Справа № 804/16056/14
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Коренева А.О.,
при секретарі судового засідання -
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - Фініченко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську в
приміщенні Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Приватного підприємства «Торговий дім
«Талан-Торг» до Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання дій
протиправними та скасування рішень, -
Позивач, ПП «Торговий дім «Талан-Торг»,
звернувся до суду з позовом до
Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області про: - визнання протиправним та
скасування рішення ОДПІ, оформлене
Наказом від 16.04.14 № 413 «Про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ПП «Торговий дім
дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово-господарських
взаємовідносин із TOB ВК «Віконні
ПП "ПАГАМЕНТ") за грудень 2011 року, із ТОВ
ПП «Панір») за січень 2012 року, із ТОВ
лютий-липень 2012 року та грудень 2011 року,
період лютий- липень 2012 року, із ТОВ
лютий-квітень 2012 року, із ПП «ATM» (код
за січень 2011р., із ТОВ «Старт Д» (код
2012 року, із ТОВ «Лігран» () за липень 2012 року, із ТОВ
листопад 2011 року та підтвердження
проведення господарських операцій
щодо подальшої реалізації придбаного
товару у даних контрагентів», на
підставі якого проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку приватного підприємства
«Торговий дім «Талан-Торг» (), за результатами якої складено
Акт від 07.05.2014р. №1555/22-01/32058250; - визнання
протиправними дії ОДПІ по проведенню
документальної позапланової виїзної
перевірки приватного підприємства
«Торговий дім «Талан-Торг», , з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
здійсненні фінансово-господарських
взаємовідносин із TOB ВК «Віконні
ПП "ПАГАМЕНТ") за грудень 2011 року, із ТОВ
ПП «Панір») за січень 2012 року, із ТОВ
лютий-липень 2012 року та грудень 2011 року,
період лютий-липень 2012 року, із ТОВ
лютий-квітень 2012 року, із ПП «ATM» (код
за січень 2012 року, із ТОВ «Старт Д» (код
2012 року, із ТОВ «Лігран» () за липень 2012 року, із ТОВ
листопад 2011 року та підтвердження
проведення господарських операцій
щодо подальшої реалізації придбаного
товару у даних контрагентів», на
підставі якого проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку приватного підприємства
«Торговий дім «Талан-Торг» (), за результатами якої складено
Акт від 07.05.2014р. №1555/22-01/32058250; - визнання
недійсним (нечинним) повністю з моменту
його прийняття та скасування
податкового повідомлення-рішення з
податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
ОДПІ, яким нарахована сума податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) у розмірі 50 473, 75
грн., з яких 40 379,00 грн. - основний платіж,
10 094, 75 грн - штрафні (фінансові) санкції;
- визнання протиправними дії Державної
фіскальної служби України по залишенню
без розгляду скарги приватного
підприємства «Торговий дім
«Талан-Торг» від 03.09.14 на податкове
повідомлення-рішення з податку на
Рішення про результати розгляду скарги
від 18.08.2014р. за eux. № 5786/10/04-36-10- 08-09.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 28.10.14
провадження у справі за позовними
вимогами до Державної фіскальної
служби України про визнання
протиправними дій із залишення без
розгляду скарги ПП «Торговий дім
«Талан-Торг» від 03.09.14 - закрито за
результатом розгляду відповідного
клопотання позивача.

На обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено про відсутність
законних підстав для прийняття
Відповідачем рішення про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки Позивача, оформленого
Наказом № 413, та для проведення такої
перевірки, з посиланням на підстави,
зазначені в Наказі №413. Відповідач,
коли прийняв рішення, оформлене
Наказом № 413, діяв, на думку позивача,
поза межами наданих йому повноважень.
Оскільки протиправним є рішення
Відповідача, оформлене Наказом № 413, а,
відповідно, протиправними є дії
Відповідача по проведенню перевірки
Позивача у зв'язку з відсутністю
підстав для проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
Позивача, то протиправними також є дії
Відповідача і по складанню Акту
перевірки за результатами такої
протиправної перевірки, та, відповідно,
є протиправним та безпідставним і
податкове повідомлення-рішення,
винесення Відповідачем на підставі
такого Акту перевірки. Також позивачем
зазначено, що спірні суми податкового
кредиту сформовані ним за
взаємовідносинами з ТОВ «Феррит-Д», ТОВ
«РИВС», ТОВ «ЛІГРАН», ТОВ ПК «Віконні
Системи», ПП «ATM», ТОВ «Старт-Д», ТОВ
«ЛІГА», ТОВ «Матадор», ТОВ
«Галактика-М», ТОВ СПЕШЛ ТЕКСТАЙЛ», ФОП
Хобта І.В на підставі належним чином
оформлених первинних документів, в
тому числі податкових накладних. Крім
того, позивачем зауважено, що оскільки
товар отримував особисто директор
Позивача - ОСОБА_1, то оформлення
довіреності відповідно до Інструкції
про порядок реєстрації виданих,
повернутих і використаних
довіреностей на одержання цінностей,
затвердженою наказом Мінфіну України
від 16.05.1996р. N 99, не потрібно, оскільки
директор відповідно до ст. 65
Господарського кодексу України без
довіреності є представником
підприємства - Позивача.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Відповідач, Лівобережна ОДПІ м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області, проти
задоволення позову заперечував. Мотиви
незгоди зводяться до того, що за
наданими позивачем в ході перевірки
документами неможливо підтвердити
факт транспортування товару та
реальність здійснення господарських
операцій; до перевірки надані
видаткові накладні, які оформлені не
належним чином - відсутні обов'язкові
реквізити, які необхідні бути на
первинному документі, а саме: місце
складання даних документів та відсутні
посади осіб, які дали б змогу
ідентифікувати осіб, які підписували
документи. Також відповідачем
зазначено, що за результатами аналізу
даних податкової звітності та
інформації з зовнішніх джерел по
вищезазначеним постачальникам
встановлено: незначну кількість
трудових ресурсів; відсутність
виробничого обладнання, транспортних
засобів; - відсутність складських та
офісних приміщень, основних фондів; що
дає змогу ставити під сумнів факт
здійснення суб'єктом господарювання,
задекларованого основного виду
діяльності, що свідчить про
відсутність у підприємств необхідних
умов для здійснення господарської
діяльності в частині реалізації
товарів (робіт, послуг). Відсутність
трудових та матеріальних ресурсів,
виробничої бази, складських приміщень
унеможливлює здійснення господарської
діяльності вищезазначеними
постачальниками. Відповідачем
зазначено, що операції між
постачальниками (ТОВ «Ферріт-Д», (нова
назва ПП «Панір») ТОВ «РИВС», ТОВ
«Лігран», TOB ВК «Віконні системи», (нова
назва ПП "ПАГАМЕНТ"), ПП «ATM», ТОВ «Cmapm-Д»,
ТОВ «Ліга», TOB «Mamadop», ТОВ "ГАЛАКТИКА-М",
ТОВ «Спешл Текстайл Груп») та ПП «ТД
Талан-Торг» не містять у суті своїй
розумних економічних або інших причин
(ділової мети) систематичного (протягом
місяця) придбання та продажу товарів
(робіт/послуг). Такі причини можуть бути
наявними лише за умови, що платник
податку має намір одержати економічний
ефект у результаті підприємницької або
іншої економічної діяльності.
Наслідком діяльності ТОВ «Ферріт-Д»,
(нова назва ПП «Панір») ТОВ «РИВС», ТОВ
«Лігран», TOB ВК «Віконні системи», (нова
назва ПП "ПАГАМЕНТ"), ПП «ATM», ТОВ
«Старт-Д», ТОВ «Ліга», ТОВ «Матадор»,
ТОВ "ГАЛАКТИКА-М", ТОВ «Спешл Текстайл
Груп» є виключно чи переважно
формування податкових зобов'язань та
податкового кредиту на адресу
контрагентів. В судовому засіданні
представник відповідача просив
відмовити в задоволені позову, навівши
доводи, викладені в акті перевірки та
запереченнях проти позову.

Вивчивши доводи позову та заперечень,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов та заперечення,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд при
винесені постанови виходить з
наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, представниками
сторін визнано, що відповідачем
відносно позивача проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
здійсненні фінансово-господарських
взаємовідносин із ТОВ ВК «Віконні
системи» () (нова назва
ПП "ПАГАМЕНТ") за грудень 2011 року, із ТОВ
«Ферріт Д» () (нова назва
ПП «Панір») за січень 2012 року, із ТОВ
«РИВЄ» () за період
лютий-липень 2012 року та грудень 2011 року,
із ТОВ «Матадор» () за
період лютий-липень 2012 року, із ТОВ
«Ліга» () за
лютий-квітень 2012 року, із ПП «ATM» () за серпень 2012 року, із ТОВ
«Спешл Текстайл Груп» ()
за січень 2012 року, із ТОВ «Старт Д» () за період вересень-жовтень
2012 року, із ТОВ «Лігран» () за липень 2012 року, із ТОВ
«Галактика М» () за
листопад 2011 року та підтвердження
проведення господарських операцій
щодо подальшої реалізації придбаного
товару у даних контрагентів, за
результатами якої складений
відповідний Акт від 07.05.14 №1555/22-01/32058250
(далі - Акт).

Вказана перевірка проведена
відповідачем на підставі Наказу ОДПІ
від 16.04.14 № 413 «Про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ПП «Торговий дім
«Талан-Торг», , з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово-господарських
взаємовідносин із TOB ВК «Віконні
системи» () (нова назва
ПП "ПАГАМЕНТ") за грудень 2011 року, із ТОВ
«Ферріт Д» () (нова назва
ПП «Панір») за січень 2012 року, із ТОВ
«РИВС» () за період
лютий-липень 2012 року та грудень 2011 року,
із ТОВ «Матадор» () за
період лютий- липень 2012 року, із ТОВ
«Ліга» () за
лютий-квітень 2012 року, із ПП «ATM» () за серпень 2012 року, із ТОВ
«Спешл Текстайл Груп» ()
за січень 2011р., із ТОВ «Старт Д» () за період вересень-жовтень
2012 року, із ТОВ «Лігран» () за липень 2012 року, із ТОВ
«Галактика М» () за
листопад 2011 року та підтвердження
проведення господарських операцій
щодо подальшої реалізації придбаного
товару у даних контрагентів».

