Справа № 0907/2а-9741/11
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2014р.
Справа № 164852/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський
А.М.,

судді Запотічний
І.І. .

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Департаменту соціальної
політики виконкому Івано-Франківської
міської ради на постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 06.02.2012
року по справі №0907/2а-9741/11 за позовом
ОСОБА_1 до Департаменту соціальної
політики виконкому Івано-Франківської
міської ради про визнання дій
протиправними, -

В С Т А Н
О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
Департаменту соціальної політики
виконкому Івано-Франківської міської
ради про визнання неправомірними дій,
зобов'язання провести перерахунок та
виплатити суму недоплаченої допомоги
по догляду за дітьми та стягнення з
відповідача суму допомоги по догляду
за дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до
досягнення ними трирічного віку за
період з 19 травня 2008 року по 03 серпня 2010
року включно, у розмірі 22, 878 грн. 48 коп.

Адміністративний позов обгрунтовує
тим, що є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та фактично
здійснює догляд за ними, має право на
отримання допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, яка надається у розмірі
встановленого прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років.

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 06.02.2012 року
адміністративний позов задоволено
частково, визнано неправомірними дії
Департаменту соціальної політики
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради щодо
призначення, нарахування та виплати
коштів ОСОБА_1 допомоги по догляду за
дітьми до досягнення ними трирічного
віку, зобов'язано Департамент
соціальної політики виконкому
Івано-Франківської міської ради
виплатити ОСОБА_1 22878,48 грн. недоплачену
щомісячну грошову допомогу по догляду
за дітьми до досягнення ними
трирічного віку.

Вказане рішення оскаржив відповідач та
вважає, що суд неправомірно застосував
норми матеріального та процесуального
права, не дослідив в повній мірі
матеріали справи. Вказує на те, що
судом першої інстанції не враховано ч.2
ст.99 КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Крім того апелянт зазначає, що в
резолютивній частині постанови суду
першої інстанції не вказано, за який
період здійснено розрахунок
вищевказаної суми, яким чином
здійснювався обрахунок і на підставі
чого.

Тому, просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову,
якою відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
проаналізувавши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга є підставною до
задоволення, постанову суду першої
інстанції слід скасувати, а
адміністративний позов слід залишити
без розгляду.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачка є матір'ю ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
фактично здійснює догляд за ними.

Згідно ст. 15 ЗУ "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" від 21.11.1992 року №2811-XII
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Відповідно до вимог ст. 43 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму встановленого
законом.

У відповідності до п.23 розд.П ЗУ "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" стаття 15 ЗУ "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" викладена в
новій редакції, якою встановлено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
грн. Вказана норма закону набрала
чинності з 01.01.2008 р. та не визнана
неконституційною.

Разом з тим Рішенням Конституційного
Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008
визнані неконституційними зміни,
внесені п.п.12 п.25 розд. ЗУ "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України", згідно яких було
виключено ст.43 із ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням".
Таким чином, з 22.05.2008 р. відновлено дію
ст.43 вказаного Закону, яка передбачає,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, не меншому розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Поняття застрахованої особи визначено
статтею 2 цього ж Закону, за змістом
якої застрахована особа є найманим
працівником - фізичною особою, яка
працює за трудовим договором
(контрактом) на підприємстві, в
установі, організації незалежно від
форм власності, виду діяльності та
господарювання або у фізичної особи.
Оскільки позивач до вагітності і
пологів офіційно працювала, є
застрахованою в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то і мала
право на отримання допомоги по догляду
за дитиною у розмірі прожиткового
мінімуму саме згідно ст. 43 наведеного
Закону.

Згідно ст.45 ЗУ "Про Державний бюджет
України на 2010 рік" допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до ЗУ "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" та ЗУ
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" призначається і
здійснюється у розмірах і порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України. Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми
затверджений Постановою КМУ № 1751 від
27.12.2001 р. (з наступними змінами), п.22
якого встановлено, що розмір допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до ст.15 ЗУ
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
з 01.01.2010 р. дорівнює різниці між 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
грн.

За змістом ч.4 ст.9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового
акту Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.
Виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, враховуючи, що
стаття 43 ЗУ "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
є чинною, з урахуванням встановленого
ЗУ "Про Державний бюджет України на 2010
рік" та ст. 21 ЗУ "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" розміру прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років, суд
вважає, що відповідачем порушено право
позивача на допомогу по догляду за
дітьми до досягнення ними трирічного
віку в розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов висновку, що заявлені
позивачем вимоги підлягають до
задоволення.

Разом з тим, судом першої інстанції не
врахована та обставина, що позивач у
своєму адміністративному позові
просить стягнути з відповідача
недоотриману суму допомоги по догляду
за дітьми за період з 19 травня 2008 року
по 03 серпня 2010 року.

Із вказаною вимогою позивач звернувся
до суду першої інстанції лише 06.06.2011
року.

Як передбачено ч.1 ст.99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Як встановлено ч.2 ст.99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Так, як позивачем пропущено
встановлений ст..99 КАС України строк на
звернення до суду, не порушено питання
про поновлення строку на таке
звернення, колегія суддів приходить до
висновку, що розглядуваний
адміністративний позов слід залишити
без розгляду.

Як встановлено ч.1 ст.203 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195,197, 203, 205, 206,254
КАС України, суд -

У Х В А Л И
В :

Апеляційну скаргу Департаменту
соціальної політики виконкому
Івано-Франківської міської ради
задоволити частково, постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 06.02.2012
року по справі №0907/2а-9741/11 скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1
залишити без розгляду.

Постанова або ухвала суду апеляційної
чи касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення, а якщо їх було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі.

На постанову суду апеляційної
інстанції може бути подано касаційну
скаргу протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.