Справа № 2а-825/12,6547/12
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року

Справа № 123225/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Судової-Хомюк Н.М.,

суддів
Гуляка В.В. та Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання
Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 16.05.2012 року у справі за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Луцької міської ради про
визнання нечинним рішення Луцької
міської ради від 28.03.2012р. № 22/39 «Про
розгляд подання прокуратури міста
Луцька «Про усунення вимог
законодавства про засади запобігання
та протидії корупції в діяльності
Луцької міської ради»,-

В С Т А Н О В И
В:

18.04.2012 року позивач звернулася до суду з
адміністративним позовом та просила
визнати нечинним та скасувати рішення
Луцької міської ради від 28.03.2012 року №
22/39 «Про розгляд подання прокуратури
міста Луцька «Про усунення вимог
законодавства про засади запобігання
протидії корупції і діяльності Луцької
міської ради».

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що уповноваженими особами
Луцької міської ради не було
досліджено норм чинного законодавства
України, було істотно порушено її
законні права як депутата Луцької
міської ради та колишньої голови
постійної комісії міської ради з
питань житлово-комунального
господарства, екології, транспорту та
енергозбереження. Адже прийняття
рішення Луцької міської ради від 28.03.2012
року № 22/39 мало наслідком усунення її
із займаної посади голови постійної
комісії.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 16.05.2012 року
в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням позивачем подано апеляційну
скаргу, в якій зазначає, що дана
постанова прийнята з неправильним
застосуванням норм права, як
матеріального так і процесуального, є
незаконною та необґрунтованою. Просить
її скасувати та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити з підстав, зазначених в
апеляційній скарзі.

Зокрема звертає увагу суду на те, що
судом першої інстанції при винесенні
рішення належним чином не досліджено
норми чинного законодавства. Так,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про засади запобігання та
протидії корупції» особам, зазначеним
у пункті 1 частини першої статті 4 цього
Закону, забороняється входити до
складу органу управління чи наглядової
ради підприємства або організації, що
має на меті одержання прибутку (крім
випадків, коли особи здійснюють
функції з управління акціями (частками,
паями), що належать державі чи
територіальній громаді, та
представляють інтереси держави чи
територіальної громади в раді
товариства (спостережній раді),
ревізійній комісії господарського
товариства), якщо інше не передбачено
Конституцією або законами України.

Частинами 3, 4 ст. 7 вказаного
нормативно-правового акту передбачено,
що у разі якщо Конституцією і законами
України для окремих посад встановлено
спеціальні обмеження щодо сумісництва
та суміщення з іншими видами
діяльності, то їх додержання
забезпечується за спеціальними
процедурами. Обмеження, передбачені
частиною першою цієї статті, не
поширюються на депутатів Верховної
Ради Автономної Республіки Крим,
депутатів місцевих рад (крім тих, які
здійснюють свої повноваження у
відповідній раді на постійній основі),
членів Вищої ради юстиції (крім тих, які
працюють у Вищій раді юстиції на
постійній основі), народних
засідателів і присяжних.

Вважає, що є чіткою позиція
Конституційного суду України з цього
питання, яка висловлена у рішенні від
13.03.2012 року № 6-рп/2012 у справі за
конституційним поданням 53 народних
депутатів України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 2 розділу VIII «Прикінцеві
та перехідні положення» Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції».

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення. При цьому колегія суддів
зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції
та матеріалами справи, згідно рішення
Луцької міської ради від 26.10.2011 року
№15/4 «Про внесення змін до рішення
міської ради від 25.11.2010 №1/2 «Про
утворення постійних комісій міської
ради та затвердження їх складу»
головою постійної комісії міської ради
з питань житлово-комунального
господарства, екології, транспорту та
енергозбереження обрано ОСОБА_1.

26.03.2012р. прокуратурою міста Луцька
винесено подання з вимогою привести у
відповідність до вимог законодавства
п.1.1 рішення Луцької міської ради від
26.10.2011р. № 15/4 «Про внесення змін до
рішення міської ради від 25.11.2010р. №1/2
«Про утворення постійних комісій
міської ради та затвердження їх
складу».

28 березня 2012 року Луцькою міською радою
було прийнято рішення за № 22/39 Про
розгляд подання прокуратури міста
Луцька «Про усунення вимог
законодавства про засади запобігання
та протидії корупції в діяльності
Луцької міської ради». Відповідно до
якого було вирішено: привести у
відповідність до вимог законодавства
України п. 1.1. рішення Луцької міської
ради від 26.10.2011 № 15/4 «Про внесення змін
до рішення міської ради від 25.11.2010 № 15/4
«Про внесення постійних комісій
міської ради та затвердження її
складу», шляхом скасування даного
пункту; доручити постійній комісії
міської ради з питань
житлово-комунального господарства,
екології, транспорту та
енергозбереження на наступну сесію
міської ради подати проект рішення
«Про обрання голови постійної комісії
міської ради з питань
житлово-комунального господарства,
екології, транспорту та
енергозбереження»; контроль за
виконанням цього рішення покласти на
постійну комісію з питань дотримання
прав людини, законності, боротьби зі
злочинністю, депутатської діяльності,
етики та регламенту.

