Справа № 802/3630/14-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3630/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дончик В.В.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

09 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Матохнюка Д.Б.

за участю секретаря судового
засідання: Бондаренко С.А.

представників сторін:

представника позивача: Кукуть О.А.,

представника відповідача: Попової О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
приватного акціонерного товариства
"Вінницяпобутхім" на постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 04 листопада
2014 року у справі за адміністративним
позовом приватного акціонерного
товариства "Вінницяпобутхім" до
Головного управління ДФС у Вінницькій
області про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень
-рішень ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Вінницького
окружного адміністративного суду з
позовом до Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 04 листопада
2014 року у задоволені адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою
суду, позивач подав апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на порушення судом
норм матеріального права просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким адміністративний позов
задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача підтримала
доводи апеляційної скарги та просила
суд задовольнити її.

В судовому засіданні представник
відповідача заперечувала проти
задоволення апеляційної скарги
позивача та просила суд залишити її без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 04
листопада 2014 року - без змін.

Крім того, в судовому засіданні за
клопотанням представника відповідача
замінено не належного відповідача на
належного відповідача, а саме Головне
управління Міндоходів у Вінницькій
області на Головне управління ДФС у
Вінницькій області.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представників сторін, які прибули в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
ПАТ «Вінницяпобутхім» зареєстровано,
як юридична особа 22.12.1999 року
реєстраційною службою Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області, про
що видано Свідоцтво про державну
реєстрацію юридичної особи серії АД
№636008, згідно виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців та перебуває
на обліку як платник податку у
Вінницькій ОДПІ.

Відповідно до вимог статей 336, 345, 346
Митного кодексу України від 13.03.2012
№4495-VI, згідно наказів Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області від 12.03.2014 року № 95 та від 07.05.2014
року № 160 посадовими особами Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області проведена документальна
планова виїзна перевірка стану
дотримання ПАТ "Вінницяпобутхім" вимог
законодавства України з питань
державної митної справи, у тому числі
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати митних платежів
за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року.

За результатами перевірки складено акт
№0009/2-32-22-06/30684913 від 13.06.2014 року, у
висновках якого вказано, що податкове
зобов'язання товариства, визначене за
результатами документальної
перевірки, внаслідок порушення ним
вимог пункту 5 частини 10, пункту 2
частини 11 статті 58, пункту 1 частини 1
статті 279 Митного кодексу України від
13.03.2012 № 4495-VІ, пункту 190.1 статті 190
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VI, у зв'язку з недекларуванням
у повному обсязі витрат на
транспортування оцінюваних товарів за
період 01.01.2012 року по 31.12.2013 року складає
435 410,95 грн., у тому числі ввізне мито 2659,02
грн., податок на додану вартість 432 751
грн.

Позивач скористався правом
адміністративного оскарження
податкових повідомлень-рішень та подав
до Державної фіскальної служби України
скаргу від 15.07.2014 року №2/1328, за
результатами розгляду якої складено
рішення від 11.09.2014 року №3208/6/99-99-10-01-06-15,
яким оскаржувані податкові
повідомлення-рішення залишено без
змін, а скаргу без задоволення.

На підставі акту перевірки
№0009/2-32-22-06/30684913 від 13.06.2014 року
податковим органом винесені податкові
повідомлення-рішення від 08.07.2014 року
№000026/2206, яким товариству визначено
суму податкового зобов'язання з
урахуванням штрафних санкцій за
платежем мито на товари, що ввозяться
на територію України суб'єктами
господарювання в розмірі 3323,78 грн. та №
000027/2206, якими визначено податок на
додану вартість з товарів, ввезених на
територію України суб'єктами
господарювання в розмірі 540939,91 грн.

Розглядаючи даний позов суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення прийняті на підставі та
відповідно до вимог чинного
законодавства України. Колегія суддів
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції виходячи з
наступного.

Податковим органом проводилась
перевірка достовірності декларування
митної вартості товарів, імпортованих
товариством на умовах FСА у період з
01.06.2012 по 31.12.2013 року (з набранням
чинності Митним кодексом України від
13.03.2012 № 4495-VІ).

