Справа № 818/1959/14
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 р.Справа № 818/1959/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання
Губарь А.С.

представників позивача Марченка І.В.,
Сердюк А.Л., Петрової Л.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами
Недригайлівської районної державної
лікарні ветеринарної медицини,
Державної фінансової інспекції в
Сумській області на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 30.09.2014р. по справі № 818/1959/14

за позовом Недригайлівської
районної державної лікарні
ветеринарної медицини

до Державної фінансової інспекції
в Сумській області , Роменської
об`єднаної державної фінансової
інспекції

про скасування вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Недригайлівська районна
державна лікарня ветеринарної
медицини (далі - Лікарня ветмедицини),
звернувся до Сумського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Роменської об'єднаної державної
фінансової інспекції, (далі -
відповідач 1, Роменська ОДФІ), Державної
фінансової інспекції в Сумській
області (далі - відповідач 2, ДФІ у
Сумській області), в якій просив суд
визнати протиправними та скасувати
підпункти 2.10, 2.11, 2.13, 2.14 пункту 2
листа-вимоги Роменської об'єднаної
державної фінансової інспекції від
11.07.2014 року № 104-14/1109 "Про усунення
виявлених ревізією порушень".

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 30.09.2014 року
по справі № 818/1959/14 адміністративний
позов Недригайлівської районної
державної лікарні ветеринарної
медицини - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано п.
2.10; 2.14 листа-вимоги Роменської
об'єднаної державної фінансової
інспекції "Про усунення виявлених
ревізією порушень" від 11.07.2014 року №
104-14/1109.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовлено.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Недригайлівської районної
державної лікарні ветеринарної
медицини витрати зі сплати судового
збору пропорційно задоволеним
позовним вимогам в сумі 36,54 коп.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
позивач просить постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
30.09.2014 року змінити в частині відмови у
задоволенні позову та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позов
повністю - визнати протиправними та
скасувати підпункти 2.10, 2.11, 2.13, 2.14
пункту 2 листа-вимоги Роменської
об'єднаної державної фінансової
інспекції від 11.07.2014 року № 103-14/1109 "Про
усунення виявлених ревізією порушень".

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач, зокрема, посилається на
порушення судом першої інстанції
приписів Паспорту бюджетної програми
на 2011 рік за КПКВ 2802030 "Організація і
регулювання діяльності установ в
системі ветеринарної медицини",
Паспорту бюджетної програми на 2012 рік
за КПКВ 2802030 "Організація і регулювання
діяльності установ в системі Державної
ветеринарної і фітосанітарної служби",
ст. ст. 117, постанови Кабінету Міністрів
України № 33 від 05.01.2011 року, 119
Бюджетного кодексу України, ст.ст. 116, 117,
119 Бюджетного кодексу України, п. 2.1, п. 6.6
Інструкції про відкриття аналітичних
рахунків для обліку операцій по
виконанню бюджетів в системі
Казначейства України, затвердженого
наказом Державного казначейства
України, Мінфіну України від 28.11.2000 року
№ 119, постанови Кабінету Міністрів
України від 9 червня 2011 р. N 641 "Про
затвердження переліку платних
адміністративних послуг, які надаються
Державною ветеринарною та
фітосанітарною службою, органами та
установами, що належать до сфери її
управління, і розміру плати за їх
надання", що призвело до неправильного
вирішення справи, а також на доводи та
обставини викладені в апеляційній
скарзі.