Підставою для винесення такого подання
стало те, що ОСОБА_1 є однією із
засновників ТзОВ ВТП «Санрайз» ЛТД,
основним видом діяльності якого є
перевезення пасажирів автомобільним
транспортом у м. Луцьку, що
підтверджується укладеними договорами
на перевезення пасажирів
автомобільним транспортом № 13 від
24.03.2011р., № 14 від 26.05.2011р., №15 від 26.052011р.,
№16 від 12.12.2011р.. Дана обставина
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції прийшов до
висновку, що призначення позивача
головою постійної комісії з питань
житлово-комунального господарства,
екології, транспорту та
енергозбереження, створює передумови
для можливих зловживань, з
використанням службового становища,
порушення відповідних обмежень,
передбачених Законом України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» та створює конфлікт
інтересів між особистими інтересами
позивача та її службовими
повноваженнями.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
та зазначає наступне.

Згідно ст.14 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»,
особи, зазначені у п.1 та пп. а,б п.2 ч.1 ст.4
цього Закону, зобов'язані вживати
заходів щодо недопущення будь-якої
можливості виникнення конфлікту
інтересів.

Конфлікт інтересів - суперечність між
особистими інтересами особи та ї
службовими повноваженнями, наявність
якої може вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи невчинення дій під
час виконання наданих їй службових
повноважень;

Частиною 1 ст.76 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» передбачено, що особам,
уповноваженим на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
а також особам, які для цілей цього
Закону прирівнюються до них, особам,
які постійно або тимчасово обіймають
посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих чи
адміністративно-господарських
обов'язків, або особам, спеціально
уповноваженим на виконання таких
обов'язків у юридичних особах
приватного права незалежно від
організаційно-правової форми,
відповідно до цього Закону
забороняється використовувати свої
службові повноваження та пов'язані з
цим можливості з метою одержання
неправомірної вигоди або у зв'язку з
прийняттям обіцянки/пропозиції такої
вигоди для себе чи інших осіб.

В поданні від 26.03.2012р. прокуратура міста
Луцька вимагає привести у
відповідність до вимог законодавства
п.1.1 рішення Луцької міської ради від
26.10.2011р. № 15/4 «Про внесення змін до
рішення міської ради від 25.11.2010р. №1/2
«Про утворення постійних комісій
міської ради та затвердження їх
складу».

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межі повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» рада
в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування
Україні» виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської рад вирішуються такі питання
утворення і ліквідація постійних та
інших комісій ради, затвердження та
зміна їх складу, обрання голів комісій.

Згідно ч. 2 ст. 47. Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
постійні комісії обираються радою на
строк її повноважень у складі голови і
членів комісії. А інші питання
структури комісії вирішуються
відповідною комісією.

Оскаржуване рішення Луцької міської
ради прийняте на виконання п.2 подання
прокуратури міста Луцька від 26.03.2012
року «Про усунення порушень вимог
законодавства про засади запобігання
та протидії корупції в діяльності
Луцької міської ради», винесеного
Луцькій міській раді за результатами
проведення перевірки дотримання
законодавства про засади запобігання і
протидії корупції в Луцькій міській
раді.

Колегія суддів погоджується із судом
першої інстанції, що оскаржуване
рішення прийняте у відповідності з
вимогами ч.2 ст.59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
шляхом голосування депутатами на
пленарному засіданні сесії Луцької
міської ради після обговорення
більшістю депутатів від загального
складу ради, що стверджується витягом з
протоколу 22 сесії Луцької міської ради
6 скликання.

Також суд вірно звернув увагу на те, що
покликання позивача на рішення
Конституційного Суду України від
13.03.2012р. № 6-рп/2012, яким визнано таким, що
не відповідає Конституції України
положення пункту 2 частини першої ст.7
«Про засади запобігання протидії
корупції», яким заборонено депутатам
місцевих рад входити до складу органу
управління чи наглядової ради
підприємства або організації, що має на
меті одержання прибутку є помилковим,
оскільки оскаржуване рішення
стосується її як депутата Луцької
міської ради при виконанні обов'язків
депутата, а не як співзасновника ТзОВ
«Санрайз» ЛТД.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційні скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись, ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1
ст.198, ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 16.05.2012 року у справі №
2а/0308/825/12- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.М. Судова-Хомюк

Судді
В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль