Справа № 346/60/14-а
Суддя: Мікула О.І.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року Справа № 876/3315/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого - судді -
Мікули О.І.,

суддів -
Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Коломийського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 20
лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Коломийської районної державної
адміністрації про перерахунок та
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку,-

в с
т а н о в и в :

30 квітня 2009 року позивач - ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до
відповідача - УПСЗН Коломийської РДА, в
якому просила визнати неправомірними
дії відповідача щодо відмови
виплачувати допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі не менше прожиткового
мінімуму, встановленого для дітей
віком до 6 років; зобов'язати
відповідача виплачувати їй щомісячну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі не менше від прожиткового
мінімуму, встановленого для дітей
віком до 6 років, зобов'язати зробити
перерахунок нарахованих сум допомоги
відповідно до Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" та
виплатити допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі не менше від
прожиткового мінімуму, встановленого
для дітей віком до 6 років з моменту
подання заяви про призначення допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Постановою Коломийського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 20
лютого 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними рішенням
суду, позивач оскаржила його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова суду прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з порушенням норм
матеріального права та підлягає
скасуванню, покликаючись на те, що
судом першої інстанції не надано
належної правової оцінки тому факту, що
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності і
видатками, обумовленими народженням і
похованням" передбачено, що допомога
надається в розмірі, що встановлюється
правлінням фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму встановленого
законом. Відповідно до вимог ст.15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" допомога надається в
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей до 6 років. Разом з тим, апелянту
нарахована допомога по догляду за
дитиною в розмірі 130 грн., що є значно
меншим, ніж встановлений Законом
розмір такої допомоги. Відмова
відповідача перерахувати допомогу по
догляду за дитиною в розмірі не менше
прожиткового мінімуму, встановленого
для дітей віком до 6 років є
неправомірною, оскільки Рішенням
Конституційного Суду України від 9
липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа № 1-29/2007
про соціальні гарантії громадян)
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними) положення Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2007 рік", що стосуються виплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.
Рішенням Конституційного Суду України
№ 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. (справа № 1-28/2008
щодо предмета та змісту закону про
Державний бюджет України) визнано
такими, що не відповідають, Конституції
України (є неконституційними), ряд
положень Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України", зокрема положення п.41
Розділу II вказаного Закону. Враховуючи
наведене, допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку повинна виплачуватися в розмірі
не менше від прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей віком до 6
років. Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не прибули, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. Відповідач
подав до суду заперечення на
апеляційну скаргу (вх.№К-16626/14 від 06.06.14
р.), в яких зазначає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, який
ухвалив законне та обґрунтоване
рішення. Тому відповідно до положень ч.1
ст.197 КАС України, суд вважає можливим
проведення розгляду справи в їхній
відсутності в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами та на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити частково, а
оскаржувану постанову - скасувати з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір'ю
малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
момент зверення з позовом знаходилася
на обліку в УПСЗН Коломийської РДА як
непрацююча (не застрахована) особа й
отримувала допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Позивач звернулася в УПСЗН
Коломийської РДА Івано-Франківської
області з заявою про перерахунок
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі не менше прожиткового
мінімуму, встановленого для дітей
віком до 6 років.

Листом №Т-380 від 22 квітня 2009 року УПСЗН
Коломийської РДА Івано-Франківської
області відмовило в задоволенні
вказаної заяви, мотивуючи це тим, що
допомога по догляду за дитиною за
спірний період виплачена в межах
чинного законодавства.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
УПСЗН Коломийської РДА при призначенні
позивачці допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку діяло в межах повноважень, на
підставі та у спосіб, передбачений
чинним законодавством України.

Даючи правову оцінку вказаному
висновку суду першої інстанції,
колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень ст.19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з ч.3 ст.51 Конституції України
сім'я, дитинство, материнство і
батьківство охороняються державою.

Ст.15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» передбачає,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень. Допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається на кожну дитину
незалежно від кількості народжених
(усиновлених, взятих під опіку) дітей у
сім'ї, по догляду за якими надається
допомога.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач призначив ОСОБА_1 допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі з
врахуванням положень п.23 Розділу 2
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України",
де ст.15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» викладено в
наступній редакції: "Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень".

