Справа № 553/4013/14-а
Суддя: Новак Ю. Д.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4013/14-а
Провадження № 2-а/553/95/2014
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01.12.2014м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у
складі:

головуючого судді - Новака Ю.Д.,

при секретарі - Каленіченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Головного управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області до
Відділу примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області на постанову про
накладення штрафу ВП42123137, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року позивач Головне
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області звернулося з
адміністративним позовом до
відповідача на постанову про
накладення штрафу ВП42123137, в якому
просить суд визнати дії головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області Пецяк Л.В. щодо
винесення постанови від 15 серпня 2014
року про накладення штрафу з виконання
виконавчого листа № 2-а-2762/11 виданого 12
лютого 2014 року Ленінським районним
судом м. Полтави - протиправними та
скасувати постанову головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області від 15 серпня 2014
року про накладення штрафу з виконання
виконавчого листа № 2-а-2762/11 виданого 12
лютого 2014 року Ленінським районним
судом м. Полтави.

Представник позивача у судове
засідання не з»явився надавши суду
заяву в якій зазначив, що заявлені
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі та просить їх задовольнити, а
справу розглянути без його участі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, попередньо
надавши заяву про розгляд справи без
участі представника відповідача та
заперечення, в якому просив відмовити в
задоволенні адміністративного позову
посилаючись на його безпідставність та
необгрунтованість.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилася, попередньо не
повідомивши суд про причини своєї
неявки, хоча про час та місце розгляду
справи повідомлялась належним чином.

Дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, всебічно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для вирішення справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 21.08.2014 року на
адресу Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області надійшла постанова про
накладення штрафу. Постанову державним
виконавцем винесено у виконавчому
провадженні ВП42123137 з виконання
виконавчого листа №2а-2762/2011 виданого
12.02.2014 року Ленінським районним судом
м.Полтави про зобов'язання Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_3 з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком з розміру, встановленого ч.І
ст.28 ЗУ "Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування", та провести
відповідні виплати з 20.01.2011 року по
18.06.2011 року з урахуванням проведених
виплат.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 Закону України
"Про виконавче провадження" боржник має
право оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби виключно в судовому
порядку.

Згідно ч. 4 ст. 82 Закону України "Про
виконавче провадження" рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ч. 5. ст. 18 КАС України у разі
невизначеності Кодексом предметної
підсудності адміністративної справи
така справа розглядається місцевим
адміністративним судом за вибором
позивача.

Також, згідно ч. 8 ст. 22 КАС України спори
між адміністративними судами щодо
підсудності не допускаються.

25.02.2014 року на адресу Головного
управління надійшла постанова про
відкриття виконавчого провадження
ВП42123137 з виконання виконавчого листа
№2а-2762/2011 виданого 12.02.2014 року
Ленінським районним судом м.Полтави
про зобов'язання Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_3 з підвищенням її на 30%
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч.І ст.28 ЗУ "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування", та провести відповідні
виплати з 20.01.2011 року по 18.06.2011 року з
урахуванням проведених виплат.

Відповідний лист-відповідь на
постанову про відкриття виконавчого
провадження з копією розрахунку на
доплату пенсії, було направлено 03.03.2014
року на адресу відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавські
області.

07.07.2014 року на адресу Головного
управління надійшла постанова про
зупинення виконавчого провадження від
25.06.2014 р., оскільки державним виконавцем
до Ленінського районного суду
м.Полтави направлено подання про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду.

24.07.2014 року ухвалою Ленінського
районного суду м.Полтави по справі
№2а-2762/11 відмовлено у задоволенні
подання державного виконавця. 21.08.2014
року на адресу Головного управління
надійшла постанова про поновлення
виконавчого провадження.

21.08.2014 року на адресу Головного
управління надійшла постанова про
поновлення виконавчого провадження
від 15.08.2014 року та постанова про
накладення штрафу від 15.08.2014 року у
розмірі 680 грн.

