Справа № 553/2611/14-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 р. Справа № 553/2611/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Сіренко О.І.

Суддів:
Любчич Л.В. , Спаскіна
О.А.

за участю секретаря
судового засідання Медяник А.О.

представника третьої
особи Пчолкіної Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Ленінського районного суду м. Полтава
від 08.09.2014р. по справі №
553/2611/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління державної виконавчої
служби України Головного управління
юстиції в Полтавській області
третя особа Публічне акціонерне
товариство "ОТП Банк"

про визнання нечинною та скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження,

ВСТАНОВИЛА:

05 червня 2014 року ОСОБА_2 (далі - позивач,
ОСОБА_2) звернувся до суду з позовом до
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби України Головного управління
юстиції в Полтавській області,
Державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління ДВС ГУ юстиції у
Полтавській області Ткаченка Сергія
Володимировича, в якому просив визнати
нечинним рішення державного виконавця
про відкриття виконавчого провадження
№43328859; скасувати постанову про
відкриття виконавчого провадження
№43328859.

23 червня 2014 року ухвалою Ленінського
районного суду м. Полтави замінено
відповідача Відділ примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби України Головного
управління юстиції в Полтавській
області на належного відповідача
Управління державної виконавчої
служби України Головного управління
юстиції в Полтавській області (далі -
відповідач, Управління ДВС України ГУ
юстиції в Полтавській області).
Залучено до участі у справі в якості
третьої особи, що не заявляє самостійні
вимоги на предмет спору на боці
відповідача Публічне акціонерне
товариство "ОТП Банк" (далі - третя
особа, ПАТ "ОТП Банк").

21 серпня 2014 року ухвалою Ленінського
районного суду м. Полтави позовні
вимоги ОСОБА_2 до Державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Управління ДВС ГУ юстиції у
Полтавській області Ткаченка Сергія
Володимировича про скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження - залишено без розгляду.

08 вересня 2014 року постановою
Ленінського районного суду м. Полтави
відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 до Управління державної
виконавчої служби України Головного
управління юстиції в Полтавській
області про визнання нечинною та
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження.

Скасовано захід забезпечення
адміністративного позову, вжитий
ухвалою Ленінського районного суду м.
Полтави від 23 червня 2014 року у виді
зупинення виконавчого провадження
№43328859 по виконанню виконавчого напису
№1272, виданого 15 квітня 2014 року
приватним нотаріусом ОСОБА_7 про
звернення стягнення на нерухоме майно -
квартиру , що належить ОСОБА_2,
загальною площею 196,80 кв.м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за
рахунок коштів, отриманих від
реалізації вищезазначеного майна щодо
задоволення вимог ПАТ "ОТБ Банк" у
розмірі заборгованості за кредитними
договорами №CNL-D00/045/2007 від 18 липня 2007
року та №ML-D00/063/2007 від 18 липня 2007 року у
сумі 263160,31 долари США, що еквівалентно
за курсом НБУ станом на 14 квітня 2014 року
3415820,82 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
постанову суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
позов задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, зокрема статей
пункту 3 статті 1, статей 18, 19 Закону
України "Про виконавче провадження".
Вказує, що приймаючи спірну постанову
про відкриття провадження №43328859,
відповідач проігнорував зазначення у
різних частинах виконавчого документу
різних найменувань юридичної особи -
стягувача, подання стягувачем заяви за
формою, що не відповідає вимогам
чинного законодавства, а також її
підписання особою, яка не має на це
повноважень. Наведені обставини, на
думку заявника, переконливо свідчать
про відсутність підстав для відкриття
виконавчого провадження №43328859, що
судом першої інстанції не було взято до
уваги.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника третьої особи,
перевіривши рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги
відповідно до ст. 195 КАС України,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
18 липня 2007 року ЗАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_2
уклали договір іпотеки №PML-D00/063/2007,
згідно якого ОСОБА_2 для забезпечення
повного і своєчасного виконання
зобов'язань, взятих за кредитними
договорами №ML-D00/063/2007 та №CNL-D00/045/207 від
18 липня 2007 року надав Банку в іпотеку
нерухоме майно, а саме квартиру
АДРЕСА_1.

18 травня 2009 року ЗАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_2
уклали додатковий договір №1 до
договору іпотеки №PML-D00/063/2007 від 18 липня
2007 року, яким внесено зміни і
доповнення в договір іпотеки.

03 листопада 2010 року ПАТ "ОТП Банк" та
ОСОБА_2 уклали додатковий договір №2 до
договору іпотеки №PML-D00/063/2007 від 18 липня
2007 року, яким внесено зміни і
доповнення в договір іпотеки.

