Справа № 813/4989/13-а
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року

Справа № 876/4673/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Кухтея Р.В., Дяковича В.П.,

з участю секретаря судових засідань
Гелецького П.В.,

прокурора
Ройка А.І.,

представника відповідача
Матлая Й.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
прокурора Західного регіону України з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 27
березня 2014 року у справі за його
позовом в інтересах держави в особі
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Львова, управління Західного
оперативного командування, Кабінету
Міністрів України до Міністра оборони
України, треті особи, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача, Львівське обласне
комунальне підприємство «Бюро
технічної документації та експертної
оцінки», виконавчий комітет
Брюховицької селищної ради, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання
нечинним рішення,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2011 року перший заступник
військового прокурора Західного
регіону України (далі - Прокурор)
звернувся до суду з адміністративним
позовом в інтересах держави в особі
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Львова, управління Західного
оперативного командування, Кабінету
Міністрів України про визнання
нечинним рішення - розпорядження
Міністра оборони України від 26.03.2010
року «Про виключення із числа
службових квартири АДРЕСА_1 (колишня
адреса АДРЕСА_1)».

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 27 березня
2013 року у справі № 813/4989/13-а у
задоволенні позову було відмовлено.

Прокурор у своїй апеляційній скарзі
просило скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову про
задоволення його позову у повному
обсязі.

Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовувало тим, що резолюція
Міністра оборони України від 26.03.2010
року на зверненні ОСОБА_4 щодо
виключення квартири АДРЕСА_1 з числа
службових не є належним дозволом на
виключення квартири з числа службових,
оскільки відповідно до зазначених
нормативних актів лише наказ є
розпорядчим документом, який містить
норми, обов'язкові для виконання
підлеглими.

Крім того, згідно рішення Міністра
оборони України № 6927/з від 02.11.2009 року з
метою збереження фонду службового
житла призупинено виключення квартир
із числа службових та надання їх для
постійного користування
військовослужбовцям та працівникам
Збройних сил України.

Прокурор у ході апеляційного розгляду
підтримав вимоги, викладені у
апеляційній скарзі, наполягаючи на
тому, що виключення із числа службових
квартири АДРЕСА_1 за зверненням ОСОБА_4
було здійснено Міністром оборони
України з порушенням вимог чинного
законодавства.

Представники відповідача та третьої
особи ОСОБА_4 у ході апеляційного
розгляду обґрунтованість доводів
апелянта заперечували, покликаючись на
те, що оскаржувана постанова суду
першої інстанції є законною та
обґрунтованою.

Інші особи, які беруть участь у справі,
на виклик апеляційного суду не прибули,
що не перешкоджає розгляду справи
відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача та
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та проаналізувавши
доводи апеляційної скарги, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи із таких
міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
при прийнятті рішення про виключення
із числа службових квартири АДРЕСА_1
Міністр оборони України діяв у межах
чинного законодавства та з дотриманням
відповідної процедури розгляду
звернень а отже позовні вимоги
Прокурора є безпідставними.

Даючи правову оцінку оскаржуваному
судовому рішенню та доводам апелянта,
що викладені у апеляційній скарзі, суд
апеляційної інстанції виходить із
таких міркувань.

За правилами ч. 2 ст. 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно із ч. 2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог.

Положеннями ч. 4 ст. 195 КАС України
передбачено, що суд апеляційної
інстанції не може розглядати позовні
вимоги, що не були заявлені в суді
першої інстанції.

Відповідно до наявної у матеріалах
справи позовної заяви Прокурора (а.с.
47-54 т.1) позивачем було заявлено єдину
позовну вимогу про визнання нечинним
рішення - розпорядження Міністра
оборони України від 26.03.2010 року «Про
виключення із числа службових квартири
АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_1)».

Розгляд справи відбувався тривалий
час, однак впродовж цього часу
Прокурором не подавалося суду заяв про
зміну позовних вимог у відповідності
до ст. 137 КАС України.

Разом із тим, ні у ході розгляду справи
у суді першої інстанції, ні під час
апеляційного розгляду не було
встановлено факту прийняття Міністром
оборони України рішення -
розпорядження від 26.03.2010 року «Про
виключення із числа службових квартири
АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_1)», про
визнання нечинним якого подано
вказаний позов Прокурором.

Прокурор у судовому засіданні
апеляційного суду не заперечував той
факт, що такого рішення - розпорядження
Міністра оборони України фактично
немає.

Таким чином, на переконання
апеляційного суду, слід вважати
встановленим факт відсутності
предмету судового розгляду, що дає
підстави для висновку про
безпідставність позовних вимог
Прокурора, заявлених у рамках даної
справи.

За таких обставин апеляційний суд не
вбачає передбачених ст. 202 КАС України
підстав для скасування оскаржуваної
постанови суду першої інстанції та
прийняття нової про задоволення позову
Прокурора.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу прокурора Західного
регіону України з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 27 березня
2014 року у справі № 813/4989/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Р.В.Кухтей

Ухвала у повному обсязі складена 27
листопада 2014 року.