Справа № 462/2509/14-а
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
Справа
№ 5873/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання
Ратушної М.І.,

позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Марчак Н.І.,

третьої особи
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м. Львова на
постанову Залізничного районного суду
м. Львова від 27.05.2014 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м. Львова, третя
особа - ОСОБА_3, про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії,

В С Т А Н О В
И В :

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м. Львова, третя
особа - ОСОБА_3, про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії.

Позивач просив, враховуючи уточнення
до позовної заяви, визнати
неправомірними дії відповідача та
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Залізничному районі м.
Львова поновити з 1.02.2014 року виплату
дострокової пенсії як батьку інваліда
з дитинства відповідно до п. 3 розділу ХV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Постановою Залізничного районного
суду м. Львова від 27.05.2014 року позов
задоволено.

Визнано неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м. Львова щодо
зупинення з 1.02.2014 року виплати ОСОБА_1
дострокової пенсії за віком як батьку
інваліда з дитинства відповідно до абз.
5 п. 3 розділу ХV «Прикінцеві положення»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Залізничному районі м.
Львова поновити з 1.02.2014 року виплату
ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком як
батьку інваліда з дитинства відповідно
до абз. 5 п. 3 розділу ХV «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести ОСОБА_1
виплату пенсії з 1.02.2014 року.

Допущено негайне виконання постанови у
межах суми стягнення пенсії за один
місяць.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило управління Пенсійного фонду
України у Залізничному районі м.
Львова, яке в апеляційній скарзі
просить її скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову.

Посилається на те, що ОСОБА_3, матір
інваліда з дитинства, вже реалізувала
право виходу на пенсію на пільгових
умовах за Списком № 1 відповідно до п.
«а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», тому в ОСОБА_1, батька
інваліда з дитинства, немає права на
дострокову пенсію, передбачену абз. 4 п.
3 розділу ХV «Прикінцеві положення»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Вислухавши суддю-доповідача,
представника апелянта, яка апеляційну
скаргу підтримала, позивача та третю
особу, які просять апеляційну скаргу
відхилити, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з таких підстав.

У справі встановлено, що позивач ОСОБА_1
є батьком ОСОБА_4 - інваліда першої
групи з дитинства (група «А») та
здійснює постійний догляд за ним.

ОСОБА_3 є дружиною позивача і матір'ю
дитини-інваліда ОСОБА_4, отримує пенсію
за віком за Списком № 1 відповідно до п.
«а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (при повному пільговому
стажі).

Позивач ОСОБА_1 в період з 1.02.2013 року по
1.02.2014 року перебував на обліку у
відповідача та отримував дострокову
пенсію як батько інваліда з дитинства
відповідно до п. 3 розділу ХV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

1.02.2014 року управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м. Львова
припинило виплату позивачу
дострокової пенсії з підстав
використання ОСОБА_3 (матір інваліда з
дитинства) права на призначення пенсії
за віком за Списком № 1 (при повному
пільговому стажі) відповідно до п. «а»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що позивач має право на отримання
дострокової пенсії, тому дії
відповідача щодо зупинення виплати
такої пенсії є неправомірними та
порушують законні права та інтереси
позивача як батька інваліда з
дитинства.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
вважає їх правильними з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія - щомісячна
пенсійна виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Вимогами ст. 26 цього Закону
передбачено, що особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років, жінками
- 55 років та наявності страхового стажу
не менше п'яти років.

Відповідно до абз. 3 та 4 п. 3 Прикінцевих
положень «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» жінки,
які народили п'ятеро або більше дітей і
виховали їх до шестирічного віку, і
матері інвалідів з дитинства, які
виховали їх до цього віку, мають право
на призначення дострокової пенсії за
віком, але не раніше ніж за 5 років до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього Закону, за
наявності не менше 15 років страхового
стажу. При цьому до числа інвалідів з
дитинства належать також діти-інваліди
віком до 16 років. За вибором матері або
в разі її відсутності, якщо виховання
п'ятьох або більше дітей чи
дитини-інваліда здійснювалося батьком,
йому призначається дострокова пенсія
за віком, але не раніше ніж за 5 років до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього Закону, за
наявності не менше 20 років страхового
стажу.

Законом України від 3.11.2005 року «Про
внесення зміни до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», який набрав чинності з
1.01.2006 року, в абз. 5 п. 3 розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» внесено зміни,
згідно з якими за вибором матері або в
разі її відсутності, якщо виховання
п'ятьох або більше дітей чи
дитини-інваліда здійснювалося батьком,
йому призначається дострокова пенсія
за віком, але не раніше ніж за 5 років до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього Закону, за
наявності не менше 20 років страхового
стажу.

Отже, з 1.01.2006 року багатодітній матері
надається право вибору особи, яка буде
одержувати дострокову пенсію за віком:
вона сама (якщо досягла віку 50 років і
має стаж роботи не менше 15 років) або
батько дітей (якщо він досяг віку 55
років і має не менше 20 років страхового
стажу).

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно акту огляду МСЕК №823546 від 16.08.2011
року ОСОБА_4 є інвалідом з дитинства та
має першу групу А інвалідності
безтерміново та потребує постійного
стороннього догляду, нагляду, допомоги.

Дружина позивача, як видно з матеріалів
справи, отримує пенсію за віком за
Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (при повному пільговому
стажі).

Тобто, своє право на отримання пенсії з
підстав, передбачених абз. 4 п. 3
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», ОСОБА_3 не
використала, надавши згоду на
призначення пенсії з цих підстав
своєму чоловікові - батькові
дитини-інваліда, який здійснював
виховання останньої.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що абз. 5 п. 3 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено спеціальне
суб'єктивне право батька (за вибором
матері), як одного з членів подружжя, що
здійснювало виховання дитини-інваліда,
на призначення дострокової пенсії за
віком, і допустимість реалізації цього
права не може ставитися в залежність
від реалізації матір'ю свого права на
призначення пільгової пенсії за віком,
передбаченої іншими нормами
законодавства, якщо вона скористалася
своїм правом і відмовилася від пенсії,
передбаченої абз. 4 п. 3 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

За таких обставин, позовні вимоги
ОСОБА_1 про поновлення з 1.02.2014 року
виплату дострокової пенсії як батьку
інваліда з дитинства відповідно до п. 3
розділу ХV «Прикінцеві положення»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Аналогічною є практика судів по
вирішенню подібної категорії справ
(постанова Вищого адміністративного
суду України від 17.12.2013 року в справі №
К/800/61522/13).

З огляду на вищевказане, постанова суду
першої інстанції прийнята на підставі
повно встановлених обставин справи,
належної оцінки доказів, правильно
застосованих нормах матеріального та
процесуального права, тому підстав для
її скасування колегія суддів не
знаходить.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
тому не можуть бути підставою для її
задоволення.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205,
207, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м. Львова залишити
без задоволення.

Постанову Залізничного районного суду
м. Львова від 27.05.2014 року в справі №
462/2509/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
А.І. Рибачук

Д.М. Старунський