Як вбачається зі змісту Акту перевірки
та визнано представником позивача,
завірена копія згаданого Наказу та
направлення за №225, 226 від 16.04.14 були
отримані 17.04.14 особисто директором
позивача, перевірка проводилась з 17.04.14
по 24.04.14, термін проведення перевірки
продовжувався на 2 робочих дні згідно з
наказом від 24.04.14 №441. Виданню Наказу
ОДПІ від 16.04.14 № 413 передувало
направлення на адресу позивача запиту
про надання пояснень та їх
документальне підтвердженні від 31.03.14
№9827/10/04-64-22-3-11 стосовно взаємовідносин
позивача із зазначеними вище
контрагентами, який отриманий особисто
директором позивача 01.04.14.

Суд зазначає, що відповідно до п. 75.1 ст.75
ПКУ контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки. Згідно
з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПКУ документальною
виїзною перевіркою вважається
перевірка, яка проводиться за
місцезнаходженням платника податків
чи місцем розташування об'єкта права
власності, стосовно якого проводиться
така перевірка.

За змістом п.81.1 ст. 81 ПКУ посадові особи
контролюючого органу мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування контролюючого
органу, реквізити наказу про
проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється) або об'єкта, перевірка
якого проводиться, мета, вид
(документальна планова/позапланова або
фактична), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника
контролюючого органу або його
заступника, що скріплений печаткою
контролюючого органу; копії наказу про
проведення перевірки; службового
посвідчення осіб, які зазначені в
направленні на проведення перевірки.
Непред'явлення або ненадіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення документальної виїзної
або фактичної перевірки. Відмова
платника податків та/або посадових
(службових) осіб платника податків
(його представників або осіб, які
фактично проводять розрахункові
операції) від допуску до перевірки на
інших підставах, ніж визначені в абзаці
п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Суд зауважує, що відповідно до позиції
Верховного Суду України, викладеній в
постанові від 24.12.10 у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Foods and Goods L.T.D." до ДПІ у
Калінінському районі м. Донецька, третя
особа - Державна податкова
адміністрація в Донецькій області, про
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, платник
податків, який вважає порушеним
порядок та підстави призначення
податкової перевірки щодо нього, має
захищати свої права шляхом не допуску
посадових осіб контролюючого органу до
такої перевірки. Якщо ж допуск до
проведення перевірки відбувся, в
подальшому предметом розгляду в суді
має бути лише суть виявлених порушень
податкового та іншого законодавства,
дотримання якого контролюється
контролюючими органами.

Отже, за правовою позицією Верховного
Суду України саме на етапі допуску до
перевірки платник податків може
поставити питання про
необґрунтованість її призначення та
проведення, реалізувавши своє право на
захист від безпідставного та
необґрунтованого здійснення
податкового контролю щодо себе.
Водночас, допуск до перевірки нівелює
правові наслідки процедурних порушень,
допущених контролюючим органом при
призначенні податкової перевірки.

На підставі викладеного суд зазначає,
що позови платників податків,
спрямовані на оскарження рішень (у тому
числі наказів про призначення
перевірки), дій або бездіяльності
контролюючих органів щодо призначення
та/або проведення перевірок можуть
бути задоволені лише в тому разі, якщо
до моменту винесення судового рішення
не відбулося допуску посадових осіб
контролюючого органу до спірної
перевірки. В іншому разі в задоволенні
відповідних позовів має бути
відмовлено, оскільки правові наслідки
оскаржуваних рішень та дій за таких
обставин є вичерпаними, а отже,
задоволення позову не може призвести
до відновлення порушених прав платника
податків, оскільки після проведення
перевірки права платника податків
порушують лише наслідки проведення
відповідної перевірки.

Оскільки, як зазначено вище та визнано
позивачем, останній допустив посадових
осіб ОДПІ до проведення перевірки, за
результатами якої складений акт від
07.05.14 №1555/22-01/32058250 та прийнято податкове
повідомлення-рішення, суд доходить до
висновку, що позивач фактично
погодився з Наказом ОДПІ від 16.04.14 № 413
та діями ОДПІ, що були вчинені до
початку виїзної документальної
позапланової перевірки та пов'язані із
її проведенням, адже не використав
свого права не допуску посадових осіб
до проведення перевірки.

За викладених обставин, суд зазначає
про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог позивача
про визнання протиправним та
скасування рішення ОДПІ, оформлене
Наказом від 16.04.14 № 413, за результатами
якої складено Акт від 07.05.2014р.
№1555/22-01/32058250, а також про визнання
протиправними дії ОДПІ по проведенню
документальної позапланової виїзної
перевірки позивача, за результатами
якої складено Акт від 07.05.2014р.
№1555/22-01/32058250.

З оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення від 11.06.14 № ,
яким позивачу збільшена сума грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 50 473, 75 грн., з яких 40
379,00 грн. - основний платіж, 10 094, 75 грн -
штрафні (фінансові) санкції,
вбачається, що воно прийнято на
підставі Акту перевірки від 07.05.2014р.
№1555/22-01/32058250 за встановлені порушення
п.198.2, 198.3, п.198.6 ст.198, п.201..1 ст.201 ПКУ
(а.с.22).

За висновками згаданого Акту перевірки
проведеною перевіркою встановлено: -
нереальність здійснення господарських
відносин ПП «ТД «Талан-Торг», а саме
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування та неможливість
реального здійснення ПП «ТД
«Талан-Торг» операцій по ланцюгу із TOB
ВК «Віконні системи» ()
за грудень 2011 року, із ТОВ «Ферріт Д»
() за січень 2012 року, із
ТОВ «РИВС» () за період
лютий-липень 2012 року та грудень 2011 року,
із ТОВ «Матадор» () за
період лютий-липень 2012 року, із ТОВ
«Ліга» () за
лютий-квітень 2012 року, із ПП «ATM» () за серпень 2012 року, із ТОВ
«Спешл Текстайл Груп» ()
за січень 2012 року, із ТОВ «Старт Д» () за період вересень-жовтень
2012року, із ТОВ «Лігран» () за липень 2012 року, із ТОВ
«Галактика М» () за
листопад 2011 року; - нереальність
здійснення господарських відносин з ПП
«ТД «Талан-Торг», а саме встановлено
відсутність об'єктів оподаткування та
неможливість реального здійснення ПП
«ТД «Талан-Торг» операцій по ланцюгу з
постачальниками ТОВ «Ферріт-Д» (нова
назва ПП «Панір») ТОВ «Лігран», ТОВ
«Ліга», ТОВ "ГАЛАКТИКА-М", ТОВ «Спешл
Текстайл Груп» - ПП «ТД Талан Торг» -
контрагенти-покупці згідно таблиці,
наведеній на аркуші 68-69 Акту перевірки;
- порушення п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1
ст.201 ПКУ, в результаті чого занижений
податок на додану вартість у грудні
2011-жовтні 2012 року на загальну суму 40 380
грн., а саме: у грудні 2011 року на суму 4667
грн.; у січні 2012 року на суму 2058 грн.; у
лютому 2012 року на суму 6667 грн.; у березні
2012 року на суму 3308 грн.; у квітні 2012 року
на суму 6400 грн.; у травні 2012 року на суму
3200 грн.; у червні 2012 року на суму 7733 грн.;
у липні 2012 року на суму 1538 грн., у серпні
2012 року на суму 1667 грн.; у вересні 2012
року на суму 833 грн.; у жовтні 2012 року на
суму 2308 грн.

Підставою для означених висновків
слугували судження посадових осіб ОДПІ
про надання до перевірки видаткових
накладних, в яких відсутні обов'язкові
реквізити, які необхідні бути на
первинному документі, а саме: місце
складання даних документів та відсутні
посади осіб, які дали б змогу
ідентифікувати осіб, які підписували
документи; про здійснення
господарських операцій з
використанням підприємств з ознаками
фіктивності, за результатами аналізу
даних податкової звітності та
інформації з зовнішніх джерел по яких
встановлено незначну кількість
трудових ресурсів. відсутність
виробничого обладнання, транспортних
засобів, відсутність складських та
офісних приміщень, основних фондів, що
дає змогу ставити під сумнів факт
здійснення суб'єктом господарювання,
задекларованого основного виду
діяльності; про спрямованість
діяльності на отримання податкової
вигоди, що виразилося в декларуванні
незаконно сформованого податкового
кредиту та валових витрат.

В результаті адміністративного
оскарження податкового
повідомлення-рішення від 11.06.14 №
Рішенням Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Дніпропетровській області про
результати розгляду скарги від 18.08.14 за
вих. № 5786/10/04-36-10-08-09 рішення ОДПІ
залишено без змін, скарга без
задоволення, а листом Державної
фіскальної служби України від 11.08.14 за
вих. № 130/2/99-99-22-01-03 скарга позивача
залишена без розгляду.

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість вказаних висновків
відповідача і винесеного на підставі
таких висновків спірного акту
індивідуальної дії на відповідність
вимогам ч.3 ст.2 КАС України,
проаналізувавши положення
законодавчих актів, якими врегульовані
спірні правовідносини, суд зауважує на
наступному.

В ході судового розгляду справи судом
встановлено, сторонами визнано, що
спірна сума податкового кредиту в
розмірі 40 380 грн. сформована позивачем
за взаємовідносинами з ТОВ «Ферріт Д»
(нова назва ПП «Панір») за січень 2012
року, із ТОВ «РИВС» за період
лютий-липень 2012 року та грудень 2011 року,
TOB «ВК «Віконні системи» (нова назва ПП
«Пагамент») за грудень 2011 року, ПП «ATM»
за серпень 2012 року, з ТОВ «Старт Д» за
період вересень- жовтень 2012 року, ТОВ
«Ліга» за лютий-квітень 2012 року, із ТОВ
«Матадор» за період лютий-липень 2012
року, із ТОВ «Спешл Текстайл Груп» за
січень 2012 року, із ТОВ «Лігран» за
липень 2012 року, із ТОВ «Галактика М» за
листопад 2011 року,

На підтвердження правомірності
формування спірних сум податкового
кредиту за взаємовідносинами з ТОВ
«Ферріт Д» позивачем надані до суду:
Договір №0212 Т від 03.01.2012р. про придбання
пакувальних матеріалів, видаткова
накладна № 191 від 10.01.2012р. на суму 8000,00
грн., в т.ч. ПДВ 1333,33грн., податкова
накладна № 165 від 10.01.2012р., акт на
списання № 1 від 31.01.2012р. на суму 6666,67
грн.; Договір № 1П від 03.01.2012р. про
придбання спеціального одягу, маски,
респіратори тощо; видаткові накладні №
187 від 03.01.2012р., №188 від 04.01.2012р., №189 від
05.01.2012р., №190 від 06.01.2012р.; податкові
накладні № 161 від 03.01.2012р., № 162 від
04.01.2012р., № 163 від 05.01.2012р., № 164 від
06.01.2012р. (том 1 а.с.124-136).

На підтвердження правомірності
формування спірних суми податкового
кредиту за взаємовідносинами з ТОВ
«Ривс» позивачем надані до суду: -
Договір про
інформаційно-консультаційне
обслуговування №01/11 ИУ від 01.12.2011р., Акт
здачі - прийняття робіт №1962 від 31.12.2011р.,
податкова накладна № 538 від 31.12.2011р.; -
Договір про
інформаційно-консультаційне
обслуговування №1/02 ИУ від 01.02.2012р., Акт
№ 1088 на суму 10000,00грн., в т.ч. ПДВ 1666,67
грн., податкова накладна № 475 від
29.02.2012р.; - Договір про надання послуг
№1ПП від 01.02.2012р. з передпродажної
підготовки товарів (спецодягу,
спецвзутгя, засобів захисту), Акт № 1089
від 29.02.2012р. на суму 5800,00грн., в т.ч ПДВ
4833,33 грн., податкова накладна № 476 від
29.09.2012р.; -Договір №0103 Т від 01.03.2012р. про
придбання пакувальних матеріалів,
видаткову накладну № 1873 від 01.03.2012р. на
суму 6200,00 грн., в т.ч. ПДВ 1033,33 грн.,
податкову накладну № 618 від 01.03.2012р.,
акти на списання № 4 від 31.03.2012р. на суму
5166,67 грн., № 6 від 01.04.2012р.; - Договір №0104-Я
від 01.04.2012р. про придбання ярликів на
картоні кольоровий, видаткову накладну
№ 2648 від 02.04.2012р. на суму 10000,00 грн., в т.ч.
ПДВ 1666,67 грн., податкову накладну № 512
від 02.04.2012р., акт а списання № 5 від
30.04.2012р. на суму 8333,33 грн. (том 1 а.с. 137 - 162).

На підтвердження правомірності
формування спірних суми податкового
кредиту за взаємовідносинами з ТОВ
«Лігран» позивачем надані до суду: -
Договір поставки № 35 від 10.07.2012р.
(костюми «універсал»); видаткова
накладна № 1016 від 18.07.2012р. на суму 39000
грн., в т.ч. ПДВ 6500 грн., податкова
накладна № 1016 від 18.07.2012р. (а.с.163-166).

На підтвердження правомірності
формування спірних суми податкового
кредиту за взаємовідносинами з ТОВ ВК
«Віконні системи» позивачем надані до
суду: - Договір № 1671 від 01.12.2011р.
(пакувальні матеріали), видаткова
накладна № 1671 від 01.12.2012р. на суму 18000,00
грн., в т.ч. ПДВ 3000,00 грн., податкова
накладна № 664 від 01.12.2011р., акт на
списання № 1 від 31.12.2012р. на суму 15000,00
грн. (а.с.167-171).

На підтвердження правомірності
формування спірних суми податкового
кредиту за взаємовідносинами з ПП
«АТМ» позивачем надані до суду: -
Договір № 02/08/12 Тара від 02.08.2012р
(пакувальні матеріали), видаткова
накладна № 2846 від 02.08.2012р. на суму 5000
грн., в т.ч. ПДВ 833,33 грн., податкова
накладна № 707 від 02.08.2012р., акт на
списання № 14 від 31.08.2012р. на суму 4166,67
грн.; - Договір № 06/08/12-Я від 06.08.2012р
(ярлик на картоні паперовий), видаткова
накладна № 2847 від 06.08.2012р. на суму 5000
грн., в т.ч. ПДВ 833,33 грн., податкова
накладна № 708 від 06.08.12 (том 1 а.с.172-180).

На підтвердження правомірності
формування спірних суми податкового
кредиту за взаємовідносинами з ТОВ
«Старт-Д» позивачем надані до суду:
Договір № 05/09/12 Т від 05.09.2012р. на
придбання пакувальних матеріалів,
видаткові накладні № 6024 від 05.09.2012р. на
суму 5000 грн., в т.ч. ПДВ 833,33, грн., та № 7016
від 08.10.2012р. на суму 3700 грн., в т.ч. ПДВ 616,67
грн., податкові накладні № 761 від
05.09.2012р. та № 782 від 08.10.2012р., акти на
списання № 16 від 30.09.2012р. на суму 4166,67
грн., № 18 від 31.10.2012р. на суму 3083,33 грн.; -
Договір М11/09/12-Я від 11.09.2012р. на
придбання ярликів на картоні
кольорових, видаткові накладні № 6025
від 11.09.2012р. на суму 5800 грн., в т.ч. ПДВ 966,67
грн., та № 7017 від 15.10.2012р. на суму 3000 грн.,
в т.ч. ПДВ 500 грн., податкові накладні №
762 від 11.09.2012р. та № 783 від 15.10.2012р.

На підтвердження правомірності
формування спірних суми податкового
кредиту за взаємовідносинами з ТОВ
«Ліга» позивачем надані до суду: -
Договір №0212 Т від 03.02.12 на придання
пакувальних матеріалів, видаткову
накладну № 402 від 01.02.2012р. на суму 6200
грн., в т.ч. ПДВ 1033,33 грн., податкову
накладну № 166 від 01.02.2012р., акт на
списання № 3 від 29.02.2012р. на суму 5166,67
грн.; - Договір М02/02/П від 03.02.12 на
придбання товарів, зазначених у
рахунках-фактурах (спеціальний одяг,
маски, респіратори, рукавички та інше),
видаткові накладні № 403 від 03.02.2012р. на
суму 58360,14 грн., в т.ч. ПДВ 9726,69, № 404 від
04.02.2012р. на суму 18318,60 грн., в т.ч. ПДВ 3053,10
грн, № 405 від 21.02.2012р. на суму 27145,80 грн., в
т.ч. ПДВ 4524,30 грн, № 632 від 01.03.2012р. на суму
49080,48 грн, в т.ч. ПДВ 8180,08 грн, № 633 від
02.03.2012р. на суму 50445,65 грн, в т.ч. ПДВ 8407,61
грн., № 634 від 03.03.2012р. на суму 27526,78 грн, в
т.ч. ПДВ 4587,80 грн, № 635 від 25.03.2012р. на суму
56316 грн., в т.ч. ПДВ 9386 грн, № 636 від
26.03.2012р. на суму 10569 грн., в т.ч. ПДВ 1761,50
грн, № 799 від 24.04.2012р. на суму 70699,20 грн., в
т.ч. ПДВ 11783,20 грн., податкові накладні №
167 від 03.02.2012р., № 168 від 04.02.2012р, № 169 від
21.02.2012р, № 202 від 01.03.2012р, № 203 від 02.03.2012р,
№ 204 від 03.03.2012р„ № 205 від 25.03.2012р., № 206
від 26.03.2012р., № 40 від 24.04.2012р. (том 1 а.с.
198-208).

На підтвердження правомірності
формування спірних сум податкового
кредиту за взаємовідносинами з ТОВ
«Матадор» позивачем надані до суду: -
Договір-поручення М01/02 ТЕУ від 01.02.2012р.
на транспортно-експедиційне
обслуговування та перевозку вантажів
автомобільним транспортом, Актами № 747
від 29.02.2012р. на суму 18000, в т.ч ПДВ 3000 грн,
№ 1523 від 31.03.2012р. на суму 13650 грн, в т.ч.
ПДВ 2275 грн, № 2641 від 30.04.2012р. на суму 21000,
в т.ч. ПДВ 3500 грн, № 3314 від 31.05.2012р. на
суму 11000 грн, в т.ч. ПДВ 1833,33 грн, № 4238 від
30.06.2012р. на суму 30000 грн, в т.ч. ПДВ 5000 грн,
№ 5066 від 31.07.2012р. на суму 15000, в т.ч ПДВ 2500
грн., податкові накладні № 316 від
29.02.2012р, № 519 від 31.03.2012р, № 624 від 30.04.2012р,
№ 414 від 31.05.2012p, № 580 від 30.06.2012р, № 628 від
31.07.2012р.

На підтвердження правомірності
формування спірних сум податкового
кредиту за взаємовідносинами з ТОВ
«Галактика-М» позивачем надані до суду:
- Договір № 312 від 01.11.2011р. на придбання
товару, зазначеного в рахунках -
фактури (спеціальний одяг, маски,
респіратори, рукавички та інше),
видаткова накладна № 312 від 01.11.2011р. на
суму 108052,08 грн., в т.ч. ПДВ 18008,68 грн.,
податкова накладна № 86 від 01.11.11 (том 1
а.с.223-226).

На підтвердження правомірності
формування спірних сум податкового
кредиту за взаємовідносинами з ТОВ
«Спешл Текстайл Груп» позивачем надані
до суду:- Договір купівлі-продажу №8-12
від 27.01.12 на придбання товару за
накладною (тканини), видаткову накладну
№ 8 від 30.01.2012р. на суму 5250 грн., в т.ч. ПДВ
875 грн., податкову накладну № 8 від
30.01.2012р. (том 1 а.с.227-229).

На підтвердження правомірності
формування спірних сум податкового
кредиту за взаємовідносинами з ФОП
Хобта І.В. позивачем надані до суду: -
Договір підряду на виготовлення
продукції з давальницької сировини
М2/09/12 ДС від 01.09.12 на пошив спецодягу із
матеріалів позивача, акт
приймання-передачі від 03.09.12 на
передачу Позивачем підряднику тканини
Triton-T, Акт прийому-передачі готової
продукції від 01.10.2012р., Актом прийому-
передачі виконаних робіт від 01.10.2012р. на
суму 1350 грн, в т.ч. ПДВ 225 грн., податкову
накладну № 91 від 01.10.2012р (а.с.230-238).

На підтвердження факту самостійного
транспортування позивачем товарів за
зазначеними вище Договорами позивачем
надані до суду посвідчення водія,
видане на ім'я директора ОСОБА_1 та
свідоцтво про реєстрації
транспортного засобу №АЕ5963АО, копії
яких знаходяться в матеріалах справи
(а.с.46-47).

Розв'язуючи спір, суд зазначає, що
порядок формування платником податків
податкових зобов'язань з ПДВ та
податкового кредиту визначений
приписами Податкового кодексу України.

Згідно з п. 14.1.36 ст. 14 ПК України,
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.
За змістом п. 22.1. ст. 22 ПК України,
об'єктом оподаткування можуть бути
майно, товари, дохід (прибуток) або його
частина, обороти з реалізації товарів
(робіт, послуг), операції з постачання
товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти,
визначені податковим законодавством, з
наявністю яких податкове
законодавство пов'язує виникнення у
платника податкового обов'язку.

Згідно з п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1
ст. 188 ПК України, об'єктом
оподаткування податком на додану
вартість є операції платників податку,
окрім іншого, з постачання товарів,
місце постачання яких розташоване на
митній території України. Датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше: або
дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, або дата відвантаження
товарів. База оподаткування операцій з
постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості, але не нижче
звичайних цін, з урахуванням
загальнодержавних податків та зборів.

За приписами п. 201.1, 201.4, 201.6 ст. 201 ПК
України платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
податкову накладну. Податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця та є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Пунктом 200.1 ст. 200
згаданого Кодексу встановлено, що сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. В свою чергу,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту, згідно п. 198.1 ст. 198
виникає, окрім іншого, у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг. При цьому,
відповідно до п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: або дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг, або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною. Податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, та складається з
сум податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за встановленою
ставкою, протягом такого звітного
періоду, окрім іншого, у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог ст. 201
Кодексу).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» № 996-XIV (далі -
Закон № 996-XIV) господарська операція -
дія або подія, яка викликає зміни в
структурі активів та зобов'язань,
власному капіталі підприємства;
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення;
фінансова звітність - бухгалтерська
звітність, що містить інформацію про
фінансове становище, результати
діяльності та рух грошових коштів
підприємства за звітний період. Згідно
зі ст. 3 Закону № 996-XIV метою ведення
бухгалтерського обліку і складання
фінансової звітності є надання
користувачам для прийняття рішень
повної, правдивої та неупередженої
інформації про фінансове становище,
результати діяльності та рух грошових
коштів підприємства. Приписами ст.9
Закону № 996-XIV визначено, що підставою
для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Системний аналіз наведених правових
норм дає суду підстави для висновку, що
законодавцем безумовно презумується
реальність оподатковуваних операцій
та витрат платника податку,
достовірність документів податкового
обліку, а право платника податку на
включення сум ПДВ до податкового
кредиту обумовлено юридичним складом,
до якого входять такі юридичні факти,
як: - придбання платником податку у
інших платників цього податку товарів
чи послуг, призначених для
використання в оподатковуваних
операціях, що відповідають цілям
господарської діяльності платника
податку - отримання доходу, тобто
досягнення розумної економічної мети; -
підтвердження податковою накладною,
виписаною постачальником - платником
податку.

Суд відмічає, що вставлення факту
реального придбання платником
податків товарів чи послуг від
контрагента, зазначеного в податковій
накладній, є визначальним при
вирішенні питання щодо права позивача
на податковий кредит та відповідає
правовій позиції Верховного Суду
України, викладеній, зокрема в
постанові від 22.10.10 у справі за позовом
Приватного підприємства «Балтімор» до
ДПІ у Кіровоградській області,
Головного управління Державного
казначейства України у
Кіровоградській області про визнання
недійсним податкового
повідомлення-рішення та стягнення суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість, в постанові від 21.01.11 у
справі за позовом ТОВ «СІБ» до ДПІ у
Жовтневому районі м. Луганська про
визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення, згідно з якою
неналежним чином оформлена (підписана
уповноваженою особою) податкова
накладна не може бути підставою для
нарахування податкового кредиту за
наявності фактів, що ставлять під
сумнів реальність наданої послуги.
Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Отже, документи, надані платником
податків на підтвердження
правомірності формування податкового
кредиту, повинні розкривати зміст
господарської операції та фізичне її
здійснення, бути достовірними, тобто
відображати те, що мало місце
насправді, а сам факт наявності
відповідного документа, бездоганне
його оформлення за формою, не може
вважатись первинним, якщо його зміст не
відображає реальних подій
господарської діяльності такого
платника податків.

Надаючи оцінку наданим позивачем на
підтвердження правомірності
визначення спірної суми податкового
кредиту документам, суд зважує на таке.
Перелічені вище акти здачі прийняття
робіт не розкривають зміст
господарської операції з надання
контрагентами позивача послуг, не
містять інформації щодо місця їх
складання, не містить даних щодо
конкретно проведених контрагентами
позивача робіт та осіб, які такі роботи
провели, даних щодо одиниці виміру,
відомості, викладені в таких актах, є
загальними та не дозволяють
встановити, в чому ж саме полягають
послуги контрагентів, які оплачені
позивачем та за якими контрагенти
виписали відповідні податкові
накладні.

Позивачем не надано до суду документів,
які б підтверджували фізичне
переміщення товарів за наведеними вище
Договорами, наявність у директора
позивача транспортного засобу та
посвідчення водія сама по собі не
засвідчує факт перевезення на них
відповідних товарів. Акти списання
деяких товарів також не підтверджують
факт придбання позивачем таких товарів
саме у наведених вище контрагентів. Зі
змісту видаткових накладних, наданих
позивачем до суду, вбачається, що
товари отримувала ОСОБА_1 за
довіреністю. Позивачу було
запропоновано надати до суду витяг з
журналу реєстрації довіреностей на
отримання товарно-матеріальних
цінностей. Проте, позивачем зазначено,
що оскільки вказаний вище товар
отримував особисто директор Позивача -
ОСОБА_1, то оформлення довіреності
відповідно до Інструкції про порядок
реєстрації виданих, повернутих і
використаних довіреностей на
одержання цінностей, затвердженою
наказом Мінфіну України від 16.05.1996р. N 99,
не потрібно, оскільки директор
відповідно до ст. 65 Господарського
кодексу України і без довіреності є
представником підприємства - Позивача.

Такі доводи позивача є помилковими з
огляду на наступне. Зміст ст.65 ГК
України не дає підстави для висновку,
що керівник підприємства може
отримувати товарно-матеріальні
цінності без відповідної довіреності,
адже приписи вказаної статті надають
право керівнику підприємства діяти від
імені підприємства без доручення, що не
є тотожнім праву керівника на
отримання товарно-матеріальних
цінностей. Приписи Інструкції про
порядок реєстрації виданих, повернутих
і використаних довіреностей на
одержання цінностей, затвердженої
наказом Мінфіну України від 16.05.1996 року
№ 99 (зареєстровано в Мін'юсті України
12.06.1996 року за № 293/1318) чітко зазначають,
що сировина, матеріали, паливо,
запчастини, інвентар, худоба, насіння,
добрива, інструмент, товари, основні
засоби та інші товарно-матеріальні
цінності, а також нематеріальні активи,
грошові документи і цінні папери
(надалі - цінності) відпускаються
покупцям або передаються безплатно
тільки за довіреністю одержувачів,
будь-які виключення з означеного
правила, в тому числі щодо керівника
підприємства, вказана Інструкція не
містить. Згідно з п. 6 Інструкції № 99
довіреність на одержання цінностей від
постачальника за нарядом, рахунком,
договором, замовленням, угодою або
іншим документом, що їх замінює,
видається довіреній особі під розписку
і реєструється в журналі реєстрації
довіреностей. Відповідно до п. 10
Інструкції № 99 особа, якій видано
довіреність, зобов'язана не пізніше
наступного дня після кожного випадку
доставки на підприємство одержаних за
довіреністю цінностей, незалежно від
того, одержані цінності за довіреністю
повністю або частково, надати
працівнику підприємства, який здійснює
виписування та реєстрацію
довіреностей, документ про одержання
нею цінностей та їх здачу на склад (у
комору) або матеріально відповідальній
особі.

Відмова позивача надати до суду витяг з
журналу реєстрації довіреностей на
отримання ТМЦ ставить під сумнів факт
виписування довіреностей на ОСОБА_1,
про які йдеться у видаткових
накладених, наданих позивачем до суду,
та, як наслідок, факт отримання ОСОБА_1
відповідного товару. Отже, позивач не
скористався своїм процесуальним
правом надати відповідні документи.
Втім, відповідно до ч.1 ст.71 КАС України
кожна сторонам має довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
заперечення. Наведене зобов'язує
позивача підтвердити належними
доказами свої заперечення проти
доводів, наведених контролюючим
органом - відповідачем в акті
перевірки.

Враховуючи наведене, суд доходить до
висновку, що надані позивачем
документи не є достовірними доказами
факту надання контрагентами позивача
як послуг, так і товару в період,
наведений в акті перевірки. Сам факт
наявності у позивача податкових
накладних та перерахування коштів
контрагентам не є безумовним доказом
реальності господарських операцій між
позивачем та такими контрагентами,
адже для податкового обліку значення
має факт надання послуг та продажу
товару саме тим виконавцем
(постачальником), який вказаний в
первинних документах, наданих
платником податків на підтвердження
податкового кредиту.

З огляду на те, що позивачем не надані
належні докази, які б могли достовірно
свідчити про фактичне отримання
позивачем послуг, про їх зміст, обсяг,
осіб, які такі послуги надали, та про
фактичне отримання позивачем саме від
зазначених вище контрагентів товарів,
зазначених в податкових накладних, на
підставі яких сформована спірна сума
податкового кредиту, суд погоджується
з висновками відповідача про
відсутність об'єктів оподаткування та
неможливість реального здійснення ПП
«ТД «Талан-Торг» операцій по ланцюгу із
TOB ВК «Віконні системи» () за грудень 2011 року, із ТОВ «Ферріт
Д» () за січень 2012 року,
із ТОВ «РИВС» () за
період лютий-липень 2012 року та грудень
2011 року, із ТОВ «Матадор» () за період лютий-липень 2012 року, із
ТОВ «Ліга» () за
лютий-квітень 2012 року, із ПП «ATM» () за серпень 2012 року, із ТОВ
«Спешл Текстайл Груп» ()
за січень 2012 року, із ТОВ «Старт Д» () за період вересень-жовтень
2012року, із ТОВ «Лігран» () за липень 2012 року, із ТОВ
«Галактика М» () за
листопад 2011 року та порушення п.198.2,
п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 ПКУ, в
результаті чого занижений податок на
додану вартість у грудні 2011-жовтні 2012
року на загальну суму 40 380 грн..

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Оскільки судовим розглядом не
встановлено факту порушення спірним
податковим повідомленням-рішенням
прав та охоронюваних законом інтересів
Позивача у сфері публічно-правових
відносин, то в задоволенні позовних
вимог щодо визнання його протиправним
та скасування належить відмовити.

Розподіл судових витрат слід здійснити
відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 94, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволені
адміністративного позову Приватного
підприємства «Торговий дім
«Талан-Торг» до Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання дій протиправними
та скасування рішень.

Стягнути з Приватного підприємства
«Торговий дім «Талан-Торг» () на користь Державного бюджету
України решту суми судового збору в
розмірі 1 498,06 грн. (одна тисяча
чотириста дев'яносто вісім грн. 06 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції за правилами,
визначеними ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили
згідно зі ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 08.12.14.

Суддя А.О.
Коренев