Справа № 826/4945/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2014 року №
О 14 годині 51 хвилині в приміщенні
Окружного адміністративного суду
міста Києва за адресою у м. Києві по вул.
Великій Васильківській, 81-а,
Окружний адміністративний суд міста
головуючого Бояринцевої М.А., суддів:
Кротюка О.В., Мазур А.С.
при секретарі судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу
за позовом Державної судової
адміністрації України
до Державної виконавчої служби України
про визнання дій протиправними та
скасування постанови,
Позовні вимоги заявлені про визнання
дій Державної виконавчої служби
України щодо накладення постановами
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Кушнір Л.В. від 11.03.14 р. у виконавчих
провадженнях №№15642073, 16857352, 16297402, 16857483
на Державну судову адміністрацію
України штрафу протиправними;
скасування вказаних постанов.
Державна судова адміністрація
України зазначає, що вимоги державного
виконавця від 26.02.14 р. та 30.01.14 р. до
боржника надійшли запізно, що
позбавило можливості їх виконати та
звертає увагу на ст. 23 Бюджетного
кодексу України, а саме: будь-які
бюджетні зобов'язання та платежі з
бюджету здійснюються лише за наявності
відповідного бюджетного призначення, і
позивач як розпорядник бюджетних
коштів не може порушувати закони
України щодо бюджетів на конкретний
рік. Виконання судових рішень,
ухвалених на користь суддів,
здійснюється у порядку черговості
згідно чинного законодавства України
за рахунок коштів бюджетної програми
0501150 "Виконання рішень судів на користь
суддів", у межах передбачених
асигнувань на відповідний бюджетний
Незважаючи на те, що за своїм
змістом постанова Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 02.04.09 р. має зобов'язальний характер,
проте, її виконання потребує стягнення
коштів, тому має виконуватися
Державною казначейською службою
України. Крім того, виконання судового
рішення не є можливим, оскільки не
визначена тверда грошова сума, яка
підлягає сплаті.

Відповідач - Державна виконавча
служба України проти задоволення
позовних вимог заперечив, зазначивши
про відповідність оскаржуваної
постанови вимогам законодавства.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
грунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

Відповідно до постанови
Хмельницького міськрайонного суду від
28.07.08 р. у справі №2а-1157 постановлено
стягнути з держави в особі
Міністерства фінансів України на
користь ОСОБА_2 87 570, 28 грн. заробітної
плати та компенсацію втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
її виплати у сумі 40 569, 32 грн., на користь
ОСОБА_3 88776 грн. заробітної плати та
компенсацію втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків її виплати
у сумі 70 945, 22 грн., на користь ОСОБА_4 73 850,
49 грн. заробітної плати та компенсацію
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків її виплати у сумі 34
220, 23 грн., на користь ОСОБА_5 88776 грн.
заробітної плати та компенсацію втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків її виплати у сумі 41 128, 94 грн.

Постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 02.04.09 р. постанову Хмельницького
міськрайонного суду від 28.07.08 р.
скасовано та прийнято нову постанову,
якою позовні вимоги задоволено
частково та зобов'язано Державну
судову адміністрацію України
нарахувати та виплатити ОСОБА_2, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_5 суми недоотриманої
заробітної плати за червень-грудень 2005
р. та компенсацію втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням термінів
їх виплати, розраховану відповідно до
Порядку проведення компенсації
громадянам втрати частини грошових
доходів у зв'язку із порушенням
термінів їх виплати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№159 від 21.02.01 р.

На виконання судового рішення
30.07.09 р. видано виконавчі листи,
пред'явлені до виконання до Державної
виконавчої служби України.

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України від 09.12.09 р. відкрито
виконавче провадження ВП №16297402 з
виконання вказаного виконавчого листа
про зобов'язання Державної судової
адміністрації України нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 суми недоотриманої
заробітної плати за червень-грудень 2005
р. та компенсацію втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням термінів
їх виплати, розраховану відповідно до
Порядку проведення компенсації
громадянам втрати частини грошових
доходів у зв'язку із порушенням
термінів їх виплати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№159 від 21.02.01 р.; боржнику надано
семиденний строк для добровільного
виконання судового рішення.

02.03.10 р., 21.05.10 р., 19.07.12 р. державним
виконавцем скеровано позивачу як
боржнику у виконавчому провадженні
вимоги про примусове виконання рішення
суду.

15.04.13 р. державним виконавцем
скеровано до Хмельницького
міськрайонного суду заяву №226/6 про
зміну способу та порядку виконання
рішення суду, згідно якої державний
виконавець просив змінити спосіб і
порядок виконання судового рішення
шляхом визначення твердої грошової
суми, яка підлягає виплаті ОСОБА_2 та
пред'явлення виконавчого документу до
Державної казначейської служби
України в порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевого бюджетів або боржників №815
від 03.08.11 р., у зв'язку з чим постановою
державного виконавця від 15.04.13 р.
виконавче провадження ВП №16297402
зупинене.