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України, митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Водночас, пунктом 2 частини 11 статті 58
Митного кодексу України встановлено,
що до митної вартості не включаються
витрати на транспортування після
ввезення за умови виділення їх з ціни,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари, що
документально підтверджені та які
піддаються обчисленню.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті
32 Митного кодексу України, декларант
або уповноважена ним особа, які
заявляють митну вартість товару,
зобов'язані подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
підлягають обчисленню.

Наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.2012 року № 599 "Про затвердження
Форми декларації митної вартості та
Правил її заповнення" (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 18.06.2012
року за №984721296) визначено, що для
підтвердження витрат на
транспортування декларантом
відповідно до частини 2 статті 53
Кодексу подаються транспортні
(перевізні) документи, а також
документи, що містять відомості про
вартість перевезення оцінюваних
товарів. До зазначених документів
можуть належати зокрема:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт
(наданих послуг)) від виконавця
договору (контракту) про надання
транспортно-експедиційних послуг, що
містить реквізити сторін, суму та умови
платежу, інші відомості, відповідно до
яких встановлюється належність послуг
до товарів;

- банківські та платіжні документи, що
підтверджують факт оплати
транспортно-експедиційних послуг
відповідно до виставленого
рахунка-фактури.

Тобто, з часу набрання чинності Митним
кодексом України від 13.03.2012 № 4495-УІ та
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.2012 № 599 "Про затвердження Форми
декларації митної вартості та Правил
її заповнення" не передбачено подання
декларантом митному органу довідки
підприємства-перевізника, що здійснило
перевезення, для підтвердження
транспортних витрат, які відповідно до
Митного кодексу України включаються до
ціни товару.

Крім того, відповідно до пункту 1 статті
9 Закону України від 16.07.1999 року № 996-ХІУ
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено, ще
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Господарська операція - дія або подія,
яка викликає зміни в структурі активів
та зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Податковим кодексом України від 02.12.2010
року № 2755-УІ встановлений перелік
документів, необхідний для ведення в
цілях оподаткування. Так. згідно з
пунктом 44.1 статті 44 Податкового
кодексу України, для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування та
або податкових зобов'язані, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені пунктом 44.1
статті 44 Податкового кодексу України.

На дату оформлення первинного
документу відбувається взаємне
узгодження приймання) сторонами
договору усіх його пунктів відносно
об'ємів поставки товарів (робіт), їх
вартості, повноти та якості виконання,
що й являється підтвердженням факту їх
поставки виконання). Під час поставки
товарів (робіт) такими первинними
документами можуть бути видаткова
накладна постачальника чи акт
здачі-приймання виконаних робіт
(надання послуг).

З урахуванням вищезазначеного, саме
акт виконаних робіт, а не довідка про
транспортні витрати, є первинним
документом, який фіксує факт
здійснення господарської операції
(зокрема, перевезення вантажів) за її
змістом (отримання, передача) та
обсягом (кількісна і вартісна оцінка).

Перевіркою встановлено, що митна
вартість товарів, які імпортувалися
товариством на митну територію України
автомобільним транспортом на умовах
поставки FСA заявлялася (декларувалася)
шляхом подання ДМВ, в яких зазначалися
транспортні витрати, що підлягають
включенню до ціни товару. Для
підтвердження транспортних витрат, які
відповідно Митного кодексу України,
включаються до ціни товару,
товариством надавались довідки про
транспортні витрати перевізників
(експедиторів), що здійснили
перевезення, в яких із ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за оцінювані товари, виділені витрати
на транспортування оцінюваних товарів
до аеропорту, порту або іншого місця
ввезення на митну територію України та
витрати на транспортування після
ввезення на митну територію України.
Слід зазначити, що у згаданих довідках
про транспортні витрати, перевізниками
(експедиторами) не зазначались
реквізити отримувача послуг з
перевезення вантажів.

Проте, перевіркою документів
бухгалтерського обліку товариства
встановлено, що згідно актів
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
оформлених на підставі договорів на
організацію перевезень вантажів,
укладених між товариством та
перевізниками (експедиторами), витрати
після ввезення на митну територію
України не виділені із ціни, що
підлягає сплаті за оцінювані товари.