Державною фінансовою інспекцією в
Сумській області також подано
апеляційну скаргу на рішення суду
першої інстанції, в якій відповідач
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
30.09.2014 року та прийняти нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог
Недригайлівської районної державної
лікарні ветеринарної медицини щодо
скасування підпунктів 2.10, 2.14 п. 2 листа
-вимоги Роменської об'єднаної
державної фінансової інспекції від
11.07.2014 року № 104-14/1109 "Про усунення
виявлених ревізією порушень" -
відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги відповідач, зокрема,
посилається на порушення судом першої
інстанції приписів п.2.2.2.2 Методичних
рекомендацій по плануванню,
організації та проведенні пероральної
імунізації диких м'ясоїдних проти
сказу, затверджених наказом Головного
державного інспектора ветеринарної
медицини України від 30.03.2009 р., п.2.1
Порядку акумулювання, перерозподілу та
використання коштів спеціального
фонду за надання платних послуг
бюджетними установами, що входять до
сфери управління ветеринарної
медицини України, затвердженого
наказом Державного комітету
ветеринарної медицини України від
10.11.2010р. № 487, що призвело до
неправильного вирішення справи, а
також на доводи та обставини викладені
в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників апелянтів, перевіривши
рішення суду першої інстанції та
доводи апеляційних скарг, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційні
скарги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено під час розгляду справи в
суді апеляційної інстанції, що
відповідно до п. 2.12 Плану
контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції
України на І квартал 2014 року,
завідувачем сектору інспектування в
Недригайлівському районі Роменської
ОДФІ Біловою О.М. проведено ревізію
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Недригайлівської лікарні ветмедицини
за період з 01.01.2011 по 28.02.2014 року, за
результатами якої складено акт від
06.06.2014 року № 104-21/73 (а.с.30-60 т. 1).

В зв'язку з виявленими порушеннями, за
результатами ревізії Роменською ОДФІ
складено лист-вимогу від 11.07.2014 року №
104-14/1109 "Про усунення виявлених ревізією
порушень" (а.с.18-24 т. 1).

Підпунктом 2.10 п. 2 вказаної вимоги
встановлено порушення позивачем п. 7 ст.
8, п. 1, 5 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" та п. 2.14 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку.
Позивача зобов'язано відшкодувати 3944,85
грн. зайво списаних коштів з осіб, які
протягом 2011-2013 років підписували акти
на списання вакцини антирабічної
пероральної для імунізації диких
м'ясоїдних тварин "Броварабіс", шляхом
стягнення з них коштів в сумі 3944,85 грн.
на реєстраційний рахунок ветлікарні
або безпосередньо до каси. В іншому
випадку стягнути з осіб, винних у зайво
перерахованих коштах у порядку та
розмірах встановленому ст. 130, 133, 136
Кодексу законів про працю України.

Підпунктом 2.11 п. 2 вимоги встановлено
порушення позивачем ч. 4, 30 ст. 2, ч. 8 ст. 7,
ч. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу України, ч.
ч. 6, 8 Паспорта бюджетної програми на 2011
рік за КПКВ 2802030 "Організація і
регулювання діяльності установ в
системі ветеринарної медицини", ч. ч. 6, 8
Паспорта бюджетної програми на 2012 рік
за КПКВ 2802030 "Організація і регулювання
діяльності установ в системі Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України". Лікарню ветмедицини
зобов'язано прийняти до відома факт
застосування фінансової санкції у
вигляді зменшення бюджетних
асигнувань за КПКВ 2802030 на суму 73816,67
грн. та в подальшому не допускати
аналогічних порушень.

Підпунктом 2.13 п. 2 вимоги встановлено
порушення позивачем ч. 32 ст. 4 Закону
України "Про державний бюджет України
на 2011 рік". Лікарню ветмедицини
зобов'язано перерахувати до Державного
бюджету кошти в сумі 13225,20 грн. як плату
за надання адміністративних послуг.

Підпунктом 2.14 п. 2 вимоги встановлено
порушення Лікарнею ветмедицини вимог
п. 2.1 Порядку акумулювання,
перерозподілу та використання коштів
спеціального фонду за надання платних
послуг бюджетними установами, що
входять до сфери управління Державного
комітету ветеринарної медицини
України. Позивача зобов'язано
повернути кошти в сумі 28731,95 грн. на
рахунок Лікарні, в іншому випадку
стягнути з осіб, винних у зайво
перерахованих коштах у порядку та
розмірах встановленому ст. 133-136 Кодексу
законів про працю України.

