Справа № 815/5083/14
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5083/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року Одеський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук
О.А.,

за участю секретаря
Гур`євої К.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі справу за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Ільяс
Еліт" до Південної митниці Міндоходів,
третя особа - Головне управління
Державної казначейської служби в
Одеській області, про визнання
протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом
до суду та просить визнати
протиправним та скасувати рішення
Південної митниці Міндоходів про
відмову ТОВ "Ільяс Еліт" у митному
оформленні (випуску) товарів, яке
оформлено карткою відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення за № 500060001/2014/00493 від 01.08.2014
року; визнати протиправним та
скасувати рішення Південної митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів № 500060001/2014/610167/2 від
01.08.2014 року; визнати протиправним та
скасувати рішення Південної митниці
Міндоходів про відмову ТОВ "Ільяс Еліт"
у митному оформленні (випуску) товарів,
яке оформлено карткою відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення за №
500060001/2014/00554 від 27.08.2014 року; визнати
протиправним та скасувати рішення
Південної митниці Міндоходів про
коригування митної вартості товарів №
500060001/2014/610183/2 від 27.08.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що за текстом рішень про
відмову у митному оформленні товарів
та про коригування митної вартості,
складених Південною митницею
Міндоходів, є формальними і
несуттєвими, які жодним чином не можуть
вплинути на заявлену декларантом митну
вартість імпортованого товару, у
зв'язку з чим вищезазначені рішення
Південної митниці є незаконними та
повинні бути скасовані.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просив
адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача в
судовому засіданні проти задоволення
адміністративного позову заперечував,
в обґрунтування заперечень зазначив,
що Південна митниця Міндоходів під час
здійснення контролю митної вартості
товарів позивача та прийняття спірних
рішень діяла у відповідності до вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України, не порушувала права та
законні інтереси позивача, а тому
вважає, що відсутні підстави для
задоволення адміністративного позову.

Представник третьої особи - Головного
управління Державної казначейської
служби в Одеській області до судового
засідання не з'явився, про явку
сповіщений належним чином, причини
неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши та
проаналізувавши надані сторонами
докази у їх сукупності, суд встановив
наступне.

Спірні правовідносини, що виникли
між сторонами, регулюються Митним
кодексом України.

Митна вартість товарів та методи
її визначення врегульовані в розділі
ІІІ Митного кодексу України.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 54 Митного
кодексу України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється органом доходів і зборів
під час проведення митного контролю і
митного оформлення шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості. Контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів орган доходів
і зборів визнає заявлену декларантом
або уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 57 Митного
кодексу України визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний. Основним методом визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є перший
метод - за ціною договору (вартість
операції). Кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу.

Згідно до ч. 5, 8 ст. 57 Митного
кодексу України у разі неможливості
визначення митної вартості товарів
згідно з положеннями статей 59 і 60 цього
Кодексу за основу для її визначення
може братися або ціна, за якою
ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу. У
разі якщо неможливо застосувати жоден
із зазначених методів, митна вартість
визначається за резервним методом
відповідно до вимог, встановлених
статтею 64 цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 ст. 58 Митного
кодексу України встановлено, що метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
застосовується у разі, якщо: 1) немає
жодних обмежень щодо прав покупця
(імпортера) на використання оцінюваних
товарів, за винятком тих, що: а)
встановлюються законом чи
запроваджуються органами державної
влади в Україні; б) обмежують
географічний регіон, у якому товари
можуть бути перепродані (відчужені
повторно); в) не впливають значною мірою
на вартість товару; 2) щодо продажу
оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів; 3)
жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті; 4) покупець і продавець не
пов'язані між собою особи або хоч і
пов'язані між собою особи, однак ці
відносини не вплинули на ціну товарів.
Метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні. У разі якщо митна вартість
не може бути визначена за основним
методом, застосовуються другорядні
методи, зазначені у пункті 2 частини
першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 64 Митного
кодексу України у разі якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом послідовного
використання методів, зазначених у
статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна
вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість,
визначена згідно з положеннями цієї
статті, повинна ґрунтуватися на раніше
визнаних (визначених) органами доходів
і зборів митних вартостях.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 52 Митного
кодексу України заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою. Декларант
або уповноважена ним особа, які
заявляють митну вартість товару,
зобов'язані: 1) заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з органом
доходів і зборів; 2) подавати органу
доходів і зборів достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; 3) нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням органу доходів і зборів
додаткової інформації.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного
кодексу України документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є: 1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу
України передбачено, що у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи: 1) договір (угоду,
контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Згідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу
України рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається органом доходів і зборів у
письмовій формі під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості цих товарів як до, так і
після їх випуску, якщо органом доходів
і зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного
кодексу України прийняте органом
доходів і зборів письмове рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів має містити: 1) обґрунтування
причин, через які заявлену декларантом
митну вартість не може бути визнано; 2)
наявну в митного органу інформацію (у
тому числі щодо числових значень
складових митної вартості, митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, інших умов, що
могли вплинути на ціну товарів), яка
призвела до виникнення сумнівів у
правильності визначення митної
вартості та до прийняття рішення про
коригування митної вартості, заявленої
декларантом; 3) вичерпний перелік вимог
щодо надання додаткових документів,
передбачених частиною третьою статті 53
цього Кодексу, за умови надання яких
митна вартість може бути визнана
органом доходів і зборів; 4)
обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
органом доходів і зборів, та фактів, які
вплинули на таке коригування; 5)
інформацію про: а) право декларанта або
уповноваженої ним особи на випуск у
вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування митної вартості товарів -
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю, визначеною органом
доходів і зборів; у разі незгоди
декларанта або уповноваженої ним особи
з рішенням органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю товарів та надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу в
розмірі, визначеному органом доходів і
зборів відповідно до частини сьомої
цієї статті; б) право декларанта або
уповноваженої ним особи оскаржити
рішення про коригування заявленої
митної вартості до органу вищого рівня
відповідно до глави 4 цього Кодексу або
до суду.

Частиною 9 ст. 55 Митного кодексу
України передбачено, що у разі надання
декларантом або уповноваженою ним
особою додаткових документів орган
доходів і зборів розглядає подані
додаткові документи і протягом 5
робочих днів з дати їх подання виносить
письмове рішення щодо визнання
заявленої митної вартості та скасовує
рішення про коригування заявленої
митної вартості або надає обґрунтовану
відмову у визнанні заявленої митної
вартості з урахуванням додаткових
документів.

Судом встановлено, що 31.07.2014
декларантом TOB «Ільяс Еліт» до митного
контролю та оформлення був заявлений
товар «арахіс (земляні горішки), ядра,
сирий, несмажений, лущений, неочищений
від кожури, не подрібнений», країна
виробництва - Індія, за МД № 500060001/2014/025887
(а.с. 121-123).

До митного оформлення для
підтвердження митної вартості товарів
були подані наступні документи:
зовнішньоекономічний договір від
27.05.2014 року № RSIPL/XIV009/2705; комерційний
документ (інвойс) від 23.06.2014 року №
RSIPL/035/14-15; копія декларації країни
відправлення від 24.06.2014 року № 3468541;
інші товаросупровідні документи (а.с.
127-138).

Відповідно до Порядку застосування
автоматизованої системи аналізу та
управління ризиками під час митного
контролю та митного оформлення товарів
із застосуванням вантажної митної
декларації, затвердженого наказом
Держмитслужби від 13.12.2010 року №1467,
програмним комплексом ризику
автоматизованої системи аналізу та
управління ризиками (АСАУР)
«Інспектор-2006» на МД від 31.07.2014 року №
500060001/2014/025887 спрацювали профілі ризику,
щодо можливого заниження митної
вартості та у зв'язку з тим, що у поданих
документах містяться розбіжності, а
саме у коносаменті, інвойсі та у
пакувальному листі зазначені вагові
характеристики товару, які не
відповідають фактичним, згідно з актом
проведення фізичного огляду товарів та
інших предметів від 31.07.2014 року; та
згідно з інвойсом від 27.05.2014 року №
RSIPL/035/14-15 попередня оплата здійснюється
у розмірі 10% від вартості інвойсу, що
відповідає 6460 дол. США, але декларантом
до митного оформлення надана попередня
оплата у розмірі 12407 дол. США.

