Справа № 2-а-5330/11
Суддя: Кулик В. Б.
Дата ухвалення: 2014-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-5330/11
Пр. № 6-а/333/109/14
У Х В А Л А

Іменем України

04 квітня 2014 року
м.
Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі:

головуючого судді

Кулик В.Б.,

при секретарі

Довгаль А.Г.,

за участю заявника –
державного виконавця
Морар М.В.,

стягувача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні, в залі
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя, подання головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області ОСОБА_2 про зміну
способу та порядку виконання
виконавчого документу № 2а-5330/11,
виданого Комунарським районним судом
м. Запоріжжя 20.12.2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець відділу
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
у Запорізькій області ОСОБА_2
звернулася до суду з заявою про зміну
способу та порядку виконання
виконавчого документу, посилаючись на
те, що на виконанні відділу примусового
виконання рішень УДВС ГУЮ у
Запорізькій області знаходиться
виконавчий лист № 2а-5330/11, виданого
Комунарським районним судом м.
Запоріжжя 20.12.2013 року.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» боржнику була
надана можливість самостійно виконати
рішення суду в строк до 31.12.2013 року.

Листом від 03.02.2014 року за вих. № 207-7/12
боржник повідомив про неможливість
виконання рішення суду у повному
обсязі у зв’язку з відсутністю
відповідних асигнувань.

Згідно з п. 4 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік», положення ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 р. Відповідні
розміри підвищення до пенсії
встановлені постановами Кабінету
Міністрів України «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» № 530 від 28.05.2008 р., «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» № 745 від 06.07.2011 р.,
«Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення» № 1381 від 28.12.2011 р. Фінансове
забезпечення даних виплат, відповідно
до ст. 7 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Станом на 2012-2013 роки коштів на виплату
заборгованості управлінню не виділено.

11.01.2013 р. набрав чинності Закон України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» який встановлює
гарантії держави щодо виконання
судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження» та
особливості їх виконання. Зокрема ст. 3
Закону передбачає, що виконання рішень
суду про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду. У відповідності до норм
вищезазначеного Закону виконання
рішень суду про стягнення коштів
здійснюється Державною казначейською
службою України, з урахуванням
особливостей передбачених постановою
Кабінету Міністрів України № 45 від
30.01.2013 р., яка визначає механізм
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників (далі - рішення про стягнення
коштів), прийнятих судами, а також
іншими державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення. У
зв’язку з тим, що резолютивна частина
вказаного виконавчого листа містить
необхідність виконати дії
зобов’язального характеру, без
зазначення конкретної суми до
стягнення з боржника на користь
стягувача, державний виконавець не має
можливості арештувати відповідний
реєстраційний рахунок Управління
Пенсійного Фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя в
органі Держказначейства із подальшим
списанням коштів і погашення
заборгованості перед стягувачем.

Державний виконавець Морар М.В. у
судовому засіданні подання підтримала
повністю та просила суд його
задовольнити, з підстав викладених у
ньому.

Позивач у судовому засіданні проти
задоволення подання не заперечувала та
надала письмову заяву про стягнення з
УПФУ у Комунарському районі м.
Запоріжжя підвищення до пенсії у сумі
1201 грн. 84 коп.

Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя до
суду не з’явилося, але надало
заперечення від 03.04.2014 р.

Вивчивши матеріали подання, матеріали
виконавчого провадження, заслухавши
пояснення державного виконавця, суд
приходить до наступних висновків.

Постановою Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 07.07.2011 року,
прийнятою по справі № 2а-5330/11,
адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФУ
у Комунарському районі м. Запоріжжя
задоволено частково, зобов’язано
Управління Пенсійного Фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя
здійснити перерахунок та виплатити
ОСОБА_1 підвищення пенсії відповідно
до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. за
період з 25.11.2010 р. по 19.06.2011 р. з
врахуванням раніше виплачених сум
зазначеного підвищення.

На виконанні відділу примусового
виконання рішень УДВС ГУЮ у
Запорізькій області знаходиться
виконавчий лист № 2а-5330/11 виданий 20.12.2013
р. Комунарським районним судом м.
Запоріжжя.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» боржнику була
надана можливість самостійно виконати
рішення суду в строк до 31.12.2013 р.

Відповідно до ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення, а саме
відсутності у видатковій частині
державного бюджету витрат, пов’язаних
з задоволенням судами позовних заяв
отримувачів вказаної допомоги, сторона
виконавчого провадження, може
звернутися з заявою до суду про
відстрочення або розстрочення
виконання судового рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим.

З 01.01.2013 р. набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» від 05.06.2012 р.,
відповідно до ст. 3 якого, виконання
рішень суду про стягнення коштів,
боржником за якими є державний орган,
здійснюється Державною казначейською
службою України в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків державного органу, а
в разі відсутності у зазначеного
органу відповідних призначень – за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду.

Таким чином, за нормами вказаного
Закону судове рішення у відповідних
спорах може бути виконано лише при
зазначенні судом про стягнення з
державного органу конкретної суми
грошових коштів.