Приймаючи рішення в частині
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з їх обґрунтованості
та дійшов до висновку, що підпункти 2.10,
2.14 пункту 2 листа-вимоги Роменської
об'єднаної державної фінансової
інспекції від 11.07.2014 року № 104-14/1109 "Про
усунення виявлених ревізією порушень"
є протиправними та такими, що не
відповідають ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем допущено порушення
ч. 4, 30 ст. 2, ч. 8 ст. 7, ч. 4 ст. 13 Бюджетного
кодексу України, пунктів 6, 8 Паспортів
бюджетних програм на 2011 рік за КПКВ 2802030
"Організація і регулювання діяльності
установ в системі ветеринарної
медицини" та 2012 рік за КПКВ 2802030
"Організація і регулювання діяльності
установ в системі Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України", що виявилось в оплаті послуг
по розкладці вакцини проти сказу диких
м'ясоїдних тварин і призвело до
нецільового використання бюджетних
коштів в загальному розмірі 73816,67 грн., в
тому числі 47316,67 грн. в 2011 році та 26500,00
грн. в 2012 році., а також порушення ч. 32 ст.
4 Закону України "Про державний бюджет
України на 2011 рік", що виявилось в
неперерахуванні на видатки головних
розпорядників коштів державного
бюджету, пов'язані з наданням
адміністративних послуг.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов висновку, що позовні вимоги щодо
скасування пп. 2.11, 2.13 пункту 2 спірної
вимоги є необґрунтованими і такими, що
не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції, виходячи з
наступного.

Судовим розглядом встановлено, що на
підставі плану протиепізоотичних
заходів у Недригайлівському районі,
позивач звертався двічі на рік,
протягом 2011-2013 років, до Головного
управління ветмедицини в Сумській
області з листами про потребу у вакцині
проти сказу, із розрахунку необхідної
кількості доз на площу території їх
розкидання (а.с.90-95).

Розрахунок кількості вакцини,
запланованої до розкидання на
території Недригайлівського району,
здійснювався позивачем, виходячи із
площі угідь, які підлягали обробці,
розрахованої на підставі даних
Державного земельного кадастру.

Інформація з Державного земельного
кадастру щодо площі Недригайлівського
району була надана позивачу відділом
Держкомзему у Недригайлівському
районі листами від 28.04.2011 року № 2424, від
19.10.2011 року № 3401, від 19.03.2012 року № 1968,
від 14.09.2012 року № 3872, від 16.04.2013 року № 2184
та від 10.10.2013 року № 3005 (а.с.84-89).

На підставі вказаної інформації
позивачем визначена необхідна
кількість доз на площу, що підлягає
обробці, розрахована відповідно до
Методичних рекомендацій по плануванню,
організації та проведенні пероральної
імунізації диких м'ясоїдних проти
сказу (т. 1 а.с. 96-102).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
Державний земельний кадастр" Державний
земельний кадастр - єдина державна
геоінформаційна система відомостей
про землі, розташовані в межах
державного кордону України, їх цільове
призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами.

Законодавством не передбачено іншої,
ніж Державний земельний кадастр,
офіційної державної інформаційної
системи про склад та площу земель
України.

Пунктом 2 Методичних рекомендацій
визначено порядок планування
пероральної вакцинації тварин проти
сказу, в якому встановлено, що для
успішної пероральної імунізації
документ про планування програми
пероральної вакцинації проти сказу
повинен містити інформацію про
територію, на якій планується
імунізація лисиць, її площу, кількість
необхідної вакцини із розрахунку не
менше 15-20 доз - приманок на 1 кв.км.

Згідно п.2.2.2.2 Методичних рекомендацій
при повітряному розподілі вакцини
повинна забезпечуватись щільність в
межах 15-20 доз на 1 кв. км; забороняється
проводити розподіл вакцини над
населеними пунктами, болотами,
водоймищами та місцями, де проводяться
польові роботи.

При цьому, при проведенні ревізії,
відповідачем розрахована площа до
обробітку виходячи з площі виключно
мисливських угідь району, згідно
довідки Українського товариства
мисливців та рибалок, що випливає зі
змісту акту ревізії. Крім того, така
площа розрахована як різниця між
мисливськими угіддями та територією
під водою та болотами всього району.

Колегія суддів вважає, що розрахунок
кількості вакцини, виходячи з площ
території мисливських угідь, є
безпідставним, оскільки планами
протиепізоотичних заходів по
профілактиці основних заразних хвороб
тварин Недригайлівського району
Сумської області, затвердженими
начальником Головного управління
ветеринарної медицини в Сумській
області та погодженими заступником
голови Недригайлівської районної
державної адміністрації Сумської
області, площа Недригайлівського
району, що підлягала обробці
пероральною вакциною проти сказу,
визначалась на підставі даних
Державного земельного кадастру,
виходячи з площі всього
Недригайлівського району, а не лише
мисливських угідь.

