Справа № 548/1757/14-а
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р.Справа № 548/1757/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Хорольському районі
Полтавської області на постанову
Хорольського районного суду
Полтавської області від 13.11.2014р. по
справі № 548/1757/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Хорольському районі
Полтавської області

про перерахунок та виплата пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
Чорнобильської катастрофи,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Хорольському районі
Полтавської області, в якому просив
визнати дії відповідача щодо відмови в
перерахунку та виплаті пенсії в
розмірах, встановлених ст. 50, ч.4 ст.54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; зобов'язати відповідача
провести нарахування та виплату
державної та додаткової пенсії
позивачу в розмірах встановлених ст. 50
ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» , виходячи із розрахунку
мінімальної пенсії за віком,
визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням проведених
виплат та змін у законодавстві
починаючи з 24.04.2014 року; зобов'язати
відповідача подати звіт до суду першої
інстанції про виконання судового
рішення на протязі одного місяця з дня
набрання законної сили постанови суду.

Постановою Хорольського районного
суду Полтавської області від 13.11.2014
року, позовні вимоги задоволені
повністю. Визнано дії Управління
Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області щодо відмови позивачу,
починаючи з 24.04.2014 року, в перерахунку
та виплати державної та додаткової
пенсії в розмірах, встановленої
статтями 50, 54 ч. 4 «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи із розрахунку
мінімальної пенсії за віком,
визначеної частиною 1 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" -
протиправними. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області провести позивачу, починаючи з
24 квітня 2014 року по 02 серпня 2014 року
включно, нарахування та виплату
державної та додаткової пенсії в
розмірах, встановленої статтями 50, 54 ч. 4
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи
із розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", з
урахуванням проведених виплат та змін
в законодавстві. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області подати звіт до суду першої
інстанції про виконання судового
рішення на протязі 1 місяця з дня
набрання законної сили постановою
суду.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Хорольського
районного суду Полтавської області від
13.11.2014 року та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволені
адміністративного позову в повному
обсязі.

Сторони в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про дату, час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином.

Виходячи з приписів п. ч.2 ст.197 КАС
України вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши докази
по справі, вважає, що апеляційна скарга
відповідача не підлягає задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивач має статус
учасника ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії, що
підтверджується посвідченням серія
НОМЕР_1 від 14.12.1992 року. (а.с.10). Є
інвалідом 3 групи по професійному
захворюванню, що пов'язане з
ліквідацією аварії на ЧАЕС, що
підтверджується довідкою МСЕК серія
ВТЕ-35 № 005047. (а.с.11) Позивач перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Хорольському районі
Полтавської області та отримує пенсію
згідно Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

24.10.2014 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області з заявою про перерахунок та
виплату пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок Чорнобильської
катастрофи. (а.с. 13)

Управлінням Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області заяву позивача не задоволено,
а тому позивач звернувся до суду
першої інстанції, оскільки такі дії
Управлінням Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області він вважає неправомірними.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на нарахування та
виплату пенсії відповідно до ст. 50, ч. 4
ст. 54 «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а
відповідач неправомірно відмовив у
проведенні вказаного перерахунку.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
па підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Статтею 49 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно ч.4 ст.54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждати внаслідок
Чорнобильської катастрофи", в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими по ІІІ групі інвалідності
- 6 мінімальних пенсій за віком. Згідно
зі ст. 50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", особам, віднесеним до 1
категорії, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, інвалідам ІІІ групи - 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до ст. 67 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян. які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" конкретні
розміри всіх доплат, пенсій і
компенсацій підвищуються Кабінетом
міністрів України відповідно до зміни
індексу вартості життя і зростання
мінімальної заробітної плати. Тобто,
стаття 67 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" може бути застосована
відповідачем лише у випадку, коли
йдеться про підвищення доплат, пенсій
та компенсацій з урахуванням
визначення розміру основної та
додаткової пенсії позивачу згідно
положень ст.ст. 50, 54 цього ж Закону.

Згідно зі ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсії
за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Відповідно до вимог ч.3 ст.46 Конституції
України, пенсії та інші види соціальних
виплат та допомоги, що є основним
джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчій
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Рішенням Конституційного суду України
№ 10-рп від 22 травня 2008 року положення
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України",
якими внесено зміни до ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
визнано такими, що не відповідають
Конституції України, тобто є
неконституційними.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України
закони та інші правові акти за рішенням
Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності. Закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік" встановлено, що у 2013 році
норми і положення, зокрема, статями 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік. Тобто, визначення порядку та
розмірів виплат указаним категоріям
громадян на 2013 рік делеговано Кабінету
міністрів України.

Згідно ст. 3 Бюджетного Кодексу України
бюджетний період для всіх бюджетів, що
складають бюджетну систему України,
становить один календарний рік, який
починається 1 січня кожного року і
закінчується 31 грудня того ж року.

Тобто положення п.4 Прикінцевих
положень Закону України "Про Державний
бюджет України на 2013 рік" діяли
протягом бюджетного року та
закінчилися 31.12.2013 року.

Положеннями Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» (в
редакції, що була чинна до внесення
змін Законом України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» № 1622-VII від
31.07.2014 року) не було передбачено
обмежень щодо застосування ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно Закону України "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014 року
№ 1622-VІІ передбачено, що норми та
положення статей, зокрема, 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються в порядку та в розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
соціального страхування на 2014 рік.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та
Перехідних положень Закону України
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2014 рік"
від 31.07.2014 року № 1622-VІІ, передбачено, що
цей Закон набирає чинності з дня,
наступного за днем його офіційного
опублікування.

Вказаний Закон було офіційно
опубліковано в газеті "Голос України"
02.08.2014 року (№ 146), а відтак, з
урахуванням дати набрання чинності
вказаним Законом (03.08.2014 року), колегія
суддів вважає , що слід здійснити
призначення та перерахунок державної
пенсії та додаткової пенсії згідно
ст.ст.50,54 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" по 02.08.2014 року.

Виходячи з викладеного колегія суддів
вважає, що при визначенні розміру
пенсій позивачеві починаючи з 03.08.2014р.
відповідач повинен норми та положення
статей, зокрема, 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовувати в порядку та в розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
соціального страхування на 2014 рік.

Отже, з 01.01.2014 року (в редакції до 03.08.2014
року, діяли положення ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", відповідно
до яких розміри пенсій для інвалідів 3
групи, щодо яких установлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими 6 мінімальних пенсій за
віком, а особам, які є інвалідами 3 групи
і віднесені до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах 50 % мінімальної пенсії за
віком.

З матеріалів справи встановлено, що
позивачу основна та щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виплачується з 01.01.2014 року в
розмірі встановленому постановою
Кабінету Міністрів України № 1210 від
23.11.2011 року.

Між тим, у період з 24.04.2014 року по 02.08.2014
року Кабінету міністрів України не
надано право змінювати розміри пенсії
визначених Законом України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

За таких обставин, правовідносини щодо
виплати додаткової пенсії особам, які
постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС,
регулюються Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а тому
застосування до таких правовідносин
підзаконного акту - постанови Кабінету
міністрів України № 1210, яка суперечить
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», є помилковим.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що при прийнятті постанови
Хорольського районного суду
Полтавської області від 13.11.2014 року суд
першої інстанції дійшов вірних
висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області залишити без задоволення.

Постанову Хорольського районного суду
Полтавської області від 13.11.2014р. по
справі № 548/1757/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Чалий
І.С.Судді(підпис) (підпис) Зеленський
В.В. П’янова Я.В.