У зв'язку з тим, що у поданих
документах містяться зазначені
розбіжності, для підтвердження
заявленої митної вартості позивача
електронним повідомленням було
зобов'язано протягом 10 календарних
днів надати додаткові документи, а
саме виписку з бухгалтерської
документації, каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару.

На електронне повідомлення
відповідача 01.08.2014 року декларантом ТОВ
«Ільяс Еліт» були надані виписка з
бухгалтерської документації, та листи
про домовленості про ціну (а.с. 125, 140-141).

01.08.2014 року відповідачем з
декларантом було проведено усну
консультацію, за результатами якої
обрано метод визначення митної
вартості - резервний (а.с. 126).

За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів за митною
декларацією № 500060001/2014/025887 від 31.07.2014
року Південною митницею Міндоходів
відповідно до положень статті 55
Митного кодексу України проведено
аналіз бази даних ЄАІС ДМСУ та
встановлено, що рівень митної вартості
подібних (аналогічних) товарів, митне
оформлення яких вже здійснено по
товару № 1 є більшим (митна декларація
№ 209120000/2014/0828940 від 29.07.2014 року), тому
митну вартість визнано на рівні - 1,35
доларів США за кг нетто, у зв'язку з чим
прийнято рішення про коригування
митної вартості на товар №
1/2014/610167/2 від 01.08.2014 року (а.с. 142).

На зазначеному рішенні міститься
власноручний запис декларанта від
01.08.2014 року, що з методом визначення
митної вартості не згодні,
оскільки для підтвердження митної
вартості за ціною контракту був
поданий повний пакет документів,
надати більше документів для
визначення митної вартості не
вважають за потрібне.

На підставі прийнятого рішення
оформлено картку відмови у митному
оформленні № 500060001/2014/00493 від 01.08.2014
року. Також декларанту було роз'яснені
вимоги п.2 ч. 3 ст.52 Митного кодексу
України на випуск у вільний обіг
товарів, що декларуються (а.с. 143).

02.08.2014 товар «арахіс (земляні горішки),
ядра, сирий, не смажений, лущений,
неочищений від кожури, не подрібнений»,
країна виробництва - Індія, випущено у
вільний обіг за умови сплати митних
платежів згідно з митною вартість цих
товарів, визначеною декларантом та
сплатою різниці між сумою митних
платежів, обчисленою згідно з митною
вартістю товарів, визначеною
декларантом, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною органом доходів і
зборів, шляхом надання гарантій
відповідно до розділу X Митного кодексу
України за МД № 500060001/2014/026081 (а.с. 144-145).

Після цього додаткових документів для
підтвердження заявленої митної
вартості ТОВ «Ільяс Еліт» до
відповідача митної вартості,
класифікації товарів та заходів
регулювання ЗЕД Південної митниці
Міндоходів не було надано.

Також судом встановлено, що 27.08.2014
року декларантом TOB «Ільяс Еліт» було
подано до митного контролю та митного
оформлення митну декларацію (далі - МД)
на товар «арахіс (земляні горішки),
ядра, сирий, не смажений, лущений,
неочищений від кожури, не подрібнений,
країна виробництва - Індія», яка
прийнята до митного контролю та
митного оформлення та зареєстрована за
номером 500060001/2014/028608 (а.с. 146-149).

До митного оформлення для
підтвердження митної вартості товарів
були подані зовнішньоекономічний
договір від 27.05.2014 № RSIPL/ХІV009/2705; інвойс
від 12.07.2014 року № RSIPL/046/14-15; інші
товаросупровідні документи (а.с. 152-157).