Натомість площа, що підлягала обробці,
була вірно обрахована позивачем на
підставі інформації відділу
Держкомзему у Недригайлівському
районі і становить 889,6 кв. км, як і було
визначено позивачем при розрахунку
необхідної кількості вакцини
"Броварабіс".

Розрахунок за виконані роботи
проведений позивачем виходячи із
запланованої та фактично обробленої
вакциною площі.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що підпункт 2.11 п. 2
вимоги Роменської ОДФІ від 11.07.2014 року
№ 104-14/1109 є протиправним, а позовні
вимоги в частині його скасування
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відносно порушення, викладеного в
підпункті 2.14 п. 2 вимоги Роменської ОДФІ
від 11.07.2014 року № 104-14/1109, колегія суддів
зазначає наступне.

Механізм акумулювання, перерозподілу
та використання коштів спеціального
фонду за надання платних послуг
бюджетними установами, що входять до
сфери управління Державного комітету
ветеринарної медицини України
визначений Порядком акумулювання,
перерозподілу та використання коштів
спеціального фонду за надання платних
послуг бюджетними установами, що
входять до сфери управління Державного
комітету ветеринарної медицини
України, затверджений наказом
Державного комітету ветеринарної
медицини України від 10.11.2010р. № 487(далі -
Порядок №487).

Відповідно до п.1.3 Порядку № 487
перерозподіл та використання
(акумульованих) коштів спеціального
фонду проводяться з метою забезпечення
належного фінансування бюджетних
установ ветеринарної медицини, які не
забезпечені або частково забезпечені
коштами загального фонду Державного
бюджету.

Згідно п.п.2.1, 2.2 Порядку № 487 бюджетні
установи ветеринарної медицини
перераховують Державному комітету
ветеринарної медицини України кошти з
урахуванням забезпеченості коштами, що
визначені законом про Державний бюджет
України на відповідний рік, які
отримані понад кошторисні призначення
за підсумками виконання основних
функцій цих установ; кошти
перераховуються не пізніше 10 числа
першого місяця, що настає за звітним
кварталом, на підставі наказу Комітету.

Виходячи з положень Порядку № 487,
акумулюванню підлягали кошти, які
становили різницю між сумою отриманих
коштів від надання платних послуг та
сумою запланованих коштів, при цьому,
така сума коштів визначалась за
наслідками звітного кварталу та за
наявності наказу Держкомветмедицини
про акумулювання коштів.

Пунктом 1 абз. 4 Порядку складання,
розгляду, затвердження та основних
вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.02.2002 №228 встановлено, що
спеціальний фонд містить обсяг
надходжень на конкретну мету та їх
розподіл за повною економічною
класифікацією видатків бюджету на
здійснення відповідних видатків
згідно із законодавством, а також на
реалізацію пріоритетних заходів,
пов'язаних з виконанням установою
основних функцій.

Судом встановлено, що наказом
Держкомветмедицини України від 31.12.2010р.
№600 було затверджено план надходження
коштів за надання платних послуг
бюджетними установами, які входять до
сфери управління Державного комітету
ветеринарної медицини України за
перший квартал 2011 року, за перше
півріччя 2011 року, за 9 місяців 2011 року та
за 2011 рік, яким передбачено план
надходження коштів для установ
ветеринарної медицини у Сумській
області, а саме: за І квартал 2011 року - 24%
від затвердженого обсягу
запланованого надходження коштів за
надання платних послуг; за II квартал 2011
року - 66% від затвердженого обсягу
запланованого надходження коштів за
надання платних послуг; за III квартал 2011
року - 69% від затвердженого обсягу
запланованого надходження коштів за
надання платних послуг; за IV квартал 2011
року - 100% від затвердженого обсягу
запланованого надходження коштів за
надання платних послуг.

Такі ж показники акумулювання та
рахунок для акумулювання коштів були
визначені наказом Головного
управління ветеринарної медицини в
Сумській області від 03.11.2011р. №186-1 "Про
акумулювання, перерозподілу та
використання коштів спеціального
фонду" від 03.11.2011 №186-1 (далі - наказ №186-1).