На підставі викладеного, суд вважає, що
у даному випадку очевидна неможливість
виконання постанови суду у визначений
судом спосіб, при чому з урахуванням ст.
263 КАС України, існують обставини, які
вказують на складність виконання
судового рішення протягом тривалого
часу, яке не виконується.

Європейський суд з прав людини у
рішенні від 29.06.2006 р. у справі
«Пантелеєнко проти України» зазначив,
що ст. 13 Конвенції гарантує наявність
на національному рівні засобу
правового захисту для реалізації прав
і свобод, у якій би формі вони не
забезпечувалися у національному
правовому полі. Суд також підкреслив,
що засіб юридичного захисту має бути
ефективним, як на практиці, так і за
законом.

У рішенні від 31.07.2003 р. у справі «Дорани
проти Ірландії» Європейський суд з
прав людини зазначив, що поняття
«ефективний засіб» передбачає
запобігання порушенню або припиненню
порушення, а так само встановлення
механізму відновлення, поновлення
порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші
проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 р.)
Європейський Суд з прав людини вказав,
що для Конвенції було б неприйнятно,
якби стаття 13 декларувала право на
ефективний засіб захисту але без його
практичного застосування. Таким чином,
обов’язковим є практичне застосування
ефективного механізму захисту.
Протилежний підхід суперечитиме
принципу верховенства права.

Держава Україна несе обов’язок перед
зацікавленими особами забезпечити
ефективний засіб захисту порушених
прав, зокрема – через належний спосіб
захисту та відновлення порушеного
права. Причому обраний судом спосіб
захисту порушеного права має бути
ефективним та забезпечити реальне
відновлення порушеного права.

Разом з тим, за нормами Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» від 05.06.2012 р. держава
гарантує виконання рішення суду
виключно про стягнення певної суми
грошових коштів, боржником за яким є
державний орган.

Виходячи з положень вказаного Закону
та приписів Порядку, затвердженого на
виконання цього Закону Постановою
Кабінету Міністрів України від 07.07.2011 р.
№ 845, органи Казначейства на теперішній
час не мають повноважень для
зобов’язання іншого органу вчинити
певні дії та можливості прийняти до
виконання виконавчий документ без
зазначення про стягнення з державного
органу конкретної суми коштів.

На думку суду, з урахуванням приписів
ст. 263 КАС України, виконання постанови
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 07.07.2011 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
УПФУ у Комунарському районі м.
Запоріжжя щодо визнання протиправною
бездіяльності та стягнення щомісячної
невиплаченої державної соціальної
допомоги дітям війни можливе на
сьогодні лише шляхом зміни способу
виконання судового рішення про
стягнення цієї суми, яка складає 1201
грн. 84 коп. та не є спірною між
сторонами.

Згідно з листом Вищого
адміністративного суду України від
13.06.2013 р. № 846/12/13-13, під зміною способу і
порядку виконання рішення слід
розуміти вжиття адміністративним
судом нових заходів для реалізації
рішення. Ці заходи повинні забезпечити
виконання конкретного судового
рішення і не поширюватися на відносини,
які виникли після його ухвалення. У цій
категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов’язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов’язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат. При цьому адміністративний суд
повинен виходи з розміру
заборгованості боржника перед
стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

В даному випадку питання полягає у
можливості здійснити заміну способу та
порядку виконання судового рішення із
зобов’язання виплатити визначену
судом конкретизовану суму на стягнення
такої суми. Правові обмеження або
перешкоди, які унеможливлювали
провести таку заміну відсутні, та
законодавством не передбачено. В
даному випадку, на думку суду, будь-яких
змін предмету або підстав розглянутих
судом вимог не відбувається,
відбувається лише зміна формулювання
обов’язку відповідача – боржника
здійснити виплату відповідної суми
коштів, які він зобов’язаний був в силу
закону проводити в свій час.

Таким чином, з урахуванням, що зміни у
правовому регулюванні порядку
виконання судових рішень, боржником за
якими є державний орган і ним не
передбачено виконання рішень
зобов’язального характеру,
унеможливлюють їх виконання, а така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення, тому суд
вважає, що подання відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 263 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Подання відділу примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби про зміну способу і
порядку виконання судового рішення по
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя про
визнання протиправною бездіяльності
та стягнення щомісячної невиплаченої
державної соціальної допомоги дітям
війни – задовольнити.

Змінити спосіб виконання постанови
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 07.07.2011 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
УПФУ у Комунарському районі м.
Запоріжжя в частині зобов’язання УПФУ
у Комунарському районі м. Запоріжжя
здійснити нарахування та провести
відповідні виплати підвищення до
пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» від 18.11.2004 р., виходячи з розміру
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. в
сумі 1201 грн. 84 коп.

Стягнути з УПФУ у Комунарському районі
м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, підвищення до пенсії
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» від
18.11.2004 р., виходячи з розміру
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. в
сумі 1201 гривня 84 копійки.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду протягом 5 днів,
в порядку встановленому статтею 186 КАС
України.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя

В.Б. Кулик