Оскільки у актах здачі-прийняття робіт
(надання послуг), банківських та
платіжних документах, що
підтверджують факт оплати товариством
транспортно-експедиційних послуг,
витрати на транспортування після
ввезення на митну територію України не
виділені із ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, то такі витрати, згідно з
вимогами пункту 2 частини 11 статті 58
Митного кодексу України від 13.03.2012
№4495-VI, включаються до митної вартості
оцінюваних товарів.

Перевіркою повноти декларування
витрат на транспортування товару, який
був ввезений на адресу товариства
перевізником ДП "Самтранс ТОВ
"Агросвітло Плюс" (21012, м. Вінниця, вул.
Щорса, 14 б, )
автотранспортними засобами
№АВ1545ВК/АВ8828ХХ, та оформлений за МД
№401090000/2012/008867 від 01.06.2012 року
встановлено, що вартість транспортних
витрат до митного кордону України
складає 9 000 грн., яка включена до ціни
оцінюваного товару.

Водночас, перевіркою документів
бухгалтерського обліку товариства
встановлено, що відповідно до акта
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ОУ-0001969 від 01.06.2012 року, податкової
накладної №3 від 01.06.2012 року на підставі
договору на організацію перевезень
вантажів автомобільним транспортом №
14/2-1 від 14.02.2012 року укладеного між
Товариством (Замовник), та ДП "Самтранс
ТОВ "Агросвітло Плюс", вартість
транспортно-експедиційних послуг
перевезення автотранспортними
засобами № АВ1545ВК7АВ8828ХХ за маршрутом
м. Санкт-Петербург (Росія) - м. Вінниця
(Україна) складає 13 000 грн. без виділення
із цієї ціни витрат до місця ввезення
на митну територію України та витрат
після ввезення на митну територію
України. Зазначена вартість
перевезення сплачена товариством в
повному обсязі за платіжним доручення
№ 003298 від 16.06.2012 року, згідно з рахунком
№СФ-0002112 від 13.06.2012 року.

Крім того, з метою підтвердження
витрат, понесених товариством по
доставці імпортованих товарів, які
відповідно до вимог статті 58 Митного
кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI,
включаються до ціни товарів, що були
ввезені на митну територію України.
Головним управлінням Міндоходів у
Вінницькій області на підставі пункту 6
частини і статті 347 Митного кодексу
України від 13.03.2012 року № 4495-VI, був
направлений письмовий запит від 13.05.2014
року №7419/10/02-32-22-06-07 на адресу ДП
"Самтранс TOB "Агросвітло Плюс"". Згідно
копій документів (податкова накладна
№3 від 01.06.2012 року, акт здачі-прийняття
робіт (надання послуг) №ОУ-0001969 від
01.06.2012 року, рахунок фактура №СФ-0002112
від 13.06.2012 року), що надійшли на адресу
Головним управлінням Міндоходів у
Вінницькій області (вх. № 3219/10 від 29.05.2014
року) від ДП "Самтранс TOB "Агросвітло
Плюс» документально не підтверджено
витрати на транспортування товарів до
місця ввезення на митному кордоні
України та витрати на транспортування
після ввезення на митну територію
України.

Враховуючи те, що відповідно до акта
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ ОУ-0001969 від 01.06.2012 року, який є
первинним документом бухгалтерського
обліку та фіксує факт здійснення
господарської операції товариства,
витрати після ввезення на митну
територію України не виділені із ціни,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари, то згідно з
вимогами пункту 2 частини 11 статті 58
Митного кодексу України від 13.03.2012 року
№ 4495-УІ, при визначені митної вартості
зазначені витрати підлягають
включенню в повному обсязі.

