Справа № 826/17056/14
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2014 року №
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі головуючого судді Катющенка
В.П., розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
до Управління Пенсійного
фонду України у Печерському районі
Головного управління
Державної казначейської служби
України в місті Києві
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії та стягнення коштів
ОСОБА_1 звернулась до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України у Печерському районі міста
Києва, Головного управління Державної
казначейської служби України в місті
Києві, в якому просить суд: визнати
протиправними дії щодо несформування
Управлінням Пенсійного фонду України у
Печерському районі міста Києва та
неподачі до Головного управління
Державної казначейської служби
України в місті Києві подання про
повернення ОСОБА_1 збору на обов'язкове
державне соціальне страхування з
операції купівлі-продажу нерухомого
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Печерському районі
міста Києва сформувати та подати до
Головного управління Державної
казначейської служби України в місті
Києві подання про повернення ОСОБА_1
збору на обов'язкове державне
соціальне страхування з операції
купівлі-продажу нерухомого майна у
Головного управління Державної
казначейської служби України в місті
Києві відповідно до подання Управління
Пенсійного фонду України у Печерському
районі міста Києва на користь ОСОБА_1
збір на обов'язкове державне соціальне
страхування з операції купівлі-продажу
В обґрунтування позовних вимог
позивачка зазначила, що відповідно до
пункту 9 статті 1 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» особи, які придбали житло
вперше, звільняються від сплати збору
на обов'язкове пенсійне страхування, у
зв'язку з чим позивачкою було подано до
відповідача заяву про повернення
безпідставно сплаченого збору. Однак,
відповідачем було відмовлено в
задоволення зазначеної заяви. Така
відмова, на думку позивачки, є
протиправною та не обґрунтованою, а
зазначена сума збору сплачена
помилково, у зв'язку з чим підлягає
Ухвалами Окружного адміністративного
суду м. Києва від 14.11.2014 відкрито
провадження у справі, закінчено
підготовче провадження та призначено
справу до судового розгляду в судовому
засіданні.

Позивачка у судове засідання 01.12.2014 не
з'явилась, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, надіслала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача - Управління
Пенсійного фонду України у Печерському
районі міста Києва у судове засідання
01.12.2014 не з'явився, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, надіслав до суду заяву про
розгляд справи за відсутності
представника та письмові заперечення,
в яких зазначив, що проти позовних
вимог заперечує у повному обсязі,
оскільки позивачем до Управління
Пенсійного фонду України у Печерському
районі міста Києва жодних документів,
які б підтверджували придбання
останньою нерухомого майна вперше,
надано не було.

Представник відповідача - Головного
управління Державної казначейської
служби України в місті Києві у судове
засідання 01.12.2014 не з'явився, про дату,
час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином, причини
неявки суду не повідомив, будь-яких
письмових пояснень чи заперечень суду
також не надав.

Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу в
порядку письмового провадження у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи наведене, в судовому
засіданні 01.12.2014 суд ухвалив про
розгляд справи в порядку письмового
провадження.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов до наступних
висновків.

ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 24.03.2014,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2, реєстраційний номер 890,
придбано у власність квартиру АДРЕСА_1,
вартістю 1059440,00 грн.

Право власності на придбану квартиру
на підставі договору купівлі-продажу
від 24.03.2014 зареєстровано в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
24.03.2014 за № 5090696, що підтверджується
витягом з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності.

Під час укладення договору
купівлі-продажу квартири позивачем був
сплачений збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування у розмірі 10594,40
грн. (1% її вартості), що підтверджується
копією квитанції від 24.03.2014 № ПН 60715,
наявною у матеріалах справи.

Вважаючи, що збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування
сплачений помилково, позивачка 05.08.2014
та 13.10.2014 звернулась із заявами про
повернення помилково сплачених коштів
у розмірі 10594,40 грн.

Листом від 23.10.2014 № 17049/02 Управління
Пенсійного фонду України у Печерському
районі міста Києва відмовило позивачці
у поверненні коштів, в зв'язку з
ненаданням позивачкою документів, які
підтверджують придбання нею
нерухомого майна вперше.

Вирішуючи спір, суд виходить з
наступного.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 1
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» від
26.06.1997 № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР)
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є
підприємства, установи та організації
незалежно від форм власності та
фізичні особи, які придбавають
нерухоме майно, за винятком державних
підприємств, установ і організацій, що
придбавають нерухоме майно за рахунок
бюджетних коштів, установ та
організацій іноземних держав, що
користуються імунітетами і привілеями
згідно із законами та міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, а також громадян, які
придбавають житло і перебувають у
черзі на одержання житла або
придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий
будинок або його частина, квартира,
садовий будинок, дача, гараж, інша
постійно розташована будівля, а також
інший об'єкт, що підпадає під
визначення першої групи основних
фондів згідно із Законом України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
(абзац 2 пункту 9 частини 1 статті 1
Закону № 400/97-ВР ).

