Справа № 2а-1870/1042/12
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/52947/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Головуючого судді Малиніна
В.В.,суддів Загороднього А.Ф., Швеця
В.В. розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від 29
травня 2012 року та постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26 липня 2012
року по справі за позовом ПАТ
«Сумихімпром» до Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах
про визнання протиправною та
скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство звернулось до Сумського
окружного адміністративного суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Сумах, у якому просило:
визнати протиправною та скасувати
вимогу Управління Пенсійного фонду
України в м. Сумах від 04.01.2012 року № Ю-37/1
про сплату ПАТ «Сумихімпром» в
десятиденний строк 28 836 290 грн. 84 коп.
недоїмки зі сплати страхових внесків (20
292 645 грн. 97 коп.), фінансових санкцій (2 169
605 грн. 10 коп.) та пені (6 374 039 грн. 77 коп.),
так як ця сума вже стягується з нього.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 29 травня 2012
року позов задоволено частково:
визнано протиправною та скасовано
вимогу № Ю-37/1 від 04.01.2012 року Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах про
сплату позивачем недоїмки в сумі 20 292 645
грн. 97 коп., фінансових санкцій в сумі 94
247 грн. 64 коп., пені в сумі 956 760 грн. 52 коп.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26 липня 2012
року рішення суду першої інстанції
скасовано, позов задоволено повністю.

Вважаючи, що рішення судів першої
та апеляційної інстанцій прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, відповідач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, в
якій просить їх скасувати, у задоволені
позову відмовити.

Представник позивача у письмових
заперечень на касаційну скаргу, яка
надійшла до Вищого адміністративного
суду України просив у її задоволенні
відмовити, а оскаржувані нею рішення
залиши без змін.

Відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга заявника не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 04.01.2012 року
відповідачем сформовано вимогу про
сплату боргу (нарахованого наростаючим
підсумком за період липень-грудень 2010
року,) № Ю-37/1, згідно якої ПАТ
«Сумихімпром» зобов'язано в 10-ти денний
строк з дня її отримання сплатити
недоїмку зі страхових внесків,
фінансових санкцій та пені на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 28 836 290 грн. 84 коп., в
т.ч. недоїмка 20 292 645 грн. 97 коп.,
фінансові санкції (штрафи) - 2 169 605 грн. 10
коп. та пені - 6 374 039 грн. 77 коп.

Сума основного платежу та частина
фінансових санкцій (94 247 грн. 64 коп.) та
пені (95 6760 грн. 52 коп.) стягнуті у
судовому порядку та відносно них
триває виконавче провадження.

Вважаючи, що сума боргу, визначена у
спірній вимозі вже визнана у судовому
порядку, про що здійснюються
відповідні виконавчі дії, позивач
звернувся до суду з позовом, де
зазначив, що повторному стягненню така
сума підлягає.

Частково задовольняючи позовні вимоги
суд першої інстанції зазначив, що
оскільки сума недоїмки зі страхових
внесків та частина штрафних санкцій та
пені стягнуті у в судовому порядку,
відповідач не мав правових підстав для
включення зазначених сум коштів до
спірної вимоги.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, та задовольняючи позовні
вимоги суд апеляційної інстанції
виходив з того, що правових підстав
стягувати основну суми недоїмки не має,
так як і не підлягають стягненню
частини сум штрафних санкцій та пені,
так як з цих питань вже приймались
судові рішення та є відповідні
виконавчі провадження, при цьому на
решту сум штрафних санкцій та пені
стягнення не можуть здійснюватись,
оскільки позивач знаходиться в стадії
банкрутства, а відповідач є кредитором
по справі.

З вказаним висновком суду
апеляційної інстанції, погоджується
колегія суддів та зазначає, що
матеріалами справи підтверджено факт
наростаючого боргу про сплату
страхових внесків, в тому числі
частково штрафних санкцій та пені за
позивачем, у зв'язку з чим відповідач
неодноразово звертався до суду з
позовними заявами про їх стягнення, за
результату розгляду яких тривають
виконавчі провадження.

Тому, колегія суддів на виконання
статті 72 Кодексу адміністративного
судочинства України вважає дані факти
преюдиційними. При цьому, колегія
суддів відносить до таких фактів і
ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 24 листопада 2011 року (справа
№ 2а-9646/10/1870, вх. № К/9991/67042/11), копія якої
знаходиться в матеріалах справи, де
встановлено протиправність винесеної
відповідачем вимоги про сплату боргу
ПАТ «Сумихімпром», в яку були включиш
суми недоїмки зі сплати страхових
внесків, в тому числі і за період з
липня по жовтень 2010 року, які також
включені в спірну вимогу.

Крім того, є вірним висновок суду
апеляційної інстанції про не стягнення
частин сум фінансових санкцій та пені,
що не були предметом розгляду у судах
та не стягуються з позивача, з підстав
порушення щодо нього процедури
банкрутства та введення мораторію на
задоволення вимог кредиторів (ухвала
Господарського суду Сумської області
від 24.10.2011 року) скоріше аніж винесення
спірної вимоги (04.01.2012 року).

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами норм матеріального та
процесуального права при вирішенні
цієї справи не допущено. Правова оцінка
обставин у справі дана правильно, а
тому касаційну скаргу слід відхилити, а
оскаржувані судові рішення - залишити
без змін.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, висновків судів та обставин
справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах
залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 29 травня 2012
року та постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 26 липня 2012 року у справі № 2а-1870/1042/12
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.В. Малинін

Судді:
А.Ф. Загородній

В.В. Швець