Відповідно до Порядку застосування
автоматизованої системи аналізу та
управління ризиками під час митного
контролю та митного оформлення товарів
із застосуванням вантажної митної
декларації, затвердженого наказом
Держмитслужби від 13.12.2010 року № 1467,
програмним комплексом ризику
автоматизованої системи аналізу та
управління ризиками (АСАУР)
«Інспектор-2006» на МД від 27.08.2014 року №
500060001/2014/028608 спрацювали профілі ризику,
щодо можливого заниження митної
вартості та у зв'язку з тим, що у поданих
документах містяться розбіжності, а
саме у платіжних дорученнях відсутній
номер інвойсу даної конкретної
поставки; код товару, зазначений у
копії експортної митної декларації
країни відправлення відрізняється від
коду товару, зазначеного у митній
декларації, яка була подана до митного
оформлення; відсутні відомості про
передоплату відповідно до інвойсу на
суму 5947 доларів США, що передбачено
інвойсом.

На підставі ч. 3 ст. 53 Митного
кодексу України для підтвердження
заявленої митної вартості декларанта
електронним повідомленням було
зобов'язано протягом 10 календарних
днів надати додаткові документи, а саме
виписку з бухгалтерської документації,
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару.

27.08.2014 року декларант повідомив
відповідачу про неможливість надання
цих документів (а.с. 150).

27.08.2014 року з декларантом
проведена усна консультація, за
результатом якої було обрано метод
визначення митної вартості - резервний.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів за митною декларацією
№ 500060001/2014/028608 від 27.08.2014 року Південною
митницею Міндоходів відповідно до
положень статті 55 Митного кодексу
України проведено аналіз бази даних
ЄАІС ДМСУ та встановлено, що рівень
митної вартості подібних товарів,
митне оформлення яких вже здійснено, є
більшим по товару №1 (митна декларація
від 29.07.2014 № 209120000/2014/0828940 ), тому митну
вартість визнано на рівні - 1,35 дол. США
за кг нетто, у зв'язку з чим прийнято
рішення про коригування митної
вартості на товар від 27.08.2014 року №
500060001 /2014/610183/2. На зазначеному рішенні
міститься власноручний запис
декларанта від 27.08.2014 року, що з
визначеною митною вартістю не згодні
(а.с. 165-166).

27.08.2014 року на підставі прийнятого
рішення про коригування митної
вартості, посадовою особою митного
органу оформлено картку відмови у
митному оформленні №500060001/2014/00554. Також
27.08.2014 декларант - ТОВ «Ільяс Еліт»
повідомив про неможливість надати
додаткові документи. Додатково
декларанту було роз'яснені вимоги п.2 ч.3
ст.52 МКУ на випуск у вільний обіг
товарів, що декларуються (а.с. 167-168).

02.08.2014 року товар «арахіс (земляні
горішки), ядра, сирий, не смажений,
лущений, неочищений від кожури, не
подрібнений», країна виробництва -
Індія, випущено у вільний обіг за умови
сплати митних платежів згідно з митною
вартість цих товарів, визначеною
декларантом та сплатою різниці між
сумою митних платежів, обчисленою
згідно з митною вартістю товарів,
визначеною декларантом, та сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
органом доходів і зборів, шляхом
надання гарантій відповідно до розділу
X Митного кодексу України за МД №
500060001/2014/028820 (а.с. 169-170).

Після цього для підтвердження
заявленої митної вартості
підприємством TOB «Ільяс Еліт» до
Південної митниці Міндоходів
додаткових документів не надавалось.

Враховуючи вищевикладене суд
вважає безпідставними посилання
позивача в обґрунтування позовних
вимог, що всі необхідні документи,
визначені приписами Митного кодексу
України, ТОВ «Ільяс Еліт» були подані
до митного органу, оскільки надані
документи не містять в собі повної
інформації.

Таким чином, з урахуванням
приписів ч. 1 ст. 58 Митного кодексу
України, суд вважає, що метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які зазначені позивачем у
митній декларації від 27.08.2014 року №
500060001/2014/028608 не може бути застосовано,
оскільки, як встановлено судом, ТОВ
«Ільяс Еліт» не надано до Південної
митниці всіх необхідних документів для
підтвердження заявленої митної
вартості товару.

Суд погоджується з доводами
відповідача, що оскільки відповідно до
п.2 статті 58 Митного кодексу України,
використані декларантом відомості не
підтверджені документально,
відповідно до п.3 статті 58 Митного
кодексу України застосовують
другорядні методи, зазначені у пункті 2
частини першої статті 57 Митного
кодексу України.