Пунктом 8 статті 2 вказаного Закону
встановлено, що об'єктом оподаткування
для платників збору, визначених
пунктом 9 статті 1 цього Закону є
вартість нерухомого майна, зазначена в
договорі купівлі-продажу такого майна.

Згідно з пунктом 15-1 «Порядку сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03.11.1998 №1740 збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна сплачується
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності та фізичними особами, які
придбавають нерухоме майно, у розмірі 1
відсотка від вартості нерухомого
майна, зазначеної в договорі
купівлі-продажу такого майна, за
винятком державних підприємств,
установ і організацій, що придбавають
нерухоме майно за рахунок бюджетних
коштів, установ та організацій
іноземних держав, що користуються
імунітетами і привілеями згідно із
законами та міжнародними договорами
України, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, а також
громадян, які придбавають житло і
перебувають у черзі на одержання житла
або придбавають житло вперше.

Пунктом 15-3 цього Порядку передбачено,
що нотаріальне посвідчення або
реєстрація на біржі договорів
купівлі-продажу нерухомого майна
здійснюється за наявності
документального підтвердження сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна.

Згідно тверджень позивачки, наведених
у позовній заяві, нею придбано майно
вперше; до укладення договору
купівлі-продажу від 24.03.2014 інша
нерухомість нею не придбавалася.

У суду відсутні підстави для того, щоб
ставити під сумнів твердження
позивачки про відсутність фактів
придбання нею нерухомого майна (жилого
приміщення) до укладення договору
купівлі-продажу від 24.03.2014.

Станом на час придбання позивачкою
нерухомості як і станом на час розгляду
справи в Україні відсутній механізм
перевірки інформації про те, чи вперше
особа придбала нерухомість.

Вказане питання було предметом
звернення Пенсійного фонду України до
Конституційного Суду України з
проханням дати тлумачення терміна
«придбавають житло вперше», що
міститься у пункті 9 частини 1 статті 1
Закону України «Про збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», визначивши коло осіб,
яких необхідно вважати такими, що
придбавають житло вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України
від 23.03.00 р. № 29-у/2000 відмовлено у
відкритті конституційного провадження
у справі через відсутність у
Пенсійного фонду України права на
конституційне подання та
непідвідомчість Конституційному Суду
України питання, порушеного у поданні.

За відсутності відповідного правового
механізму перевірки інформації про
факт придбання нерухомості вперше саме
держава в особі Пенсійного фонду
України як уповноваженого суб'єкта
владних повноважень зобов'язана
доводити той факт, що у кожному
конкретному випадку особа, що
зобов'язана сплачувати збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, придбала житло не вперше.

Держава, запроваджуючи певний механізм
правового регулювання відносин,
зобов'язана забезпечити його
реалізацію. В протилежному випадку всі
негативні наслідки відсутності
належного правового регулювання
покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи
реєстрації прав на нерухоме майно та
позбавлення можливості Пенсійного
фонду України та його територіальних
відділень можливості встановити
придбання квартир конкретною особою
вперше, не може ставитись в провину
особі, оскільки невизначення порядку
виконання законодавчо закріплених
норм не може впливати на порушення прав
громадян, які наділені такими правами.

Аналізуючи викладене вище, суд дійшов
висновку, що саме Управління
Пенсійного фонду України у Печерському
районі міста Києва зобов'язано довести,
що позивачка придбала житло згідно
договору купівлі - продажу від 24.03.2014 не
вперше.

Проте, всупереч вимогам статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідачем не надано суду
жодного доказу, який свідчив би про
наявність у позивача зареєстрованого
права власності.