У п. 2 наказу № 186-1 передбачено, що
бюджетним установам, які
підпорядковані головному управлінню
ветеринарної медицини в Сумській
області здійснювати перерахунок
коштів Державному комітету
ветеринарної медицини, що отримані
понад суми, зазначені в Плані
надходження коштів за надання платних
послуг за перший квартал 2011 року, за
перше півріччя 2011 року, за 9 місяців 2011
року та за 2011 рік.

В ході судового розгляду встановлено,
що кошти на акумулювання за 2011 рік в
сумі 20000,00 грн. були перераховані
позивачем в лютому 2012 року згідно
платіжного доручення від 03.02.2012 року № 1
(а.с.120 т. 2). В зв'язку з цим, відповідач
помилково визначив вказані кошти як
акумулювання за 2012 рік.

В 2012 році на підставі наказу Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України, позивачем перераховано коштів
на акумулювання в обсягах - 75 % від
запланованих надходжень за 9 місяців 2012
року та 100 % за 2012 рік.

Платіжними дорученнями від 14.11.2012 року
№ 6 (на суму 50000,00 грн.) та від16.11.2012 року
№ 7 (на суму 30000,00 грн.) позивачем
перераховано до Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України кошти в загальному розмірі
80000,00 грн. (а.с.121-122 т. 2).

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновки про зайве перерахування
коштів на утримання вищестоящої
організації в сумі 28731,95 грн., є
безпідставними та необґрунтованими,
оскільки розрахунок необхідної для
перерахування суми коштів відповідач
проводив виходячи з підсумків роботи
позивача за повний бюджетний рік, а не
виходячи з підсумків роботи за квартал,
як того вимагають зазначені вище норми.

Крім того, при проведенні розрахунку
розміру коштів, що підлягали
акумулюванню, посадовими особами ДФІ
не були взяті до уваги показники
залишків коштів на початок звітного
року, які фактично не можуть вважатися
надходженнями поточного року. Дана
обставина підтверджується звітами про
надходження і використання коштів,
отриманих як плата за послуги за 2011 - 2013
роки (т. 2 а.с. 132-140).

З урахуванням викладеного, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що підпункт 2.14 п. 2
вимоги Роменської ОДФІ від 11.07.2014 року
№ 104-14/1109 є протиправним та таким, що не
відповідає ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відносно порушення, викладеного в
підпункті 2.11 п. 2 вимоги Роменської ОДФІ
від 11.07.2014 року № 104-14/1109, колегія суддів
зазначає наступне.

Як обґрунтовано встановлено судом
першої інстанції, позивач оплатив
авіаційні послуги по розкладці вакцини
проти сказу диких тварин за рахунок
коштів, передбачених Паспортом
бюджетної програми на 2011 рік за КПКВ
2802030 "Організація і регулювання
діяльності установ в системі
ветеринарної медицини", затвердженого
наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України і
наказом Міністерства фінансів від
17.02.2011 року № 33/186 (а.с.с115-117 т. 1), а також
за рахунок коштів, передбачених
Паспортом бюджетної програми на 2012 рік
за КПКВ 2802030 "Організація і регулювання
діяльності установ в системі Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України", затвердженого наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України і наказом
Міністерства фінансів від 17.02.2012 року №
63/211 (а.с.121-124 т. 1).

Відповідно до п. 4, 30 ч. 1 ст. 2 Бюджетного
кодексу України, бюджетною програмою є
сукупність заходів, спрямованих на
досягнення єдиної мети, завдань та
очікуваного результату, визначення та
реалізацію яких здійснює розпорядник
бюджетних коштів відповідно до
покладених на нього функцій.
Кошторисом є основний плановий
фінансовий документ бюджетної
установи, яким на бюджетний період
встановлюються повноваження щодо
отримання надходжень і розподіл
бюджетних асигнувань на взяття
бюджетних зобов'язань та здійснення
платежів для виконання бюджетною
установою своїх функцій та досягнення
результатів, визначених відповідно до
бюджетних призначень.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу
України закріплений принцип цільового
використання бюджетних коштів, згідно
якого бюджетні кошти використовуються
тільки на цілі, визначені бюджетними
призначеннями та бюджетними
асигнуваннями.

