Справа № 2506/4830/2012
Суддя: Супрун О. П.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2506/4830/2012
Провадження № 6-а/750/297/14
У Х В А Л А

09 грудня 2014 року
м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в
складі:

головуючого – судді Супруна О.П.,

при секретарі – Носенко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області ОСОБА_1 про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у місті Чернігові
ради про визнання дій неправомірними
та зобов’язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

11 листопада 2014 року головний державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області ОСОБА_1 звернувся до суду із
поданням про зміну способу та порядку
виконання постанови Деснянського
районного суду м. Чернігова від 22.06.2012 у
справі № 2506/4830/2012 за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у місті Чернігові
ради про визнання дій неправомірними
та зобов’язання вчинити певні дії.
Заявник посилається на те, що
постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області ОСОБА_1 від 07 травня 2014
рокувідкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа №
2-2506/4830/2012, виданого Деснянським
районним судом м. Чернігова про
зобов’язання Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у місті Чернігові
ради здійснити нарахування і виплату
ОСОБА_2 щорічної допомоги на
оздоровлення за 2011 рік у розмірі
меншому ніж встановлено частиною 4
статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Сторони та заявник у судове засідання
не з’явилися, про час та місце розгляду
заяви оповіщені належним чином, про
причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що заява підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 22 червня 2012року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03 грудня 2013 року, адміністративний
позов ОСОБА_2 задоволено, визнано
неправомірними дії Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у місті Чернігові
ради по нарахуванню ОСОБА_2 щорічної
допомоги на оздоровлення за 2011 рік у
розмірі меншому ніж встановлено
частиною 4 статті 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
зобов’язано Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у місті Чернігові
ради здійснити нарахування і виплату
ОСОБА_2 щорічної допомоги на
оздоровлення за 2011 рік в розмірі п’яти
мінімальних заробітних плат, за
відрахуванням раніше виплаченої
суми(а.с. 12-13).

07 травня 2014 року постановою головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області ОСОБА_1 винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження.

Згідно листа боржника від 16 травня 2014
року № 12-07/7249 Управлінням праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради проведено перерахунок допомоги
ОСОБА_2 відповідно до постанови суду, а
сума, що підлягає виплаті, склала 5265
грн. 00 коп., а відтак рішення суду
виконано частково в частині
нарахування допомоги, проте виплата не
проведена у зв’язку із відсутністю
достатніх коштів на рахунках боржника.

Згідно зі ст. 23 Бюджетного кодексу
України, будь-які бюджетні
зобов’язання та платежі з бюджету
можна здійснити лише за наявності
відповідного бюджетного призначення.
Бюджетні призначення встановлюються
законом про Державний бюджет України
чи рішенням про місцевий бюджет у
порядку, визначеному бюджетним
кодексом України.

Відповідно до п. п. 5, 6 статті 51
Бюджетного кодексу України,
розпорядники бюджетних коштів беруть
бюджетні зобов’язання та провадять
видатки тільки в межах бюджетних
асигнувань, встановлених кошторисом.
Будь-які зобов’язання, взяті фізичними
та юридичними особами за коштами
Державного бюджету України без
відповідних бюджетних асигнувань або ж
з перевищенням повноважень,
встановлених Бюджетним кодексом
України та законом про Державний
бюджет України, не вважаються
бюджетними зобов'язаннями. Витрати
державного бюджету на покриття таких
зобов’язань не можуть здійснюватися.

В постанові Деснянського районного
суду м. Чернігова від 22 червня 2012 року
зазначено, що Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради зобов’язано здійснити
перерахунок та відповідні виплати
ОСОБА_2 заборгованості, що виникне
внаслідок такого перерахунку.

Вказані норми Бюджетного кодексу
України не дозволяють державному
виконавцю виконати постанову суду саме
через наявність в її резолютивній
частині зобов’язання «виплатити»,
тоді як застосування вимоги «стягнути»
дозволить виконати вказану постанову.

Відповідно до ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо, тощо) державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи
вбачається, що виконання постанови
суду першої інстанції неможливе через
відсутність коштів, виплата яких буде
здійснена за наявності відповідного
фінансування з Державного бюджету
України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду.

Також суд зауважує, що "захист
порушеного права у судовому рішенні" і
"спосіб виконання судового рішення" не
є тотожними поняттями (процесуальними
інститутами).

Оскільки, заявник фактично просить суд
в порядку вирішення питання про зміну
способу виконання вже прийнятого
рішення суду стягнути з управління
конкретну суму коштів, то суд доходить
висновку, що дане питання не може
вирішуватися при розгляді заяви про
зміну способу виконання рішення
ухвалою суду, оскільки вирішення цього
питання порушило б межі судового
розгляду в ході даного провадження.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 186, 263 КАС України,
суд

у х в а л и в:

у задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області ОСОБА_1 про зміну
способі і порядку виконання судового
рішення – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня проголошення ухвали.
Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п’яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
О.П. Супрун