Справа № 452/4040/13-а
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року

Справа № 876/4313/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Запотічного І.І.
та Кузьмича С.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м.Самборі та Самбірському
районі Львівської обл. на постанову
Самбірського міськрайонного суду
Львівської обл. від 21.03.2014р. в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Самборі та Самбірському
районі Львівської обл. про визнання дій
протиправними, зобов'язання нарахувати
і виплатити підвищення до пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

17.02.2011р. ОСОБА_1 (надалі - позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом, у якому просив визнати
протиправною бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в
Самбірському районі Львівської обл.
(надалі - відповідач, пенсійний орган)
щодо неперерахування на його користь,
як дитині війни, підвищення до пенсії у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком з 08.07.2007р. по 31.12.2007р. та з
22.05.2008р.; зобов'язати пенсійний орган
нарахувати та виплатити йому
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
за період з 08.07.2007р. по 31.12.2007р. та з
22.05.2008р. відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» з урахуванням фактично
виплаченого спірного підвищення до
пенсії за вказаний період (а.с.2-3).

Ухвалою суду від 04.03.2014р. заявлений
позов у частині вимог за період з
08.07.2007р. по 16.08.2010р. залишено без
розгляду через пропуск строку
звернення до суду та відсутності
поважних причин для його поновлення
(а.с.45).

Постановою Самбірського
міськрайонного суду Львівської обл.
від 21.03.2014р. позов задоволено, визнано
протиправними дії пенсійного органу
щодо нарахування підвищення до пенсії,
отриманої в період з 17.08.2010р., в розмірі
меншому, ніж передбачено ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»; зобов'язано відповідача
нарахувати і виплатити позивачу
підвищення до пенсії з 17.08.2010р. до
22.07.2011р. в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», із урахуванням
проведених виплат (а.с.52-53).

Розгляд справи проведений судом першої
інстанції в порядку скороченого
провадження, передбаченого ст.183-2 КАС
України.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив пенсійний орган, який
покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить постанову
суду першої інстанції скасувати,
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог (а.с.58-62).

Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що чинним
законодавством не встановлено розміру
мінімальної пенсії за віком, з якого
повинно обчислюватися підвищення
пенсії за віком дітям війни; приписами
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» не визначено, які органи
зобов'язані виплачувати спірне
підвищення, за рахунок яких коштів і
джерел, в якому порядку та яким чином
обчислювати вказаний розмір.

Крім того, встановлений ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
мінімальний розмір пенсії за віком
застосовується виключно для
визначення розміру пенсій, призначених
відповідно до зазначеного Закону, і не
може застосовуватися для обчислення
надбавок або підвищень інших пенсій.

У зв'язку з реорганізацією Управління
Пенсійного фонду України в м.Самборі
Львівської обл. та Управління
Пенсійного фонду України в
Самбірському районі Львівської обл. в
Управління Пенсійного фонду України в
м.Самборі та Самбірському районі
Львівської обл., судом апеляційної
інстанції в порядку ст.55 КАС України
допущено заміну відповідача його
правонаступником - Управлінням
Пенсійного фонду України в м.Самборі та
Самбірському районі Львівської обл.
(підстава: постанова КМ України № 803 від
27.07.2011р. «Про утворення територіальних
органів Пенсійного фонду України»).

На підставі ст.197 КАС України розгляд
наведеної справи проводиться в порядку
письмового провадження, оскільки
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Приймаючи рішення по справі, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про підставність та обґрунтованість
заявлених позовних вимог, при цьому
правильно визначив період часу, за який
вказані вимоги підлягають задоволенню.

Безспірно встановлено, що позивач
відноситься до категорії громадян,
яким встановлено статус дитини війни,
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» (у
редакції, що була чинною на час
виникнення спірних правовідносин)
останній має право на отримання
підвищення виплачуваної йому пенсії за
віком.

Відповідно до ст.70 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
надано право КМ України у 2010 році
встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Оскільки названа норма передбачає
встановлення в абсолютних сумах
розмірів лише тих виплат, вихідним
критерієм розрахунку яких є розмір
мінімальної заробітної плати, розмір
соціальних виплат згідно із Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни» залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком, тому її
дія не поширюється на спірні відносини.

За таких умов виплата спірного
підвищення за вищевказаний період
повинна здійснюватися в розмірах,
передбачених ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Згідно положень Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
нарахування та виплата у 2011 році
позивачу підвищення до пенсії або
щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Законом України від 14.06.2011р. «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
внесено зміни до Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» та делеговано КМ
України визначення порядку та розмірів
виплат підвищення до пенсії дітям
війни. Постановою КМ України від
06.07.2011р. № 745 «Про встановлення деяких
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету», яка
набрала чинності 23.07.2011р., обмежено
виплату спірного підвищення до пенсії
дітям війни.

Визначений в рішенні суду першої
інстанції період часу, за який
задоволені позовні вимоги, обчислений
судом першої інстанції із дотриманням
вимог ст.ст.99, 100 КАС України.

У зв'язку з тим, що функції з
призначення, нарахування та виплати
пенсії позивача здійснює Пенсійний
фонд України в особі відповідача, а
також виходячи з вимог п.15 Положення
про Пенсійний фонду України, затв.
постановою КМ України № 1261 від 24.10.2007р.,
відповідний обов'язок слід покласти на
відповідача у справі.

В частині доводів апелянта колегія
суддів враховує, що питання
фінансування відповідних видатків з
державного бюджету не виступає
предметом даного спору; проблеми
надання бюджетних коштів пенсійному
органу для виконання покладених на
нього обов'язків у справах цієї
категорії виходять за межі заявлених
вимог; також суд першої інстанції не
ухвалював рішення про проведення
виплат з власних джерел фінансування
пенсійного органу, а тому покликання
останнього на можливість нецільового
використання коштів Пенсійного фонду
України є безпідставними.

Покликання апелянта про неправильне
застосування судом вимог ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
колегія суддів до уваги не приймає,
оскільки розмір мінімальної пенсії за
віком визначається за правилами лише
цього Закону, чинним законодавством
інший мінімальний розмір пенсії за
віком не визначений, тому слід
застосовувати цей розмір.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, що
заявлений позов підлягає до
задоволення з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 183-2, 195-197, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Самборі та
Самбірському районі Львівської обл. на
постанову Самбірського міськрайонного
суду Львівської обл. від 21.03.2014р. в
адміністративній справі № 452/4040/13-а
залишити без задоволення, а вказану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною
та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:

І.І.Запотічний

С.М.Кузьмич