Згідно ст. 119 Бюджетного кодексу
України, нецільовим використанням
бюджетних коштів є їх витрачання на
цілі, що не відповідають: бюджетним
призначенням, встановленим законом про
Державний бюджет України (рішенням про
місцевий бюджет); напрямам
використання бюджетних коштів,
визначеним у паспорті бюджетної
програми (у разі застосування
програмно-цільового методу у
бюджетному процесі) або в порядку
використання бюджетних коштів;
бюджетним асигнуванням (розпису
бюджету, кошторису, плану використання
бюджетних коштів).

У відповідності з п. 6, 7, 8 Паспорту
бюджетної програми на 2011 рік за КПКВ
2802030 "Організація і регулювання
діяльності установ в системі
ветеринарної медицини", затвердженого
наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України і
наказом Міністерства фінансів від
17.02.2011 року № 33/186, метою бюджетної
програми є здійснення державного
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду за охороною території України
від занесення з території інших країн
або з карантинної зони збудників
заразних хвороб під час експорту,
імпорту і транзиту об'єктів
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду.

Завданням програми є проведення
організаційно-господарської та
спеціальної ветеринарно-санітарної
діяльності, у тому числі
профілактичної та діагностичної.

Напрямами використання бюджетних
коштів, зокрема визначено: проведення
лабораторно-діагностичних та
лікувальних робіт;
ветеринарно-санітарний контроль та
нагляд на державному кордоні та
транспорті.

Пунктами 6, 7, 8 Паспорту бюджетної
програми на 2012 рік за КПКВ 2802030
"Організація і регулювання діяльності
установ в системі Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України", затвердженого наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України і наказом
Міністерства фінансів від 17.02.2012 року №
63/211, метою бюджетної програми є
реалізація державної політики у галузі
ветеринарної медицини, сферах
карантину та захисту рослин, охорони
прав на сорти рослин.

Завданням програми є, зокрема,
здійснення державного
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду за охороною території України
від занесення з території інших країн
або з карантинної зони збудників
заразних хвороб під час експорту,
імпорту і транзиту об'єктів
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду.

Напрямами використання бюджетних
коштів, окрім іншого, визначено
проведення лабораторно-діагностичних
та лікувальних робіт бюджетними
установами, що належать до сфери
управління Держветфітослужби та
ветеринарно-санітарний контроль і
нагляд на державному кордоні та
транспорті.

При цьому, відповідно до п. 1 Додатку № 1
Переліку протиепізоотичних,
лікувальних,
лабораторно-діагностичних,
радіологічних та інших
ветеринарно-санітарних заходів, що
проводяться органами державної,
ветеринарної медицини за рахунок
коштів державного бюджету,
республіканського бюджету АР Крим і
місцевих бюджетів до постанови
Кабінету Міністрів України від 15.08.1992
року № 478, запобігання та ліквідація
інфекційних і паразитарних
захворювань сільськогосподарських,
домашніх, зоопаркових, лабораторних та
інших представників фауни, до яких
відноситься сказ, є протиепізоотичними
заходами.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що
з системного аналізу мети, завдань та
напрямів використання бюджетних
коштів за КПКВ 2802030 слідує, що кошти
передбачені зазначеною вище програмою
передбачені для здійснення контролю
під час експорту, імпорту і транзиту
об'єктів ветеринарно-санітарного
контролю та нагляду, зокрема на
державному кордоні та на транспорті.

Отже, паспортами бюджетної програми на
2011 рік за КПКВ 2802030 та на 2012 рік за КПКВ
2802030 проведення протиепізоотичних
заходів, якими є послуги із розкидання
вакцини проти сказу диких м'ясоїдних
тварин, не передбачено.

Натомість, пунктами 6, 7, 8 Паспорту
бюджетної програми на 2011 рік за КПКВ
2802020 "Протиепізоотичні заходи та участь
у Міжнародному епізоотичному бюро",
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України і наказом Міністерства
фінансів від 23.03.2011 року № 87/396 (а.с.118-120
т. 1) передбачено, що метою бюджетної
програми є охорона території України
від проникнення хвороб тварин з
території інших держав або карантинних
зон, захист тварин та населення від
збудників та хвороб тварин шляхом
здійснення профілактичних,
діагностичних та лікувальних заходів.

Завданням програми є, зокрема,
проведення
організаційно-господарської та
спеціальної ветеринарно-санітарної
діяльності, в тому числі
профілактичної та діагностичної.