15 квітня 2014 року приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 винесено виконавчий
напис, яким запропоновано звернути
стягнення на нерухоме майно - квартиру,
загальною площею 196,80 кв. м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка
була передана ОСОБА_2 в іпотеку
Публічному акціонерному товариству
"ОТП Банк" на підставі договору іпотеки
№PML-D00/063/2007 (а.с.9).

15 травня 2014 року ПАТ "ОТП Банк"
звернувся до Відділу примусового
виконання рішень Управління ДВС ГУ
юстиції у Полтавській області із
заявою про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого напису від 15.04.2014 року,
вчиненого нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
(а.с.6-7).

16 травня 2014 року постановою державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУ
юстиції у Полтавській області відкрито
виконавче провадження з виконання
виконавчого напису №1272, виданого 15
квітня 2014 року (а.с.10).

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач при винесенні
оскаржуваної постанови діяв на
підставі та у межах повноважень,
передбачених чинним законодавством.
Підстав для відмови у відкритті
провадження, передбачених Законом
України "Про виконавче провадження" не
вбачається.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначено Законом України "Про
виконавче провадження" від 21 квітня 1999
року N 606-XIV (далі - Закон №606-XIV).

Згідно частини 1 та пункту 4 частини 2
статті 17 цього Закону, примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою виконавчі написи нотаріусів.

Як вбачається з матеріалів справи,
виконавче провадження ВП №43328859 було
відкрито на виконання виконавчого
напису нотаріуса №1271, виданого 15
квітня 2014 року.

Пунктом 4 Глави 16 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України 22.02.2012 N 296/5 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22 лютого 2012 р. за N 282/20595,
виконавчий напис має містити:

- дату (рік, місяць, число) вчинення,
посаду, прізвище, ім'я, по батькові
нотаріуса, який вчинив виконавчий
напис;

- найменування та місце проживання
(місцезнаходження) стягувача;

- найменування та місце проживання
(місцезнаходження) боржника, дату й
місце його народження, місце роботи
(для фізичних осіб), номери рахунків в
установах банків (для юридичних осіб);

- строк, за який провадиться стягнення;

- суми, що підлягають стягненню, або
предмети, які підлягають витребуванню,
у тому числі пеня, проценти, якщо такі
належать до стягнення;

- розмір плати, суму державного мита,
сплачуваного стягувачем, або мита, яке
підлягає стягненню з боржника;

- номер, під яким виконавчий напис
зареєстровано;

- дату набрання чинності виконавчим
написом;

- строк пред'явлення виконавчого напису
до виконання;

- підпис нотаріуса, який вчинив
виконавчий напис, скріплений печаткою;

- інші відомості, передбачені статтею 18
Закону України "Про виконавче
провадження"

З копії виконавчого напису приватного
нотаріуса Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 від 15
квітня 2014 року №1272 (а.с.9) вбачається, що
встановлені законодавством вимоги
щодо його форми та змісту були
дотримані повністю. Будь-яких
недоліків при складанні виконавчого
напису колегією суддів не вбачається.

Посилання позивача у апеляційній
скарзі на те, що у різних частинах
виконавчого документу зазначено різні
найменування юридичної особи -
стягувача, висновків суду не
спростовують. Так, виконавчий напис
містить посилання на договір іпотеки
№PML-D00/063/2007 від 18 липня 2007 року, із
вказівкою, що майно за вказаним
договором було передано в іпотеку
Публічному акціонерному товариству
"ОТП Банк".

Згідно копії статуту ПАТ "ОТП Банк",
затвердженого у новій редакції
рішенням загальних зборів Акціонерів
від 19 квітня 2013 року, з метою приведення
Статуту у відповідність до Закону
України "Про акціонерні товариства" від
17.09.2008 року №514-VІ Банк змінив назву з
Закритого акціонерного товариства "ОТП
Банк" на Публічне акціонерне
товариство "ОТП Банк" (а.с.64).

За вказаних обставин, до ПАТ "ОТП Банк"
як правонаступника іпотекодержателя
за договором №PML-D00/063/2007 від 18 липня 2007
року ЗАТ "ОТП Банк" перейшли всі права
та обов'язки ЗАТ "ОТП Банк". Відтак, у
виконавчому написі №1272 від 15.04.2014 року
вірно визначено найменування
стягувача. При цьому відповідно до
змісту статті 18 Закону України "Про
виконавче провадження" та пункту 4
Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних
дій нотаріусами, при вчиненні
виконавчого напису нотаріус був
позбавлений обов'язку вносити
відомості щодо правонаступництва, як
на тому наполягає у апеляційній скарзі
позивач.