29.08.2014 року Головним управлінням до
Ленінського районного суду м.Полтави
направлено позовну заяву про
оскарження постанови про накладення
штрафу ВП42123137.

Також Рішенням Конституційного суду
України від 26.12.2011 року визнано
конституційними положення стосовно
фінансування за рахунок коштів
Державного бюджету України та виходячи
з наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України виплат,
передбачених ст.ст. 6,7 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
ст.ст. 14, 22, 37, ч.3 ст. 43 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб».

Крім того, Законами України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» (зі
змінами) та «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» установлено, що
норми, зокрема, ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового бюджету Пенсійного фонду
України на 2011 та 2012 рік.

Згідно Закону України "Про Державний
бюджет України на 2013 рік" встановлено,
що у 2013 році норми і положення статей 20,
21, 22, 23, ЗО, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", статей 5, 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", статей 14, 22, 37 та частини
третьої статті 43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" № 1622-УП, що набрав
чинності 03.08.2014 р. установлено, що норми
і положення статей 20, 21, 22, 23, ЗО, 31, 37, 39, 48,
50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», статей 5 та 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» та статей 14, 22, 37 та 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявних фінансових ресурсів бюджетів
усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно із частиною 2 статті 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Виконання рішень за якими боржник
зобов'язаний особисто вчинити певні
дії або утриматись від їх вчинення
здійснюється відповідно до статті 75
Закону України «Про виконавче
провадження».

Частиною 2 статті 75 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Згідно із частиною 1 статті 89 вказаного
Закону у разі невиконання без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії, та рішення
про поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Відповідно до частини 2 статті 89 Закону
України «Про виконавче провадження», у
разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає штраф на боржника у
подвійному розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Крім цього, накладення штрафу за
невиконання та повторне невиконання
судового рішення можливо лише у
випадку, якщо таке невиконання
відповідно до положень частини 2 статті
75 та частин 1 та 2 статті 89 Закону
України «Про виконавче провадження»
мало місце без поважних причин.

Відсутність відповідного бюджетного
та іншого фінансування та коштів на
виплату грошових сум на виконання
судового рішення для Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області є поважною
причиною, яка унеможливлює проведення
відповідних виплат.

Відповідно до положень підпункту 4
пункту 2.1 Положення про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах та районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30 квітня
2002 р. N 8-2, основними завданнями
управління,зокрема, є забезпечення
своєчасного і в повному обсязі
фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, інших виплат,
які згідно із законодавством
здійснюються за рахунок коштів Фонду
та інших джерел, визначених
законодавством.

Тобто, виплати пенсій та інших виплат
здійснюються районним управлінням
Пенсійного фонду України виключно за
рахунок коштів Фонду та інших джерел,
визначених законодавством. Інших
фінансових можливостей, крім
зазначених, для здійснення виплат
управління не має.

Підпунктом 2 пункту 2.2 Положення про
управління Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого постановою Пенсійного
фонду України від 27 червня 2002 року
встановлено, що планування у
відповідному регіоні доходів та
видатків коштів Фонду віднесено до
повноважень управлінь Пенсійного
фонду України в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі.

Відповідно до пункту 4 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 24 жовтня 2007 року №1261, Пенсійний
фонд України готує пропозиції щодо
формування та реалізації державної
політики у сфері пенсійного
забезпечення та соціального
страхування, бере у межах своїх
повноважень участь у розробленні
прогнозних показників економічного і
соціального розвитку України та
проекту Державного бюджету України,
планує свої доходи та видатки, здійснює
ефективний розподіл фінансових
ресурсів для пенсійного забезпечення,
розробляє проект бюджету Пенсійного
фонду України, складає звіт про його
виконання та подає їх в установленому
порядку Міністру праці та соціальної
політики для внесення на розгляд
Кабінету Міністрів України.