Напрямами використання бюджетних
коштів є протиепізоотичні заходи,
забезпечення медикаментами, виконання
ветеринарно-санітарних заходів,
проведення карантинних та
ветеринарно-санітарних робіт
підрозділами ветеринарної міліції,
сплата членських внесків в Міжнародне
епізоотне бюро.

Аналогічна програма за КПКВ 2802020
"Протиепізоотичні заходи та участь у
Міжнародному епізоотичному бюро"
затверджена наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України і наказом Міністерства
фінансів від 17.02.2012 року № 63/211 на 2012 рік
(а.с.125-127 т. 1).

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що послуги по
розкладанню пероральної вакцини проти
сказу диких м'ясоїдних тварин є саме
здійсненням заходів з профілактики,
локалізації та ліквідації інфекційних
і паразитарних хвороб тварин, до яких і
відноситься сказ, що передбачено
програмою 2802020.

Відповідно до п. 2 Порядку використання
коштів, передбачених у державному
бюджеті для здійснення
протиепізоотичних заходів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.04.2008 №413 (далі -
Порядок № 413), бюджетні кошти
спрямовуються на здійснення заходів з
профілактики, локалізації та
ліквідації інфекційних і паразитарних
хвороб тварин передбачених переліком
згідно з Додатком 1.

Також п.1 Порядку № 413 визначено
механізм використання коштів,
передбачених у державному бюджеті за
програмою 2802020 "Протиепізоотичні
заходи та участь у Міжнародному
епізоотичному бюро".

Таким чином, використання коштів на
оплату за послуги по розкладанню
пероральної вакцини проти сказу диких
м'ясоїдних тварин за рахунок програми
по КПКВ 2802030 є нецільовим використанням
бюджетних коштів.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивачем допущено
порушення ч. 4, 30 ст. 2, ч. 8 ст. 7, ч. 4 ст. 13
Бюджетного кодексу України, пунктів 6, 8
Паспортів бюджетних програм на 2011 рік
за КПКВ 2802030 "Організація і регулювання
діяльності установ в системі
ветеринарної медицини" та 2012 рік за
КПКВ 2802030 "Організація і регулювання
діяльності установ в системі Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України", що виявилось в оплаті послуг
по розкладці вакцини проти сказу диких
м'ясоїдних тварин і призвело до
нецільового використання бюджетних
коштів в загальному розмірі 73816,67 грн., в
тому числі 47316,67 грн. в 2011 році та 26500,00
грн. в 2012 році, у зв'язку з чим, позовні
вимоги в частині скасування підпункту
2.11 п. 2 вимоги Роменської ОДФІ від 11.07.2014
року № 104-14/1109 є необґрунтованими і не
підлягають задоволенню.

Відносно порушення, викладеного в
підпункті 2.13 п. 2 спірної вимоги,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 13 Бюджетного Кодексу
України, бюджет може складатися із
загального та спеціального фондів.
Складовими частинами спеціального
фонду бюджету є: доходи бюджету
(включаючи власні надходження
бюджетних установ), які мають цільове
спрямування; видатки бюджету, що
здійснюються за рахунок конкретно
визначених надходжень спеціального
фонду бюджету (у тому числі власних
надходжень бюджетних установ);
кредитування бюджету (повернення
кредитів до бюджету з визначенням
цільового спрямування та надання
кредитів з бюджету, що здійснюється за
рахунок конкретно визначених
надходжень спеціального фонду
бюджету); фінансування спеціального
фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ
отримуються додатково до коштів
загального фонду бюджету і включаються
до спеціального фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ
поділяються на такі групи: перша група -
надходження від плати за послуги, що
надаються бюджетними установами
згідно із законодавством; друга група -
інші джерела власних надходжень
бюджетних установ.

У складі першої групи виділяються такі
підгрупи: підгрупа 1 - плата за послуги,
що надаються бюджетними установами
згідно з їх основною діяльністю;
підгрупа 2 - надходження бюджетних
установ від додаткової (господарської)
діяльності; підгрупа 3 - плата за оренду
майна бюджетних установ; підгрупа 4 -
надходження бюджетних установ від
реалізації в установленому порядку
майна (крім нерухомого майна).