В рішеннях відповідача про
коригування митної вартості товарів №
500060001/2014/610167/2 від 01.08.2014 року та №
500060001/2014/610183/2 від 27.08.2014 року визначено,
що у митного органу відсутня
інформація щодо вартості операцій з
ідентичними та подібними
(аналогічними) товарами, тому
відповідно до статей 59,60 Митного
кодексу України неможливо застосувати
методи за ціною договору щодо
ідентичних та подібних (аналогічних)
товарів.

Згідно до статей 62,63 Митного
кодексу України методи визначення
митної вартості на основі віднімання
та додавання вартості не можуть бути
використані, оскільки в органу доходів
і зборів відсутня інформація щодо
обчислення собівартості, наданої
виробником товарів. Відповідно до п.1
ст. 59 Митного кодексу України, у разі
якщо митну вартість товарів не може
бути визначена згідно з положеннями ст.
58 Митного кодексу України митна
вартість оцінюваних товарів буде
визначена, з використанням другорядних
способів, які не суперечать законам
України і є сумісними з відповідними
принципами і положеннями Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі, а саме
резервним методом.

Крім цього в рішеннях зазначено, що на
підставі аналізу цін бази даних ЄАІС
Міндоходів встановлено, що рівень
митної вартості подібних товарів,
митне оформлення яких вже здійснено, є
більшим по товару № 1(митні декларації
від 29.07.2014 № 209120000/2014/0828940), тому митну
вартість визнано на рівні 1,35 доларів
США за кг нетто (а.с.15-16, 20-21).

Також суд вважає обґрунтованими
доводи відповідача про те, що метод
визначення митної вартості за ціною
угоди щодо ідентичних товарів (метод 2)
у даному випадку, не може бути
використаний, у зв'язку з відсутністю
даних стосовно фізичних характеристик
товару та якості та репутації на ринку.

При застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться вартість операції з
ідентичними товарами з дотриманням
умов, зазначених у цій статті (ст.59 МКУ).

При цьому під ідентичними розуміються
товари, однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у томи числі за
такими, як фізичні характеристики;
якість та репутація на ринку; країна
походження; виробник.

Метод визначення митної вартості за
ціною угоди щодо подібних (аналогічних)
товарів (метод 3) - у даному випадку, не
може бути використаний, у зв'язку з
відсутністю даних стосовно схожих
складових компонентів товару.

Відповідно до ст.. 60 Митного кодексу
України під подібними (аналогічними)
розуміються товари, які хоч і не є
однаковими за всіма ознаками, але мають
схожі характеристики і складаються із
схожих компонентів, завдяки чому
виконують однакові функції порівняно з
товарами, що оцінюються, та вважаються
комерційно взаємозамінними

Метод визначення митної вартості на
основі віднімання вартості (метод 4), не
може бути використаний, у зв'язку з
відсутністю даних стосовно:1 ) витрат на
виплату комісійних, що були фактично
сплачені або підлягають сплаті, чи
звичайних торговельних надбавок, які
робляться для одержання прибутку та
покриття загальних витрат у зв'язку з
продажем на митній території України
товарів того ж класу та виду; 2)
звичайних витрат, понесених в Україні
на навантаження, вивантаження,
транспортування, страхування, та інших
пов'язаних з такими операціями витрат.

Метод визначення митної вартості
товарів на основі додавання вартості
(метод 5) - не може бути використаний, у
зв'язку з відсутністю даних що
надаються виробником товарів, які
оцінюються, або від його імені
інформації про вартість, яка повинна
складатися із сум: вартості матеріалів
та витрат, понесених виробником при
виробництві оцінюваних товарів. Така
інформація повинна базуватися на
комерційних рахунках виробника за
умови, що такі рахунки сумісні із
загальновизнаними принципами
бухгалтерського обліку, які
застосовуються в країні, де ці товари
виробляються; обсягу прибутку та
загальних витрат, що дорівнює сумі, яка
звичайно відображається при продажу
товарів того ж класу або виду, що й
оцінювані товари, які виготовляються
виробниками у країні експорту для
експорту в Україну; загальних витрат
при продажу в Україну з країни
вивезення товарів того ж класу або
виду, тобто витрат на завантаження,
розвантаження та обробку оцінюваних
товарів, їх транспортування до
аеропорту, порту або іншого місця
ввезення на митну територію України,
витрат на страхування цих товарів та
інших витрат, пов'язаних із ввезенням
цих товарів в Україну).