З наведеного вбачається, що до
повноважень управлінь Пенсійного
фонду України в районах питання
планування доходів та видатків не
віднесено, а виплати пенсій та інших
платежів, управління здійснює виключно
у межах фінансових ресурсів, виділених
Пенсійним фондом України.

Враховуючи викладене, невиконання
судового рішення в частині виплати
грошових коштів при відсутності
відповідного фінансового забезпечення
та фактичної відсутності таких коштів
у боржника, не може вважатися
невиконанням судового рішення без
поважних причин, оскільки боржник не
мав, і це встановлено судовими
рішеннями, фінансової можливості
протягом встановленого державним
виконавцем строку виконати судове
рішення в цій частині.

Накладення за таких обставин штрафу на
боржника ще більше ускладнює його
фінансове становище та ще більше
утруднює виконання судового рішення
про виплату доплати до пенсії.

У зв'язку з фактичною неможливістю
виконання бюджетними державними
органами судових рішень про стягнення,
виплату коштів Верховною Радою України
5 червня 2012 року було прийнято Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», відповідно
до положень частини 1 статті 3 якого
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Тобто списання коштів з рахунків
державного органу на виконання судових
рішень проводиться лише за умови
наявності таких коштів.

Відповідно до положень статті 263 КАС
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Проте, таке відстрочення не впливає на
вирішення питання про виконання
судового рішення та накладення штрафу,
оскільки звернення до суду із заявою
про відстрочення виконання судового
рішення не зупиняє розгляд питання про
накладення штрафу, а тому пов'язувати
питання звернення до суду із заявою про
розстрочення виконання судового
рішення з розглядом питання про
накладення штрафу немає підстав.

Слід зазначити, що фінансування
Головного управління на виплату пенсій
здійснюється централізовано за
рахунок коштів державного бюджету,
питання щодо виплати нарахованих сум
пенсії не залежить від Головного
управління як боржника у виконавчому
провадженні та є поважною причиною, що
позбавляє можливості виконання
рішення щодо виплати нарахованих сум
пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЗУ «Про
виконавче провадження» підставою для
накладення штрафу є невиконання
боржником рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії, які можуть
бути виконані лише боржником, у
встановлений державним виконавцем
строк без поважних причин. Тому
державний виконавець мав перед
застосуванням штрафних санкцій
з'ясувати, зокрема, наявність або
відсутність поважних причин
невиконання рішення і обов'язку
виконати певні дії лише боржником, а
також чи сплинув строк, який був
встановлений державним виконавцем
боржнику для виконання рішення.

Встановлення факту відсутності
поважних причин невиконання судового
рішення (про що зазначено в ч. 2 ст.75
Закону України «Про виконавче
провадження»), може мати місце за умови,
якщо боржник не виконує певних дій
(щодо яких ухвалено судове рішення), а
виконання таких дій або усунення
перешкод до такого виконання цілком
полягає у площині повноважень боржника
і не залежить від обставин, які боржник
не в змозі упередити або усунути.

На підставі викладеного, керуючись,
статтями 75, 82, 89 Закону України «Про
виконавче провадження», 6-14, 18, 22, 71, 167, 181
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Головного управління Пенсійного
фонду України в Полтавській області -
задовольнити.

Визнати дії головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області Пецяк Л.В. щодо винесення
постанови від 15 серпня 2014 року про
накладення штрафу з виконання
виконавчого листа № 2-а-2762/11 виданого 12
лютого 2014 року Ленінським районним
судом м. Полтави - протиправними.

Скасувати постанову головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області від 15 серпня 2014
року про накладення штрафу з виконання
виконавчого листа № 2-а-2762/11 виданого 12
лютого 2014 року Ленінським районним
судом м. Полтави.

Судові витрати віднести за рахунок
держави.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Ленінський районний суд м.
Полтави шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня отримання
копії постанови.

Суддя Ленінського районного суду м.
Полтави Ю. Д. Новак