У складі другої групи виділяються такі
підгрупи: підгрупа 1 - благодійні
внески, гранти та дарунки; підгрупа 2 -
кошти, що отримують бюджетні установи
від підприємств, організацій, фізичних
осіб та від інших бюджетних установ для
виконання цільових заходів.

Тобто, вказані норми не передбачають
віднесення до власних надходжень
бюджетних установ адміністративних
послуг.

Водночас, відповідно до Переліку
платних адміністративних послуг, які
надаються Державною ветеринарною і
фітосанітарною службою, органами та
установами, що належать до сфери її
управління, ї розміру плати за їх
надання, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 09.06.2011
року № 641, плата за видачу ветеринарних
свідоцтв та довідок належить до
адміністративних послуг, діяльність по
видачі яких входить до функціональних
повноважень цих установ.

Частиною 32 ст. 4 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
встановлено, що плата за
адміністративні послуги відноситься
до джерел формування спеціального
фонду Державного бюджету України у
частині доходів.

Аналізуючи зміст викладених правових
норм, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
плата за надані адміністративні
послуги є доходами Державного бюджету
України, а не власними надходженнями
бюджетної установи, уповноваженої їх
надавати.

На виконання п. 2 Постанови Кабінету
Міністрів України "Про деякі питання
надання платних адміністративних
послуг" від 05.01.2011 року № 33 ,
Міністерства, інші центральні органи
виконавчої влади повинні забезпечити
до 1 березня 2011 року відкриття
підприємствами, установами та
організаціями, що належать до сфери їх
управління рахунків в органах
Державної казначейської служби для
зарахування коштів від надання
адміністративних послуг.

Крім того, листом від 25.02.2011 року №
17-04/570-3011 Державне казначейство України
повідомило, що відповідно до п. 32 ст. 4
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" плата за
адміністративні послуги відноситься
до джерел формування спеціального
фонду Державного бюджету України на 2011
рік у частині доходів. Плата за надання
таких послуг справляється у розмірах
та порядку, визначених законодавчими
актами України, а в разі якщо це не
передбачено законодавчими актами
України, - актами Кабінету Міністрів
України.

Для зарахування надходжень з кодом
класифікації доходів бюджету 24020000
"Плата за адміністративні послуги"
(наказ Міністерства фінансів України
від 14.01.2011 року № 11 "Про бюджетну
класифікацію") в органах Державного
казначейства України відкриті в
розрізі територій рахунки за
балансовим рахунком 3121, символ
звітності 299.

Порядок казначейського обслуговування
доходів та інших надходжень державного
бюджету, регламентований наказом
Державного казначейства України від
19.12.2000 року № 131, який зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 24.01.2001
року за № 67/5258.

Пунктом 34 ст. 14 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
визначено, що кошти, отримані до
спеціального фонду державного бюджету
України згідно із пунктом 32 ст. 4,
спрямовуються на видатки головних
розпорядників коштів державного
бюджету, пов'язані з наданням
адміністративних послуг.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, Лікарня ветмедицини
не є головним розпорядником коштів
державного бюджету та рахунок для
зарахування коштів від надання
адміністративних послуг за кодом 24020000
"Плата за адміністративні послуги" нею
відкрито не було.

З урахуванням викладеного суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що позовні вимоги в частині
скасування підпункту 2.13 п. 2 вимоги
Роменської ОДФІ від 11.07.2014 року № 104-14/1109
є необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова Сумського
окружного адміністративного суду від
30.09.2014 року відповідає вимогам ст. 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги Недригайлівської
районної державної лікарні
ветеринарної медицини та Державної
фінансової інспекції в Сумській
області колегією суддів не
встановлено.

З огляду на те, що посилання
відповідача в апеляційній скарзі на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
не знайшли свого підтвердження при
розгляді даної справи, а судом першої
інстанції повно та всебічно перевірені
надані сторонами докази, дана їм
належна оцінка у рішенні, яке належним
чином мотивовано і за своїм змістом та
формою відповідає вимогам
матеріального та процесуального
закону, апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Недригайлівської
районної державної лікарні
ветеринарної медицини, Державної
фінансової інспекції в Сумській
області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 30.09.2014р. по
справі № 818/1959/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С. Повний текст ухвали
виготовлений 08.12.2014 р.