Справа № 0617/2а-20501/11
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2013-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
ПОСТАНОВА

іменем України

"25" червня 2013 р.
Справа № 0617/2а-20501/11

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області на
постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від "16" липня 2012 р.
у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Овруцького
районного суду Житомирської області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Овруцького районного суду
Житомирської області від 16 липня 2012 р.
позов задоволено повністю.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
провести донарахування та виплату
позивачу, за період з 01.03.2011 р. по 19.06.2011 р
:

підвищення до пенсії непрацюючим
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, в розмірі, визначеному
ст.39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", що дорівнює двом
мінімальним заробітним платам,
встановленим Законом України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік",
щомісячно;

додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі, визначеному ст.51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
що дорівнює 25% мінімальної пенсії за
віком, яка визначається на рівні
прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб, встановленим
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік", щомісячно;

підвищення до пенсії, як дитині війни, в
розмірі, визначеному ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", що дорівнює 30% мінімальної
пенсії за віком, яка визначається на
рівні прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб, встановленим
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік", щомісячно.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати постанову, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та залишити позовну заяву без розгляду
або закрити провадження у справі. В
своїй апеляційній скарзі відповідач
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
такого.

Вiдповiдно до ст.195 Кодексу
адмiнiстративного судочинства України
суд апеляцiйної iнстанцiї переглядає
судовi рiшення суду першої iнстанцiї в
межах апеляцiйної скарги.

Позивач є дитиною війни в розумінні ст.1
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" і відповідно до ст. 6 цього
ж Закону має право на державну
соціальну підтримку у вигляді
підвищення до пенсії в розмірі 30% від
мінімальної пенсії за віком.

Позивач отримує виплати згідно зі ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", ст.ст. 39, 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", але у
меншому розмірі, ніж визначено
Законами.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхні
посадови і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач, є пенсіонером та перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в Овруцькому районі, проживає в
м.Овруч Овруцького району Житомирської
області, яке відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України №106 від
23.07.1991 року віднесено до зони
гарантованого добровільного
відселення, а також є потерпілим від
аварії на ЧАЄС 2-ї категорії, що
підтверджується відповідним
посвідченням.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 01
листопада 1996 року №9 "Про застосування
Конституції України при здійсненні
правосуддя", судам необхідно виходити з
того, що нормативно-правові акти
будь-якого державного чи іншого органу
(акти Президента України, постанови
Верховної Ради України, постанови і
розпорядження Кабінету Міністрів
України, нормативно-правові акти
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим чи рішення Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, акти
органів місцевого самоврядування,
накази та інструкції міністерств та
відомств, накази керівників
підприємств, установ та організацій,
тощо) підлягають оцінці на
відповідність як Конституції, так і
закону.

Якщо при розгляді справи буде
встановлено, що нормативно-правовий
акт, який підлягав застосуванню, не
відповідає чи суперечить законові, суд
зобов'язаний застосувати закон, який
регулює ці правовідносини.

При цьому, визначаючи базову величину,
з якої розраховується сума допомоги
згідно зі ст.39 Закону, відповідачу слід
керуватися розміром мінімальної
заробітної плати, а не сумою,
передбаченою Постановою Кабінету
Міністрів України "Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
від 26.07.1996 року №836.

Базовою величиною, з якої
розраховується сума додаткової пенсії
згідно зі ст.51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
відповідачу слід керуватися розміром
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із засад пріоритетності
законів над підзаконними нормативними
актами при вирішенні спору в частині
того, яка сума підлягає стягненню з
відповідача за визначений позивачкою
період, застосуванню підлягають саме
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", статті 39, 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
постанови Кабінету Міністрів України
від 26 липня 1996 року №836 "Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи та від 03 січня 2002 року №1
"Про підвищення розмірів пенсій та
інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування
яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету".

Тому позивач, відповідно до ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" має право отримувати надбавку до
пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком, відповідно до ст.39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", як
непрацюючий пенсіонер, має право
отримувати доплату до пенсії у розмірі
двох мінімальних заробітних плат та
відповідно до ст.51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", має право
на отримання додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до Постанови Кабінету
Міністрів України від 11 квітня 2002 року
№497 "Про забезпечення виконання
функцій з призначення і виплати пенсій
органами Пенсійного фонду" на органи
Пенсійного фонду України покладено
обов'язок щодо виплати пенсій та доплат
до пенсій, які передбачені Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Однак, суд першої інстанції у
резолютивній частині постанови, про
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату позивачу
додаткової пенсії відповідно до ст.51
Закону №796-ХІІ помилково зазначив
категорію 3 та визначив додаткову
пенсії в розмірі 25 відсотків
мінімальної пенсії за віком. Позивач
відноситься до 2-ї категорії осіб, які
постраждали від наслідків
Чорнобильської катастрофи, про що
свідчить копія посвідчення учасника
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у
1986 році (а.с.5).

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду суд
апеляційної інстанції має право,
зокрема, змінити постанову суду.

Згідно до частини 1 статті 201 КАС
України, підставами для зміни
постанови суду першої інстанції є
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково,
а постанова суду першої інстанції
підлягає зміні шляхом зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі провести
донарахування та виплату ОСОБА_4, за
період з 01 березня 2011 року по 19 червня
2011 року додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі,
визначеному ст.51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", як особі,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 3 категорії,
що дорівнює 30% мінімальної пенсії за
віком, яка визначається на рівні
прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб, встановленим
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік", щомісячно.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 201, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області
задовольнити частково.

Постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від "16" липня 2012 р.
змінити в частині категорії та розміру
додаткової пенсії відповідно до ст. 51
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", зобов'язавши управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі провести донарахування та
виплату ОСОБА_4, за період з 01 березня 2011
року по 19 червня 2011 року додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі, визначеному ст.51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", як особі,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 2 категорії,
що дорівнює 30% мінімальної пенсії за
віком, яка визначається на рівні
прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб, встановленим
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік", щомісячно.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту
її постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Г.І. Майор

судді:
Л.О. Зарудяна Л.В. Кузьменко

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу Управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
Житомирської області вул.Леніна,
12,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська
область,11100