Справа № 2а-1602/11/0115
Суддя: Щепанська Ольга Анатоліївна
Дата ухвалення: 2013-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 2а-1602/11/0115

21.01.13 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Щепанської О.А.,

суддів Кобаля М.І. ,

Омельченка В. А.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Первомайському районі АР Крим на
постанову Первомайського районного
суду Автономної Республіки Крим (суддя
Михайлова Л.О. ) від 22.06.2011 у справі №
2а-1602/11/0115

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Управління Пенсійного фонду України
в Первомайському районі АР Крим (пер.
Садовий, 4, смт. Первомайське,
Первомайський район, Автономна
Республіка Крим, 96300)

про нарахування та виплату підвищення
до пенсії "Дітям війни"

ВСТАНОВИВ:

Постановою Первомайського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 22.06.11 позовні вимоги
задоволені частково.

Не погодившись з зазначеною
постановою суду, відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції, ухвалити нове рішення.

Враховуючи наявні у справі матеріали,
судова колегія розглядає справу в
порядку письмового провадження, без
виклику сторін.

Колегія суддів, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Правовий статус дітей війни, основи їх
соціального захисту та гарантії їх
соціальної захищеності шляхом надання
пільг і державної соціальної підтримки
встановлені Законом України "Про
соціальний захист дітей війни" №2195-IV
від 18.11.2004.

Згідно зі статтею 1 зазначеного Закону
дитиною війни є особа, яка є
громадянином України та якій на час
закінчення (02.09.1945) Другої світової
війни було менше 18 років.

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30 %
мінімальної пенсії за віком.

Судом першої інстанції безперечно
встановлено, що позивач має статус
дитини війни відповідно до статті 1
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" у зв'язку з чим має право на
всі пільги та соціальні гарантії,
передбачені цим Законом, в тому числі
право на отримання підвищення до
пенсії, передбаченого статтею 6
зазначеного Закону.

За даними позивача відповідачем
підвищення до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії, у розмірі
30% мінімальної пенсії за віком,
виплачувалось не в повному обсязі.

Право на отримання підвищення у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
встановленого статтею 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" №
2195-IV від 18.11.2004, не залежить від розміру
доходів отримувача чи наявності
фінансування з бюджету, а має
безумовний характер.

Слід зазначити, що відповідно до статті
7 Закону України „Про соціальний
захист дітей війни" фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій здійснюється за рахунок
Державного бюджету України, а не за
рахунок бюджету Пенсійного фонду
України. За умови відсутності у
державному бюджеті коштів на виплату
щомісячних надбавок дітям війни це
створює ситуацію правової
невизначеності стосовно джерела
коштів, з яких має виплачуватися
зазначена надбавка. Разом з тим, на
думку судової колегії вказані
обставини не можуть бути підставою для
порушення прав громадян на соціальний
захист, в тому числі й на отримання
надбавки до пенсії, яка прямо
передбачена законом.

Реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актів
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, тобто посилання
органів державної влади на відсутність
коштів як на причину невиконання своїх
зобов'язань судовою колегією не
приймається до уваги.

Положення статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" не є перешкодою для
застосування даної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
до обрахування інших пенсій чи доплат
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком і невизначеність на
законодавчому рівні іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови у реалізації
конституційної гарантії.

При цьому слід зазначити, що суми
прожиткового мінімуму на 2011 рік
встановлено Законом України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік" від
23.12.2010 № 2857-VI.

Враховуючи те, що позивач є дитиною
війни та наділений державою певним
правовим статусом, який включає в себе
й право на додаткові елементи
соціального захисту, зокрема, право на
отримання зазначеного підвищення.

Відповідно до ч.2 статті 6 Конституції
України органи законодавчої,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених
Конституцією межах і відповідно до
законів України.

Згідно Положення про Пенсійний фонд
України, затвердженого Указом
Президента України від 01.03.2002 №121/2001
(втратив чинність) та від 06.04.2011 № 384/2011
(чинний), Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади.
Відповідно до зазначеного Положення на
Пенсійний фонд України покладено
обов'язок щодо: призначення пенсії;
підготовки документів для її виплати;
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплату пенсій.
Пунктом 1.1 Положення про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002 №8-2
управління Пенсійного фонду України у
районах, містах і районах у містах є
органами Пенсійного фонду України,
підвідомчими відповідно головним
управлінням цього фонду в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, що разом з цими
управліннями утворюють систему
органів Пенсійного фонду України та
мають завданням - забезпечення
призначення та виплати пенсії.

Отже, обов'язок по нарахуванню та
виплати доплати до пенсії, яка
передбачена Законом України "Про
соціальний захист дітей війни",
покладено саме на органи Пенсійного
фонду України.

Неврегулювання на законодавчому рівні
порядку здійснення підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії особам, які мають статус
дітей війни, відсутність коштів для
забезпечення виплат підвищення до
пенсії, не може бути підставою для
невиконання відповідачем завдань,
покладених на нього Положенням про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах.

Згідно з ч. 1 статі 17 Закону України "Про
виконання рішення та застосування
практики Європейського Суду з прав
людини" суди України застосовують при
розгляді справ Конвенцію про захист
прав людини і основних свобод та
протоколи до неї і практику
Європейського суду, як джерела права.

При розгляді справи "Кечко проти
України" Європейський Суд з прав
людини також зауважив, що у межах
свободи дій держави, Держава може
вводити, призупиняти чи закінчити
виплату надбавок (виплат) з державного
бюджету, вносячи відповідні зміни в
законодавство. Проте, якщо чинне
правове положення передбачає виплату
певних надбавок і дотримано всі вимоги,
необхідні для цього, органи державної
влади не можуть свідомо відмовляти в
цих виплатах, поки відповідні
положення є чинними і в них не внесені
відповідні зміни

На підставі викладеного, висновок суду
першої інстанції про часткове
задоволення позовних вимог є
правомірним.

Правова оцінка, яку суд першої
інстанції дав обставинам справи, не
суперечить вимогам процесуального і
матеріального права, а доводи
апеляційної скарги щодо їх
неправильного застосування є
необґрунтованими.

Все вищеперелічене дає судовій колегії
право для висновку, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Первомайському районі Автономної
Республіки Крим - залишити без
задоволення.

Постанову Первомайського районного
суду Автономної Республіки Крим від
22.06.2011 у справі № 2а-1602/11/0115 - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя підпис
О.А.Щепанська

Судді підпис М.І.
Кобаль

підпис В.А.Омельченко

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
О.А.Щепанська