Відповідно до пункту 5 Порядку
повернення коштів, помилково або
надміру зарахованих до державного та
місцевих бюджетів, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
03.09.2013 № 787 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за
№ 1650/24182 (далі - Порядок № 787) повернення
помилково або надміру зарахованих до
бюджету податків, зборів (обов'язкових
платежів) та інших доходів бюджетів
здійснюється за поданням органів, що
контролюють справляння надходжень
бюджету. Подання подається до органу
Казначейства за формою, передбаченою
нормативно-правовими актами з питань
повернення помилково або надміру
зарахованих до бюджету коштів, або в
довільній формі на офіційному бланку
установи за підписом керівника
установи (його заступника відповідно
до компетенції), скріпленим гербовою
печаткою (у разі наявності) або
печаткою із найменуванням та
ідентифікаційним кодом установи, з
обов'язковим зазначенням такої
інформації: обґрунтування
необхідності повернення коштів з
бюджету, найменування платника
(суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ
(для юридичної особи) або прізвище, ім'я,
по батькові фізичної особи,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків (ідентифікаційний
номер) або серія та номер паспорта (для
фізичних осіб, які через свої релігійні
переконання в установленому порядку
відмовилися від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та мають
відмітку у паспорті), сума платежу, що
підлягає поверненню, дата та номер
документа на переказ, який підтверджує
перерахування коштів до відповідного
бюджету.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог
ОСОБА_1 в частині визнання
протиправними дій Управління
Пенсійного фонду України у Печерському
районі міста Києва щодо несформування
та неподачі до Головного управління
Державної казначейської служби
України в місті Києві подання про
повернення ОСОБА_1 збору на обов'язкове
державне соціальне страхування з
операції купівлі-продажу нерухомого
майна у розмірі 10594,40 грн. та в частині
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у Печерському районі
міста Києва сформувати та подати до
Головного управління Державної
казначейської служби України в місті
Києві подання про повернення ОСОБА_1
збору на обов'язкове державне
соціальне страхування з операції
купівлі-продажу нерухомого майна у
розмірі 10594,40 грн., сплаченого згідно
квитанції від 24.03.2014 № ПН 60715 та
наявність підстав для їх задоволення.

В частині позовних вимог про стягнення
з Головного управління Державної
казначейської служби України в місті
Києві відповідно до подання Управління
Пенсійного фонду України у Печерському
районі міста Києва на користь ОСОБА_1
збору на обов'язкове державне
соціальне страхування з операції
купівлі-продажу нерухомого майна у
розмірі 10594,40 грн., суд зазначає
наступне.

Відповідно до пункту 13 Порядок № 787
органи Казначейства здійснюють
процедури із забезпечення виконання
документів, зазначених у пунктах 5 - 8
цього розділу, в такому порядку: за
наявності поточних надходжень на
відповідних рахунках за надходженнями
орган Казначейства протягом п'яти
робочих днів після дня отримання
подання (заяви та подання) перераховує
кошти на рахунок одержувача одноразово
на загальну суму або частковими сумами;
у разі недостатності або відсутності
поточних надходжень на відповідних
рахунках за надходженнями для
здійснення повернення відповідний
орган Казначейства не пізніше ніж
через п'ять робочих днів після дня
отримання подання (заяви та подання)
надсилає звернення для підкріплення
коштами цих рахунків: за платежами, що
належать державному бюджету, - до
Казначейства України; за платежами, що
належать місцевим бюджетам, - до
відповідних місцевих фінансових
органів; за частиною платежу, що
перерахована до відповідного фонду
загальнообов'язкового державного
соціального і пенсійного страхування, -
до відповідного територіального
органу цього фонду.

Статтею 2 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Оскільки подання до Головного
управління Державної казначейської
служби України в місті Києві
Управлінням Пенсійного фонду України у
Печерському районі міста Києва не
подавалось, підстави для стягнення чи
зобов'язання вчинення відповідних дій
з боку Головного управління Державної
казначейської служби України в місті
Києві у суду відсутні, оскільки такі є
передчасними.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи встановлені обставини
справи, суд дійшов висновку про
наявність підстав для задоволення
часткового задоволення позову.

Згідно частини 1 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Частиною 3 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Оскільки, позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено частково, то підлягає
стягненню з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 48,72 грн.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України у Печерському
районі міста Києва щодо несформування
та неподачі до Головного управління
Державної казначейської служби
України в місті Києві подання про
повернення ОСОБА_1 збору на обов'язкове
державне соціальне страхування з
операції купівлі-продажу нерухомого
майна у розмірі 10594,40 грн.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Печерському районі
міста Києва сформувати та подати до
Головного управління Державної
казначейської служби України в місті
Києві подання про повернення ОСОБА_1
збору на обов'язкове державне
соціальне страхування з операції
купівлі-продажу нерухомого майна у
розмірі 10594,40 грн., сплаченого згідно
квитанції від 24.03.2014 № ПН 60715.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 48 (сорок вісім) грн. 72 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до частини першої статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 КАС України.

Суддя
В.П.
Катющенко