Таким чином, при визначені митної
вартості товарів оформлених за МД
№401090000/2012/008867 від 01.06.2012 року на умовах
поставки FCA м. Санкт-Петербург вартість
транспортно-експедиційних послуг
перевезення імпортованих товариством
товарів в повному обсязі врахована не
була, чим порушено вимогам пункту 2
частини 11 статті 58 Митного кодексу
України від 13.03.2012 року № 4495-УІ. Сума
заниження витрат на транспортування
при ввезені товарів оформлених по МД
№401090000/2012/008867 від 01.06.2012 року складає 4000
грн. Оскільки митна вартість є базою
оподаткування для справляння ввізного
мита податку на додану вартість при
імпорті на митну територію Україну
товарів, її заниження призвело до
порушення товариством вимог пункту 1
частини 1 статті 279 Митного кодексу
України від 13.03.2012 року № 4495-УІ, пункту
190.1 статті 190 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року № 2755-УІ, що
призвело до виникнення податковою
зобов'язання товариства щодо сплати
митних платежів. Враховуючи, що ставка
ввізного мита при митному оформленні
товарів за вказаною МД встановлена у
розмірі 6,5% нараховується умовно,
податкове зобов'язання товариства
визначене за результатами перевірки
складає 800,00 грн. у тому числі податок
на додану вартість - 800.00 грн.

Перевіркою повноти декларування
витрат на транспортування товару, який
був ввезений на адресу товариства
перевізником (експедитором) ФОП ОСОБА_4
автотранспортними засобами
НОМЕР_1/НОМЕР_2, та оформлений за МД
№401090000/2012/010657 від 27.06.2012 року
встановлено, що вартість транспортних
витрат до митного кордону України
складає 8 500 грн., яка включена до ціни
оцінюваного товару.

Водночас, перевіркою документів
бухгалтерського обліку товариства
встановлено, що відповідно до акта
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ КА-0000063 від 27.06.2012року, на підставі
договору №0802 від 08.02.2012 року,
укладеного між товариством та ФОП
ОСОБА_4 вартість
транспортно-експедиційних послуг з
перевезення вантажу автотранспортними
засобами .НОМЕР_1/НОМЕР_2 за маршрутом м.
Санкт-Петербург (Росія) - м. Вінниця
(Україна) складає 14000 грн. без виділення
із цієї ціни витрат на транспортування
до місця ввезення на митну територію
України та витрат після ввезення на
митну територію України. Крім того,
згідно з актом здачі-прийняття робіт
(надання послуг) № КА-0000064 від 27.06.2012
року вартість витрат понесена
перевізником внаслідок простою
автомобіля склала 12 100 грн. Згідно
пояснювального листа ФОП ОСОБА_4
простій автотранспортних засобів
НОМЕР_1/НОМЕР_2 відбувся на території
Російської Федерації. Зазначені
витрати сплачені товариством в повному
обсязі на підставі платіжного
доручення №004100 від 20.07.2012 року та
протоколу заліку взаємних вимог від
12.07.2012 року, згідно з рахунками
КА-75, КА-76 від 27.06.2012 року.

Враховуючи те, що відповідно до акта
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ КА-0000063 від 27.06.2012, який є первинним
документом бухгалтерського обліку та
фіксує факт здійснення господарської
операції товариства у сумі 14 000 грн.,
витрати після ввезення на митну
територію України не виділені із ціни,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари, то згідно з
вимогами пункту 2 частини 11 статті 58
Митного кодексу України від 13.03.2012 року
№ 4495-УІ, при визначені митної вартості
зазначені витрати підлягають
включенню в повному обсязі.

Оскільки витрати у сумі 12 100 грн.
понесені перевізником внаслідок
простою автомобіля на території
Російської Федерації, що підтверджено
актом здачі-прийняття робіт (надання
послуг) № КА-0000064 від 27.06.2012 року,
відносяться до запальних витрат на
транспортування оцінюваних товарів до
аеропорту, порту або іншого місця
ввезення на територію України, то
відповідно до вимог пункту 5 частини 10
статті 58 Митного кодексу України від
13.03.2012 року № 4495-УІ вони також
підлягають включенню до митної
вартості.

Таким чином, при визначені митної
вартості товарів оформлених за МД
№401090000/2012/010657 від 27.06.2012 року на умовах
поставки FCA м. Санкт-Петербург вартість
транспортно-експедиційних послуг
перевезення імпортованих товариством
товарів в повному обсязі врахована не
була, чим порушено вимоги пункту 5
частини 10 статті та пункту 2 частини 11
статті 58 Митного кодексу України від
13.03.2012 року № 4495-УІ. Сума заниження
витрат на транспортування при ввезені
товарів оформлених по МД №401090000/2012/010657
від 27.06.2012 року складає 17 600 грн.

Оскільки митна вартість є базою
оподаткування для справляння ввізного
мита, податку на додану вартість при
імпорті на митну територію Україну
товарів, її заниження призвело до
порушення товариством вимог пункту 1
частини 1 статті 279 Митного кодексу
України від 13.03.2012 № 4495-УІ, пункту 190.1.
статті 190 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 року №2755-УІ, що призвело до
виникнення податкового зобов'язання
товариства щодо сплати митних
платежів. Враховуючи, що ставка
ввізного мита при митному оформленні
товарів за вказаною МД встановлена у
розмірі 6,5% нараховується умовно,
податкове зобов'язання товариства
визначене за результатами перевірки
складає 3520 грн., у тому числі податок на
додану вартість 3 520 грн.

Перевіркою повноти декларування
витрат на транспортування товару, який
був ввезений на адресу товариства
перевізником ПП ТК «Беркут-Транс»
автотранспортними засобами
АВ5637ВК/АВ3045ХР та оформлений за №
401090000/2012/016536 від 14.09.2012 року
встановлено, вартість транспортних
витрат до митного кордону України
складає 10 800 грн., яка включена до ціни
оцінюваного товару.

Водночас, перевіркою документів
бухгалтерського обліку товариства
встановлено, що відповідно до акта
здачі-приймання робіт (надання послуг)
№ОУ-0000995 від 18.09.2012 року, на підставі
договору №10/07 від 10.07.2012 року,
укладеного між товариством (замовник)
та ПП ТК "Беркут-Транс"
(автопідприємство) вартість
транспортно-експедиційних послуг з
перевезення автотранспортними
засобами № АВ5637ВК/АВ3045ХР за маршрутом
м. Санкт-Петербург (Росія) - м. Вінниця
(Україна) складає 13 800 грн. без виділення
із цієї ціни витрат на транспортування
до місця ввезення на митну територію
України та витрат після ввезення на
митну територію України. Зазначені
витрати сплачені товариством в повному
обсязі на підставі платіжного
доручення №005494 від 21.09.2012 року, згідно з
рахунком № БТ-0000057 від 18.09.2012 року.
Враховуючи те, що відповідно до акта
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ ОУ-0000995 від 18.09.2012 року, який є
первинним документом бухгалтерського
обліку та фіксує факт здійснення
господарської операції товариства у
сумі 13 800 грн., витрати після ввезення на
митну територію України не виділені із
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за оцінювані товари, то
згідно з вимогами пункту 2 частини 11
статті 58 Митного кодексу України від
13.03.2012 року № 4495-VI, при визначені митної
вартості зазначені витрати підлягають
включенню в повному обсязі.

Таким чином, при визначені митної
вартості товарів оформлених за МД
№401090000/2012/016536 від 14.09.2012 на умовах
поставки FCA м. Санкт-Петербург вартість
транспортно-експедиційних послуг
перевезення імпортованих товариством
товарів в повному обсязі врахована не
була, чим порушено вимоги пункту 5
частини 10 статті та пункту 2 частини 11
статті 58 Митного кодексу України від
13.03.2012 року № 4495-VІ. Сума заниження
витрат на транспортування при ввезені
товарів оформлених по МД №401090000/2012/010657
від 27.06.2012 року складає 3 000 грн.

Оскільки митна вартість є базою
оподаткування для справляння ввізного
мита, податку на додану вартість при
імпорті на митну територію Україну
товарів, її заниження призвело до
порушення товариством вимог пункту 1
частини 1 статті 279 Митного кодексу
України від 13.03.2012 року № 4495-VI, пункту
190.1. статті 190 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року №2755-VI, що
призвело до виникнення податкового
зобов'язання товариства щодо сплати
митних платежів. Враховуючи, що ставка
ввізного мита при митному оформленні
товарів за вказаною МД встановлена у
розмірі 6,5% нараховується умовно,
податкове зобов'язання товариства
визначене за результатами перевірки
складає 600 грн., у тому числі податок на
додану вартість 600 грн.

Перевіркою повноти декларування
витрат на транспортування товару, який
був ввезений на адресу товариства
перевізником ТОВ «АТП 1 ЛТД»
автотранспортними засобами
АВ1084ВЕ/АВ7965ХТ та оформлений за МД .№
401090000/2012/021240 від 09.11.2012 року встановлено,
вартість транспортних витрат до
митного кордону України складає 20 800
грн., яка включена до ціни оцінюваного
товару.

Водночас, перевіркою документів
бухгалтерського обліку товариства
встановлено, що відповідно до акта
здачі-приймання робіт (надання послуг)
№ОУ-0000663 від 06.11.2012 року, на підставі
договору №14/4-2 від 18.04.2012 року,
укладеного між товариством (замовник)
та ТОВ "АТП 1 ЛТД" (виконавець) вартість
транспортно-експедиційних послуг з
перевезення вантажу автотранспортними
засобами № АВ1084ВЕ/АВ7965ХТ за маршрутом
м. Нікольське (Росія) - м. Вінниця
(Україна) складає 24 200 грн. без виділення
із цієї ціни витрат на транспортування
до місця ввезення на митну територію
України та витрат після ввезення на
митну територію України. Зазначені
витрати сплачені товариством в повному
обсязі на підставі платіжного
доручення № 006800 від 16.11.2012 року, згідно
з рахунком СФ-0000663 від 06.11.2012 року.
Враховуючи те, що відповідно до акта
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ СФ-0000663 від 06.11.2012 року, який є
первинним документом бухгалтерського
обліку та фіксує факт здійснення
господарської операції товариства у
сумі 13 800 грн., витрати після ввезення на
митну територію України не виділені із
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за оцінювані товари, то
згідно з вимогами пункту 2 частини 11
статті 58 Митного кодексу України від
13.03.2012 року № 4495-УІ, при визначені
митної вартості зазначені витрати
підлягають включенню в повному обсязі.

Таким чином, при визначені митної
вартості товарів оформлених за МД
№401090000/2012/021240 від 09.11.2012 року на умовах
поставки FCA м. Нікольськоє вартість
транспортно-експедиційних послуг
перевезення імпортованих товариством
товарів в повному обсязі врахована не
була, чим порушено вимоги пункту 5
частини 10 статті та пункту 2 частини 11
статті 58 Митного кодексу України від
13.03.2012 року № 4495-УІ. Сума заниження
витрат на транспортування при ввезені
товарів оформлених по МД № 401090000/2012/021240
від 09.11.2012 року складає 3 400 грн.

Оскільки митна вартість є базою
оподаткування для справляння ввізного
га, податку на додану вартість при
імпорті на митну територію Україну
товарів, її заниження призвело до
порушення товариством вимог пункту 1
частини 1 статті 279 Митного кодексу
України від 13.03.2012 року № 4495-VI, пункту
190.1. статті 190 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року № 2755-VI, що
призвело до виникнення податкового
зобов'язання товариства щодо сплати
митних платежів. Враховуючи, що ставка
ввізного мита при митному оформленні
товарів за вказаною МД встановлена у
розмірі 2% нараховується умовно,
податкове зобов'язання товариства
визначене за результатами перевірки
складає 680 грн., у тому числі податок на
додану вартість 680 грн.

Проведеною перевіркою встановлені
випадки недекларування в повному
обсязі витрат на транспортування
товарів ввезених на адресу товариства
автомобільним транспортом на умовах
поставки FCA протягом 2012 року по 208 МД, що
підтверджуються наданими актами
прийняття-передачі наданих послуг,
рахунками на оплату, платіжними
документами, які свідчать про оплату
наданих послуг.

Ідентичні порушення вимог
законодавчих та нормативно-правових
актів України допущені товариством при
декларуванні витрат на
транспортування товарів, ввезених
автомобільним транспортом на умовах
поставки FCA, митне оформлення яких
проведено по 369 МД протягом 2013
року, що підтверджуються актами
прийняття-передачі наданих послуг,
рахунками на оплату, платіжними
документами, які свідчать про оплату
наданих послуг, що містяться у
матеріалах справи.

Тому, враховуючи вищезазначене,
колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, тобто прийнята
постанова відповідає матеріалам
справи та вимогам закону і підстав для
її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства
"Вінницяпобутхім" залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 04
листопада 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий
Совгира Д. І.

Судді
Білоус О.В.

Матохнюк Д.Б.