Відповідно до п.1 Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік" вказані зміни до
Закону набрали чинності з 01 січня 2008 і
діяли по 31 грудня 2008 року.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині нарахування та виплати спірної
допомоги за період з 22 травня 2008 року по
31 грудня 2008 року включно є
безпідставними.

Разом з тим, зазначене положення Закону
були чинні тільки на 2008 рік і втратили
чинність з 01 січня 2009 року, що прямо
передбачено в п.4 ч.2 Розділу III
«Прикінцевих положень» Закону України
«Про державний бюджет України на 2008 рік
та внесення змін до деяких
законодавчих актів України Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», де
зазначено, що розділ II «Внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
діє по 31 грудня 2008 року.

Тобто, з 01 січня 2009 року відновлено
попередню редакцію ст.15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», відповідно до якої допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

На 2009-2012 роки чинним законодавством
жодних особливостей призначення і
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
встановлено не було, тому позовні
вимоги ОСОБА_1 в частині нарахування та
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років за період з 01 січня 2009 року і
до досягнення дитиною трирічного віку
є підставними і такими, що підлягають
до задоволення.

Покликання відповідача на
необхідність застосування у спірних
правовідносинах приписів ч.2 ст.46
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2009 рік» щодо призначення
державної допомоги у відповідності до
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» в розмірах і порядку
визначеному Кабінетом Міністрів
України, то колегія суддів вважає такі
безпідставними, оскільки відповідно до
ч.4 ст.9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового
акту Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.
Враховуючи, що Закон України має вищу
юридичну силу відносно постанов
Кабінету міністрів України,
застосуванню підлягає саме положення
Закону.

Колегія суддів не бере до уваги
покликання відповідача на відсутність
відповідного бюджетного фінансування
для здійснення перерахунку та виплати
спірної допомоги в розмірі,
визначеному Законом України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми",
оскільки реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актів національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

Дана правова позиція суду,
узгоджується із практикою
Європейського суду з прав людини, який
у своєму рішенні від 08 листопада 2005
року в справі «Кечко проти України»
зазначив, що держава самостійно
визначає, які надбавки виплачувати
своїм працівникам з бюджету. Держава
може вводити, припиняти або
закінчувати виплату цих надбавок.
Проте, якщо правове положення, що діє,
передбачає виплату певних надбавок, і
дотримані всі вимоги, необхідні для
цього, органи державної влади не можуть
свідомо відмовляти в цих виплатах, поки
відповідне положення є таким, що діє (п.
23). Одночасно Європейський Суд з прав
людини не прийняв аргумент уряду
України щодо бюджетних асигнувань,
оскільки органи державної влади не
можуть посилатися на відсутність
засобів як на причину невиконання
своїх зобов'язань (п. 26).

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини, а ст.17
Закону України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" передбачає, що суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Суду як джерело
права.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
приписи та фактичні обставини справи,
колегія суддів дійшла висновку про
підставність позовних вимог в частині
нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги
по догляду за дитиною - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» в розмірі прожиткового
мінімуму встановленого законом для
дітей віком до шести років на час її
виплати за період з 01 січня 2009 року і до
досягнення дитиною трирічного віку, з
врахуванням виплачених сум.

Доводи апеляційної скарги в цій
частині є підставними та
обґрунтованими і спростовують
висновки суду першої інстанції.

З врахуванням усіх вищенаведених
обставин колегія суддів дійшла
висновку, що суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини справи,
постанова суду прийнята з порушенням
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим постанова суду підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4
ч.1 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

п о с
т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Коломийського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 20
лютого 2014 року у справі № 346/60/14-а
скасувати, та прийняти нову постанову,
якою у позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Коломийської районної державної
адміністрації щодо відмови у виплаті
ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» в розмірі прожиткового
мінімуму встановленого законом для
дітей віком до шести років на час її
виплати за період з 01 січня 2009 року і до
досягнення дитиною трирічного віку.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Коломийської районної державної
адміністрації нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» в розмірі прожиткового
мінімуму встановленого законом для
дітей віком до шести років на час її
виплати за період з 01 січня 2009 року і до
досягнення дитиною трирічного віку, з
врахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
О.І. Мікула

Судді
А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик