Справа № 607/6693/14-а
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 р.
№
876/6539/14 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду в м.
Тернополі Тернопільської області на
постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 12 червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду в м.
Тернополі Тернопільської області про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання до вчинення дій, -

встановив:

29.04.2014 ОСОБА_1 звернувся в суд із
адміністративним позовом до УПФУ в м.
Тернополі у якому просив визнати
протиправною відмову у призначенні
пенсії на пільгових умовах та
зобов'язати призначити та виплатити
таку пенсію з 08.09.2013.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що у період з 10.11.1986 по
31.10.1994 він працював на посаді майстра
буддільниці цукрозаводу «Хрещатик»
ПМК «Тернопільцукор». Після досягнення
55 років, 08.09.2013 він звернувся до
відповідача з заявою про призначення
пенсії по Списку № 2, однак у
призначенні пенсії відмовлено. Вважає
таку відмову протиправною, оскільки
факт роботи його у вказаний період в
шкідливих умовах підтверджується
записами у трудовій книжці, архівними
довідками про заробітну плату. Посада
на якій працював позивач була
передбачена Списком № 2, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів СРСР від
26.01.1995 № 10.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 12.06.2014 позов задоволено.
Визнано протиправними дії відповідача
щодо відмови у призначенні пенсії та
зобов'язано призначити пенсію ОСОБА_1
на пільгових умовах, з 08.09.2013
зарахувавши при цьому стаж роботи у
період з 10.11.1986 по 30.10.1994 на посаді
майстра буддільниці цукрозаводу
«Хрещатик» ПМК асоціації
«Тернопільцукор».

Із цією постановою не погодився
відповідач та оскаржив її в
апеляційному порядку. Вважає, що така
прийнята з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи
та з порушенням норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, а тому просить її
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт посилається на те, що суд
першої інстанції не врахував того, що
позивачем не представлено Пенсійному
органу уточнюючу довідку про пільговий
характер роботи та доказів проведення
атестації, а тому йому правомірно
відмовлено у призначенні пенсії по
Списку № 2.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не прибули, хоча
належним чином повідомлені про його
дату, час та місце, що підтверджується
наявними у справі розписками, а тому у
відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України, апеляційний розгляд справи
проведено у порядку письмового
провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційних вимог, вважає, що
апеляційна скарга задоволеною бути не
може.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позов належить задовольнити,
оскільки факт роботи позивача повний
робочий день на посаді майстра
Тернопільської буддільниці ПМК
Тернопільського виробничого аграрного
об'єднання цукрової промисловості у
період з 10.11.1986 по 01.11.1994
підтверджується записами у трудовій
книжці, архівними довідками державного
архіву Тернопільської області від
01.08.2013 № М-43/05-13 та № М-42/05-13 про
заробітну плату, особовою карткою
форми Т-2, показами свідка ОСОБА_2, яка
працювала разом з позивачем на посаді
бухгалтера, а тому їй відомо про
шкідливі умови роботи позивача.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і суд
апеляційної інстанції, з огляду на
таке.

Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 5
листопада 1991 року N 1788-XII (в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) правом на пільгове
пенсійне забезпечення користуються
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком N 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 45 років і при стажі
роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам.

Частиною 5 цієї статті визначено, що
порядок пенсійного забезпечення осіб,
які працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
законодавством, що діяло раніше,
визначається статтею 100 даного Закону.

Відповідно до пункту 3 Порядку
застосування Списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18
листопада 2005 року № 383, при визначенні
права на пенсію за віком на пільгових
умовах застосовуються Списки, що чинні
на період роботи особи. До пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до 21
серпня 1992 року та за результатами
проведення атестації робочих місць за
умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Розділом XXІX Списку № 2 виробництв,
цехів, професій і посад з важкими
умовами праці, робота в яких дає право
на державну пенсію на пільгових умовах
і в пільгових розмірах, затвердженого
постановою Ради Міністрів СССР від
22.08.1956 № 1173, посуду майстра на якій
працював позивач з 10.11.1986 по 01.11.1994,
віднесено до посад, що дають право на
пільгову пенсію.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що професія
майстра, на якій працював позивач,
протягом періодів його роботи, була
передбачена Списками № 2 виробництв,
цехів, професій і посад з важкими
умовами праці, зайнятість на яких дає
право на пенсію за віком на пільгових
умовах.

Згідно ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 № 637 затверджено «Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній». У
відповідності до п. 1 цього Порядку,
основним документом, що підтверджує
стаж роботи є трудова книжка. За її
відсутності або відповідних записів у
ній, трудовий стаж встановлюється на
підставі інших документів, виданих за
місцем роботи, служби, навчання, а також
архівними установами.

Як вбачається із матеріалів справи, у
трудовій книжці позивача наявні записи
про його роботу на посаді майстра
Тернопільської буддільниці ПМК
Тернопільського виробничого аграрного
об'єднання цукрової промисловості у
період з 10.11.1986 по 01.11.1994.

Спірний період роботи позивача
підтверджується також наявними у
справі архівними довідками виданими
Державним архівом Тернопільської
області від 01.08.2013 № М-43/05-13 та № М-42/05-13
про заробітну плату ОСОБА_1, копією
особової картки позивача форми Т-2,
показами свідка ОСОБА_2, яка працювала
разом з позивачем на посаді бухгалтера,
а тому їй відомо про шкідливі умови
роботи позивача.

Суд апеляційної інстанції не приймає
до уваги посилання апелянта на
відсутність уточнюючої довідки,
оскільки питання щодо подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсії, регулюються
Порядком подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року, № 22-1
(далі - Порядок).

Пунктами 3, 5 вищезазначеного Порядку
передбачено, що заява про переведення з
одного виду пенсії на інший, про
перерахунок пенсії подається до
органу, що призначає пенсію, заявником
за місцем проживання (реєстрації). Днем
звернення за пенсією вважається день
приймання органом, що призначає пенсію,
заяви про призначення, перерахунок,
відновлення або переведення з одного
виду пенсії на інший.

У разі, якщо до заяви про призначення,
відновлення пенсії додані не всі
необхідні документи, орган, що
призначає пенсію, письмово повідомляє
заявника про те, які документи
необхідно подати додатково, про що в
заяві про призначення пенсії робиться
відповідний запис. Якщо вони будуть
подані не пізніше трьох місяців із дня
повідомлення про необхідність подання
додаткових документів, то днем
звернення за пенсією вважається день
приймання заяви про призначення
пенсії.

Орган, що призначає пенсію, відповідно
до пунктів 36, 37 Порядку надає:
роз'яснення особам з питань
призначення та виплати пенсій; у разі
необхідності - бланки документів;
допомогу, щодо одержання відсутніх
документів для призначення пенсії.
Відповідний орган, що призначає пенсію,
зокрема, розглядає питання про
переведення з одного виду пенсії на
інший при зверненні особи з
відповідною заявою. Заяви осіб про
призначення, перерахунок, поновлення,
переведення з одного виду пенсії на
інший реєструються в журналі
реєстрації рішень органу, що призначає
пенсію. Особі або посадовій особі
органом, що призначає пенсію, видається
розписка із зазначенням дати приймання
заяви, а також переліку одержаних і
відсутніх документів, які необхідно
подати в трьохмісячний термін з дня
прийняття заяви. Копія розписки
зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що
призначає пенсію, відповідно до пункту
38 Порядку перевіряє правильність
оформлення заяви, відповідність
викладених у ній відомостей про особу
даним паспорта та документам про стаж;
здійснює попередню правову експертизу
змісту і належного оформлення
представлених документів; перевіряє
правильність копій відповідних
документів, фіксує й засвідчує
виявлені розходження;видає пам'ятку
пенсіонеру, копія якої зберігається у
пенсійній справі.

Пенсійним органом не враховано того, що
наказом Комітету харчової
промисловості України Міністерства
агропромислового комплексу України
від 15.06.1999 № 38 ПМК асоціації
«Тернопільцукор» реорганізовано
шляхом приєднання його до
Бурякорадгоспу «Мшанецький»,
припинивши діяльність державного
підприємства як юридичної особи.

Листом ПАТ «Мшанецьке» від 21.10.2013 № 300
повідомило, що будь-яких документів ПМК
асоціації «Тернопільцукор» не
передавало, а тому не може надати
інформації щодо трудової діяльності
позивача.

Отже, відповідач повинен був врахувати
відсутність можливості у позивача
отримати первинні документи та надати
допомогу, щодо одержання відсутніх
документів для призначення пенсії.
Однак, відповідачем цього зроблено не
було.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Суд апеляційної інстанції не приймає
до уваги посилання апелянта щодо
відсутності доказів проведення
атестації, оскільки Порядок проведення
атестації робочих місць був
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 01 серпня 1992 року
№ 442.

На день введення в дію вказаного
Порядку, а саме: станом на 21.08.1992 позивач
мав спеціальний стаж роботи 5 років і 9
місяців (з 10.11.1986 по 21.08.1992), що давав
право на пенсію на пільгових умовах без
проведення атестації робочого місця,
оскільки до цієї дати така атестація не
передбачалась.

При цьому, як вбачається із протоколу
засідання комісії від 09.12.2013 № 63,
позивачу враховано пільговий стаж
роботи у період з 20.04.2004 по 26.10.2012 в СБУ
«Спецбуд» ТОВ «Тернопільбуд» (7 років 8
місяців 12 днів), що з урахуванням
вказаних вище 5 років і 9 місяців, є
достатнім для призначення пенсії по
Списку № 2.

Разом з тим, слід зазначити, що частиною
2 пункту 4 Порядку проведення атестації
робочих місць за умовами праці,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 01 серпня 1992 року
№ 442, встановлено, що відповідальність
за своєчасне та якісне проведення
атестації покладається на керівника
підприємств, організацій.

Таким чином, законодавцем покладено
обов'язок проведення атестації робочих
місць на керівників підприємств, а тому
її не проведення або невчасне
проведення не може позбавити громадян
їх конституційного права на соціальний
захист щодо вирішення питань надання
пенсій за віком на пільгових умовах
відповідно до статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанцій про визнання
протиправною відмови відповідача та
зобов'язання призначити пенсії за
віком на пільгових умовах по Списку № 2
з 08.09.2013.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції обґрунтовано задовольнив
позовні вимоги, правильно і повно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування оскарженої
постанови, суд апеляційної інстанції
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду в м. Тернополі
Тернопільської області - залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 12 червня 2014
року у справі № 607/6693/14а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів, після
набрання нею законної сили, може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
В.Я. Качмар

В.В. Ніколін