Ухвалою Хмельницького
міськрайонного суду від 03.09.13 р. у
справі №686/8125/13-а в задоволенні заяви
відмовлено, у зв'язку з чим постановою
державного виконавця від 28.01.14 р.
поновлено виконавче провадження ВП
№16297402, а також скеровано позивачу
вимогу №54/6 про примусове виконання
судового рішення.

У зв'язку з невиконанням судового
рішення постановою державного
виконавця від 12.02.14 р. на Державну
судову адміністрацію України як
боржника накладено штраф у розмірі 680
грн. в порядку ст. 11, 89 Закону України
"Про виконавче провадження".

26.02.14 р. державним виконавцем
скеровано вимогу №54/6 про примусове
виконання рішення.

У зв'язку з невиконанням судового
рішення постановою державного
виконавця від 11.03.14 р. на Державну
судову адміністрацію України як
боржника накладено штраф у подвійному
розмірі 1360 грн. в порядку ст. 11, 89 Закону
України "Про виконавче провадження".

Аналогічні дії та рішення вчинено
державним виконавцем з виконання
судового рішення на користь ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_5 (ВП №16857352, ВП №15642073, ВП
№16857483 відповідно).

Зокрема, у зв'язку з невиконанням
судового рішення постановами
державного виконавця від 12.02.14 р. ВП
№16857352, ВП №15642073, ВП №16857483 на Державну
судову адміністрацію України як
боржника накладено штрафи у розмірі 680
грн. в порядку ст. 11, 89 Закону України
"Про виконавче провадження".

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
23.05.14 р. у справі №826/4461/14 в задоволенні
позовної заяви про визнання дій
Державної виконавчої служби України
щодо накладення постановами старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Кушнір Л.В. у виконавчих провадженнях
№№ 15642073, 16857352, 16297402, 16857483 на Державну
судову адміністрацію України штрафу у
розмірі по 680,00 грн. протиправними;
скасування постанови - відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 02.10.14 р.
судове рішення залишене без змін.

У зв'язку з невиконанням судового
рішення постановами державного
виконавця від 11.03.14 р. ВП №16857352, ВП
№15642073, ВП №16857483 на Державну судову
адміністрацію України як боржника
накладено штрафи у подвійному розмірі
1360 грн. в порядку ст. 11, 89 Закону України
"Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями ст.5 Закону України
"Про виконавче провадження" закріплено,
що вимоги державного виконавця щодо
виконання рішень обов'язкові для всіх
органів, організацій, посадових осіб,
фізичних і юридичних осіб на території
України. Державному виконавцю повинні
бути безоплатно надані у встановлений
ним строк інформація, документи або їх
копії, необхідні для здійснення його
повноважень. Невиконання законних
вимог державного виконавця тягне за
собою відповідальність згідно із
законом.

Згідно вимог ч.1, 2 статті 75 Закону
України "Про виконавче провадження"
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження. У
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Статтею 89 Закону України "Про
виконавче провадження" закріплено, що у
разі невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання. У
разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

В даному випадку оскаржувані
постанови від 11.03.14 р. ВП №16297402, ВП
№16857352, ВП №15642073, ВП №16857483 про
накладення штрафів винесені в порядку
ст. 89 Закону у зв'язку з невиконанням
без поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії.

Згідно матеріалів виконавчих
проваджень ВП №16297402, ВП №16857352, ВП
№15642073, ВП №16857483 з моменту відкриття
виконавчого провадження неодноразово
направлялися вимоги позивачу, як
боржнику у виконавчому провадженні, з
вимогою примусового виконання рішення,
які позивачем отримувалися, що
підтверджується матеріалами
виконавчих проваджень.

За таких обставин посилання
позивача на факт неотримання ним
вимоги державного виконавця від 04.03.2014
р. не впливає на те, що ним протягом
тривалого часу не виконувалася низка
вимог державного виконавця, винесених
після закінчення строку на
добровільне виконання судового
рішення.

Згідно матеріалів виконавчих
проваджень державний виконавець
звертався до Хмельницького
міськрайонного суду з заявами про
зміну способу та порядку виконання
рішення суду по справі саме з метою
встановлення такого способу виконання
судового рішення як стягнення коштів з
Державного бюджету України, проте
ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду від 03.09.13 р. у справі №686/8125/13-а в
задоволенні заяви відмовлено.

За таких обставин посилання
позивача на неможливість виконати
судове рішення та необхідність
виконання рішення Державною
казначейською службою України не
приймаються до уваги.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч.2 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Враховуючи вищезазначене у
сукупності, суд приходить до висновку,
що відповідачем було доведено
правомірність та обґрунтованість
прийняття оскаржуваних постанов про
накладення штрафу від 11.03.14 р.

На підставі вищевикладеного, ст.
ст. 160-163, 181, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову Державної
судової адміністрації України до
Державної виконавчої служби України
про визнання дій протиправними та
скасування постанови відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленим статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий

М.А.Бояринцева

Судді

О.В. Кротюк

А.С. Мазур