Справа № 572/4335/14-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"02" грудня 2014 р.
Справа № 572/4335/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційні скарги
Управління Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області та ОСОБА_3 на постанову
Сарненського районного суду
Рівненської області від "13" жовтня 2014 р.
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області про зобов'язання
нарахування та виплати пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
Сарненського районного суду
Рівненської області з позовом, в якому
просив визнати неправомірною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в Сарненському районі
Рівненської області щодо нездійснення
йому перерахунку пенсії відповідно до
ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області здійснити перерахунок та
виплатити йому щомісячну основну та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю та доплату до пенсії
передбачену ст.ст.39,50,54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 05.03.2014
року по 04 вересня 2014 року як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії та інваліду ІII
групи захворювання, пов'язаного з
роботами з ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС.

Постановою Сарненського районного
суду Рівненської області від 13 жовтня
2014 року позов ОСОБА_3 задоволено
частково.

Визнано протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області в частині ненарахування та
невиплати ОСОБА_3 пенсії відповідно до
ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", виходячи з мінімального
розміру пенсії за віком відповідно до
Закону України "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування", доплати до пенсії
відповідно до ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати,
починаючи з 10 березня 2014 року по 02
серпня 2014 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Сарненському районі
Рівненської області провести
перерахунок пенсії ОСОБА_3 та виплатити
її, починаючи з 10 березня 2014 року по 02
серпня 2014 року відповідно до ст.ст.50,54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
виходячи з мінімального розміру пенсії
за віком відповідно до Закону України
"Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування" з урахуванням
виплачених сум.

Зобов"язано Управління Пенсійного
фонду України в Сарненському районі
Рівненської області провести
перерахунок доплати до пенсії ОСОБА_3
та виплатити її, починаючи з 10 березня
2014 року по 02 серпня 2014 року відповідно
до ст.39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", виходячи розміру
мінімальної заробітної плати з
урахуванням виплачених сум.

У решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду та прийняти
нове рішення, яким в позові відмовити в
повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції в частині відмови в
задоволенні позовних вимог та ухвалити
нове судове рішення про задоволення
позову повністю.

Розглянувши справу в межах, в порядку,
визначеному п.2 ч.1 ст.197 КАС України,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційні скарги управління
Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області та ОСОБА_3 не підлягають
задоволенню.

Так, судом встановлено, що позивач є
інвалідом 3 групи і віднесений до 1-ї
категорії осіб, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та проживає в зоні посиленого
радіоекологічного контролю.

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області та отримує додаткову пенсію, за
шкоду заподіяну здоров'ю та державну
пенсію, передбачену ст. ст.50,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", однак у
менших розмірах ніж передбачено
Законом.

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" № 796-ХІІ передбачено, що
пенсії особам віднесеним до категорії
1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно положень ч.1, ч.2 ст.39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на території
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії, зокрема
на території зони посиленого
радіоекологічного контролю
проводиться доплата до пенсії в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону № 796-ХІІ,
яка визначає підстави та умови
призначення державних пенсій особам,
віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з
втратою годувальника, в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по 3
групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком. Згідно зі ст.50 цього
Закону інвалідам 3 групи віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяна
здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної
пенсії з віком. Виплата додаткової
пенсії відповідно до ст.53 зазначеного
Закону здійснюється повністю
незалежно від заробітку, пенсії чи
іншого доходу.

Проте, ч. 4 ст. 54 ЗУ "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що порядок
обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України.

У свою чергу, Кабінетом Міністрів
України на виконання вказаного
положення ст.54 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" 23.11.2011 року
прийнято постанову № 1210 "Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".
У відповідності до вказаної постанови
КМ України, позивачу провадиться
нарахування і виплата основної та
додаткової пенсій.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що нарахування та виплата пенсії
позивачу відповідно до положень
вказаної постанови є протиправною.

Так, положення п.28 розділу II Закону
України "Про державний бюджет на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" №107-VI, яким
були внесені зміни до ст.39,ст.50,ст.54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи" і
які обмежували права інвалідів 3 групи,
віднесених до категорії 1 потерпілих
від Чорнобильської катастрофи щодо
призначення щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком та призначення державної
пенсії інвалідам, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою по 3 групі інвалідності в
розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій
за віком, Рішенням Конституційного
суду України у справі №10-рп/2008 від
22.05.2008 року, визнано неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їхні окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
із дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, вище наведені положення ч.2
ст.39, ч.4 ст.54 та ст.50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи" є чинними у редакції до
внесення змін до них Законом України
"Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України".

На даний час Закони України "Про
державний бюджет України на 2011 рік",
"Про державний бюджет України на 2012 рік"
та "Про державний бюджет України на 2013
рік" втратили чинність.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону) такі
обмеження не встановлені.

Отже, починаючи з 1 січня 2014 року є
чинними і підлягають застосуванню: ч.4
ст.54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи", в редакції, відповідно до
якої державна пенсія для інвалідів,
щодо яких встановлено причинний
зв'язок інвалідності з Чорнобильською
катастрофою по 3 групі інвалідності не
може бути нижчою 6 мінімальних пенсій
за віком та ст.50 цього Закону України, в
редакції, відповідно до якої інвалідам
3 групи, віднесеним до категорії 1
потерпілих від Чорнобильської
катастрофи, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком та ч.2 ст.39
вказаного Закону .

Доводи відповідача щодо правомірності
своїх дій з посиланням на відсутність
бюджетних коштів на фінансування
виплат в порядку статей 39,50,54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
обґрунтовано не взяті судом до уваги,
оскільки питання фінансування цих
видатків не виступає предметом даного
спору.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення в названій частині.

Доводи апеляційної скарги відповідача
не спростовують висновків суду першої
інстанції, не містять фактів невірного
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, а тому колегія
суддів не вбачає підстав, визначених
ст. 202 КАС України, для скасування
судового рішення в названій частині.

Вимоги позивача щодо здійснення
виплат, передбачених ст.ст.50,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" без
обмеження будь-яким строком є
безпідставними, оскільки з прийняттям
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" від 31 липня 2014 року №
1622-VII, який набув чинності з 03.08.2014 року,
внесені зміни до Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет на
2014 рік" від 16 січня 2014 року № 719-VII,
доповнено пунктом 6-7 такого змісту:
встановлено, що норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов"язкового
державного страхування на 2014 рік.

Таким чином, з 03.08.2014 року виплати,
передбачені ст.ст.50,54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
здійснюються органами Пенсійного
фонду України в порядку та у розмірах,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованих
висновків, задовольнивши позовні
вимоги за період з 10.3.2014 року по 02.08.2014
року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3
зазначених висновків суду першої
інстанції не спростовують та не
містять фактів невірного застосування
судом норм матеріального та
процесуального права, а тому колегія
суддів не вбачає підстав, визначених
ст. 202 КАС України, для скасування
судового рішення у названій частині.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області та ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Сарненського
районного суду Рівненської області від
"13" жовтня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя (підпис)
Г.І. Майор

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
С.М. Шевчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Сарненському районі Рівненської
області вул. Суворова,
8,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська
область,34500

- ,