Отже, частинами 1, 2 ст.64 Митного кодексу
України, які встановлюють порядок
визначення митної вартості з
використанням резервного методу,
передбачено, що у разі якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом послідовного
використання методів, зазначених у
ст.ст. 58-63 Митного кодексу України,
митна вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (GATT).

Крім цього, згідно з п.4 розділу 3
Методичних рекомендацій щодо роботи
посадових осіб органів доходів і
зборів з аналізу, виявлення та оцінки
ризиків при здійсненні контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, які
затверджені наказом Державної митної
служби України від 13.07.2012 № 362, митна
вартість, визначена згідно з
положеннями ст.64 МКУ (резервного
методу), повинна щонайбільшою мірою
ґрунтуватися на раніше визнаних
(визначених) органами доходів і зборів
за методами митних вартостях, однак при
визначенні митної вартості відповідно
до цієї статті допускається гнучкість
при застосуванні методів 1 - 5.

Отже, за таких підстав, суд вважає, що
відповідач, послідовно розглянувши
обмеження щодо застосування методів
визначення митної вартості товарів,
наведених у статтях 58-63 Митного кодексу
України, а також за результатом
консультацій між органом доходів і
зборів та декларантом, правомірно
обрав резервний метод визначення
митної вартості, про що свідчать
відповідні записи у оскаржуваних
рішеннях про коригування митної
вартості.

Таким чином, рішення Південної
митниці Міндоходів про відмову ТОВ
"Ільяс Еліт" у митному оформленні
(випуску) товарів, яке оформлено
карткою відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення за №
500060001/2014/00493 від 01.08.2014 року; рішення
Південної митниці Міндоходів про
коригування митної вартості товарів №
500060001/2014/610167/2 від 01.08.2014 року; рішення
Південної митниці Міндоходів про
відмову ТОВ "Ільяс Еліт" у митному
оформленні (випуску) товарів, яке
оформлено карткою відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення за № 500060001/2014/00554 від 27.08.2014
року та рішення Південної митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів № 500060001/2014/610183/2 від
27.08.2014 року винесені Південною митницею
Міндоходів на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
чинним законодавством України.

Відповідно до частини 3 статті 2
КАС України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); добросовісно;
розсудливо.

З урахуванням встановлених у
судовому засіданні фактів, суд дійшов
до висновку, що відповідач діяв у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
тому адміністративний позов ТОВ «Ільяс
Еліт» є необґрунтованим та задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні
адміністративного позову товариства з
обмеженою відповідальністю "Ільяс
Еліт" до Південної митниці Міндоходів,
третя особа - Головне управління
Державної казначейської служби в
Одеській області, про визнання
протиправним та скасування рішення
Південної митниці Міндоходів про
відмову ТОВ "Ільяс Еліт" у митному
оформленні (випуску) товарів, яке
оформлено карткою відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення за № 500060001/2014/00493 від 01.08.2014
року; про визнання протиправним та
скасування рішення Південної митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів № 500060001/2014/610167/2 від
01.08.2014 року; про визнання протиправним
та скасування рішення Південної
митниці Міндоходів про відмову ТОВ
"Ільяс Еліт" у митному оформленні
(випуску) товарів, яке оформлено
карткою відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення за №
500060001/2014/00554 від 27.08.2014 року; про визнання
протиправним та скасування рішення
Південної митниці Міндоходів про
коригування митної вартості товарів №
500060001/2014/610183/2 від 27.08.2014 року в повному
обсязі.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд у строки та в
порядку встановлені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому статтею 254 КАС
України.

Повний текст постанови складено
та підписано 08 грудня 2014 року.

Суддя
/підпис/ О.А.
Левчук