Справа № 132/1430/14-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 132/1430/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Аліменко Ю.
О.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

04 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Калинівському районі Вінницької
області на постанову Калинівського
районного суду Вінницької області від
12 червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
Калинівському районі Вінницької
області про визнання незаконною та
протиправною відмови та зобов'язання
вчинити дії ,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2014 ОСОБА_2 звернулася до
Калинівського районного суду
Вінницької області з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України у Калинівському районі
Вінницької області, в якому просила
визнати незаконною та протиправною
відмову управління ПФУ в Калинівському
районі щодо призначення їй пенсії на
пільгових умовах; зобов'язати УПФУ в
Калинівському районі призначити,
нарахувати та виплатити їй пенсію на
пільгових умовах відповідно до п. «а»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» із дати звернення - 24
січня 2014 року.

Постановою Калинівського районного
суду Вінницької області від 12 червня
2014 року адміністративний позов
задоволено: визнано неправомірною та
протиправною відмову управління
Пенсійного фонду України у
Калинівському районі Вінницької
області щодо призначення ОСОБА_2 пенсії
на пільгових умовах; зобов'язано
управління пенсійного фонду України в
Калинівському районі Вінницької
області призначити, нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 пенсію на пільгових
умовах, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
починаючи із дати звернення з 24 січня
2014 року.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись на неповне
з'ясування обставин, які мають значення
для справи та порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення спору.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про час, дату та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження, відповідно до пунктів 1, 2
частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційну скаргу слід
задовольнити, а постанову
Калинівського районного суду
Вінницької області від 12 червня 2014
року - скасувати, виходячи з
наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивачка з 02.06.2008 року по даний час
працює лікарем-рентгенологом
флюроустановки в Калинівській
центральній районній лікарні.

Позивачка, вважаючи, що має достатній
вік та стаж роботи, звернулася до
відповідача з заявою про призначення
пенсії на пільгових умовах згідно
пункту «а» статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", проте рішенням
комісії управління Пенсійного фонду
України у Калинівському районі
Вінницької області від 25.10.2013 року
останній відмовлено у призначенні
даного виду пенсії.

Не погоджуючись з таким рішенням
відповідача ОСОБА_2 звернувся до суду
із зазначеними позовними вимогами.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачка виконувала роботу, пов'язану
з особливо шкідливими і особливо
важкими умовами праці, має необхідний
пільговий стаж, що є основною умовою
для призначення пенсії на пільгових
умовах за пунктом «а» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
однак колегія суддів не погоджується з
наведеними висновками суду першої
інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Згідно частини 1 статті 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» №1058-IV
від 09.07.2003 року пенсія призначається з
дня звернення за пенсією, крім
випадків, коли пенсія призначається з
більш раннього строку.

Пунктом 19 розділу XIX «Охорона здоров'я»
Списку №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, зайнятість в яких повний робочий
день дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 16.01.2003 року №36, передбачені
лікарі-рентгенологи, а також лікарі,
зайняті у відділеннях інтервенційної
радіології (рентгенохірургічний блок).

Відповідно до статті 62 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ
від 05.11.1991 року, пункту 1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №637 від 12.08.1993 року,
основним документом, що підтверджує
стаж роботи є трудова книжка.

У п. 20 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення
пенсій, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 12.08.1993
року за № 637 (надалі Порядок), зазначено,
що для підтвердження спеціального
стажу подається уточнююча довідка
підприємства, в довідці наводяться
такі відомості:

- прізвище, ім'я та по - батькові особи,
якій видається довідка;

- зайнятість особи повний робочий день
на роботах із шкідливими і важкими
умовами праці;

- назва посади, яку займала особа на
підприємстві;

- розділ і підрозділ, займаної посади,
відповідно до списків виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України;

- наказ про проведення атестації
робочих місць на підприємстві.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка надала довідку №05-137 від
24.01.2014 року, видану Калинівською
центральною районною лікарнею в якій
зазначено, що ОСОБА_2 працювала повний
робочий день з 02.06.2008 року по теперішній
час на посаді лікаря-ренгенолога .

Згідно запису в трудовій книжці ОСОБА_2
слідує, що вона з 02.06.2008 року переведена
на повну ставку лікаря- ренгенолога
флюроустановки де й працює по даний
час, а згідно наказів № 158 від 26.09.2005
року «Про завершення атестації робочих
місць за умовами праці» та наказу № 168
від 06.07.2010 року «Про результати
проведення атестації робочих місць за
умовами праці » проведено атестації
посади лікаря-ренгенолога
ренгенкабінету.

Отже, проатестовано посаду не
позивачки, оскільки вона працювала та
працює на посаді лікаря-ренгенолога
флюрустановки, а не лікаря-ренгенолога
ренгенкабінета.

Крім того, колегія суддів приходить до
висновку, що стаж роботи позивачки на
момент звернення до УПФУ у
Калинівському районі є меншим, ніж це
передбачено вищевказаними нормами
заонодавства для призначення пенсії за
віком відповідно до п. "а" ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення", а
саме - меншим 7 років 6 місяців, що
свідчить про відсутність підстав для
призначення їй пільгової пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду суд
апеляційної інстанції має право,
зокрема, скасувати постанову суду.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про задоволення позовних вимог, а тому
вказане рішення підлягає скасуванню.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС
України підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги
положення ст. 195 КАС України, яким суду
апеляційної інстанції надано право
перегляду рішень суду першої інстанції
в межах доводів апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що постанова
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нової
постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Калинівському районі Вінницької
області задовольнити повністю .

Постанову Калинівського районного
суду Вінницької області від 12 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України у
Калинівському районі Вінницької
області про визнання незаконною та
протиправною відмови та зобов'язання
вчинити дії скасувати .

Прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
повністю.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.