Згідно пункту 3.2, підпункту 3.4.1 пункту
3.4 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України 02.04.2012 N 512/5,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 2 квітня 2012 р. за N 489/20802,
підставою для вжиття заходів
примусового виконання рішень є
виконавчий документ, який пред'явлений
до виконання в установленому Законом
порядку

Заява про відкриття виконавчого
провадження подається до органу ДВС у
письмовій формі разом із оригіналом
(дублікатом) виконавчого документа, в
якій у разі наявності можуть
зазначатися номер мобільного телефону,
факсу (телефаксу), адреса електронної
пошти.

До заяви про відкриття виконавчого
провадження, яка подається
представником стягувача, додається
документ, що підтверджує його
повноваження.

15 травня 2014 року представник ПАТ "ОТП
Банк" Пчолкіна Л.В., яка діяла на
підставі довіреності від 18.07.2013 року ,
подала до Відділу примусового
виконання Управління ДВС ГУ юстиції у
Полтавській області заяву про
прийняття поданого виконавчого
документа до виконання, в прохальній
частині якої просила відкрити
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого напису від 15
квітня 2014 року.

Оскільки чинне законодавство не
містить вимог щодо типової форми заяви
про відкриття виконавчого провадження,
а зі змісту заяви ПАТ "ОТП Банк" про
прийняття поданого виконавчого
документа до виконання вбачається, що
стягувач просить відкрити виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого напису нотаріуса від 15.04.2014
року, колегія суддів вважає
безпідставними посилання позивача у
апеляційній скарзі на подання
стягувачем заяви за формою, що не
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Зі змісту довіреності, виданої ПАТ "ОТП
Банк" на ім'я Пчолкіної Лілії
Вікторівни, вбачається, що останню
уповноважено бути представником ПАТ
"ОТП Банк" в тому числі в органах, що
здійснюють виконання судових рішень
(виконавче провадження), а також
одержувати виконавчі документи та
подавати виконавчі документи для
виконання (а.с.8). Таким чином, посилання
позивача у апеляційній скарзі на те, що
заява про відкриття виконавчого
провадження підписана особою, яка не
має на це повноважень, не відповідають
дійсності.

Між тим, колегія суддів, погоджуючись
із висновками суду першої інстанції,
вважає, що справу було розглянуто з
порушенням норм щодо підсудності.

Так, частиною 5 статті 82 Закону України
"Про виконавче провадження"
передбачено, що рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень інших органів (посадових осіб)
можуть бути оскаржені до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 18
Кодексу адміністративного судочинства
України, окружним адміністративним
судам підсудні адміністративні справи
однією зі сторін в яких є орган
державної влади, інший державний орган,
орган влади Автономної Республіки
Крим, обласна рада, Київська,
Севастопольська міська рада, їх
посадова чи службова особа, крім
випадків, передбачених цим Кодексом, та
крім справ щодо їх рішень, дій чи
бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

В свою чергу, місцевим загальним судам
як адміністративним судам підсудні
адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган чи посадова особа
місцевого самоврядування, посадова чи
службова особа органу місцевого
самоврядування, крім тих, які підсудні
окружним адміністративним судам, як
вбачається з пункту 1 частини 1 статті 18
КАС України.

Враховуючи викладене, а також зважаючи
на те, що позивач оскаржує дії
державного виконавця щодо відкриття
виконавчого провадження з виконання
виконавчого напису приватного
нотаріуса, справа підлягала до
розгляду окружним адміністративним
судом з урахуванням правил
територіальної підсудності,
встановленим статтею 19 КАС України.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів
вважає, що постанова суду першої
інстанції ухвалена з порушенням норм
процесуального права та підлягає
скасуванню.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС
України, підставою для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду
м. Полтава від 08.09.2014р. по справі №
553/2611/14-а -скасувати.

Ухвалити нову постанову, в задоволенні
позову ОСОБА_2 - відмовити.

Скасувати захід забезпечення
адміністративного позову, вжитий
ухвалою Ленінського районного суду м.
Полтави від 23 червня 2014 року у виді
зупинення виконавчого провадження
№43328859 по виконанню виконавчого напису
№1272, виданого 15 квітня 2014 року
приватним нотаріусом ОСОБА_7, про
звернення стягнення на нерухоме майно -
квартиру , що належить ОСОБА_2,
загальною площею 196,80 кв.м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за
рахунок коштів, отриманих від
реалізації вищезазначеного майна щодо
задоволення вимог ПАТ "ОТБ Банк" у
розмірі заборгованості за кредитними
договорами №CNL-D00/045/2007 від 18 липня 2007
року та №ML-D00/063/2007 від 18 липня 2007 року у
сумі 263160,31 долари США, що еквівалентно
за курсом НБУ станом на 14 квітня 2014 року
3415820,82 грн.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А. Повний текст постанови
виготовлений 05.12.2014 р.

Помічник судді
Цюпак О.П.