені законом заходи,
необхідні для з'ясування всіх обставин
у справі, у тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи.

Частинами 4 та 5 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
на суд покладається обов'язок вживати
передбачені законом заходи, необхідні
для з'ясування всіх обставин у справі.

Проте, судами попередніх інстанцій в
порушення вказаних норм
процесуального права не було враховано
всіх обставин справи, що мають значення
для правильного вирішення спору.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи, що передбачені
процесуальним законодавством межі
перегляду справи в касаційній
інстанції не дають їй права
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями,
оскаржувані судові рішення у справі
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції відповідно до частини
2 статті 227 Кодексу адміністративного
судочинства України.

При новому розгляді справи суду слід
врахувати наведене і в залежності від
встановленого вирішити справу.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Одеського державного
екологічного університету
задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 11.12.2012 року
та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 03.09.2013 року
у цій справі скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: