Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/74320/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
Дзержинської міської ради Донецької
області на постанову Дзержинського
міського суду Донецької області від 16
жовтня 2009 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 30 вересня 2011
року в справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління праці та соціального
захисту населення Дзержинської
міської ради Донецької області про
стягнення одноразової компенсації,

в с т а н о в и л а :

У травні 2009 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з вказаним адміністративним позовом, в
якому зазначав, що у листопаді 2005 року
йому було встановлено ІІІ групу
інвалідності та виплачено одноразову
компенсацію учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, у розмірі 30
мінімальних заробітних плат. У січні 2009
року змінено групу інвалідності на ІІ
групу, у зв'язку з чим він має право на
виплату різниці у компенсаціях у
розмірі 15 мінімальних заробітних плат,
проте відповідач нарахував
компенсацію в розмірі 94,80 грн.
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1996 року №
836.

Просив стягнути з відповідача різницю
у компенсаціях у разі встановлення
інвалідності вищої групи в сумі 8 980,20
грн.

Постановою Дзержинського міського
суду Донецької області від 16 жовтня 2009
року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 30 вересня 2011 року, позов задоволено:
стягнуто за рахунок коштів Державного
бюджету одноразову компенсацію за
підвищення групи інвалідності у
розмірі 8 980,20 грн.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права,
просив суд скасувати судові рішення та
ухвалити нове.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 з 01 листопада 2005
року встановлено ІІІ групу
інвалідності у зв'язку з захворюванням,
пов'язаним з виконанням обов'язків
військової служби по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, до 01 грудня 2008 року. 21 січня 2009 року
після переогляду позивачу встановили
ІІ групу інвалідності, у зв'язку з чим
він 14 квітня 2009 року звернувся до
Управління праці та соціального
захисту населення Дзержинської
міської ради Донецької області з
заявою про виплату суми компенсації
при встановленні вищої групи
інвалідності.

Листом від 23 квітня 2009 року відповідач
повідомив, що на підставі заяви
позивача та копії довідки МСЕК, 18
лютого 2009 року після надходження
коштів йому було виплачено різницю в
компенсаціях у сумі 94,80 грн.

Вирішуючи спір суд першої інстанції, з
висновками якого погодився
апеляційний суд, виходив з того, що
виплата одноразової компенсації
повинна була здійснюватися в порядку,
встановленому статтею 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2009 рік» щодо встановлення розміру
мінімальної заробітної плати на 2009 рік
(на час виплати допомоги), а не у
розмірі, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень частини першої
статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» одноразова компенсація
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, виплачується, інвалідам
ІІІ групи, в розмірі 30 мінімальних
заробітних плат, інвалідам ІІ групи, в
розмірі 45 мінімальних заробітних плат.

У разі встановлення інвалідності вищої
групи інвалідам виплачується різниця у
компенсаціях (частина друга статті 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»).

Розділом II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» внесено
зміни до Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та текст статті 48
викладено в такій редакції:
«Одноразова компенсація учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України».

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними) внесені
зміни до статті 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Отже, з 22 травня 2008 року відновила дію
попередня редакція статті 48 даного
Закону, яка передбачала виплату
одноразової компенсації у розмірах,
обчислених відповідно до мінімальної
заробітної плати.

ПостановоюКабінету Міністрів України
від 26 липня 1996 року № 836 «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», на підставі якої позивачу
було здійснено обчислення та виплату
спірної компенсації, установлено
фіксований розмір компенсаційних
виплат, а не відповідно до мінімальної
заробітної плати, що передбачено
статтею 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що при визначенні розміру
одноразової компенсації застосуванню
підлягає стаття 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не
положення постановиКабінету Міністрів
України від 26 липня 1996 року № 836.
Обчислюючи розмір різниці у
компенсаціях у разі встановлення
інвалідності вищої групи правомірно
виходив з мінімального розміру
заробітної плати, встановленого на час
встановлення інвалідності - січень 2009
року.

Судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для їх скасування та ухвалення
нового не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Дзержинської міської ради Донецької
області залишити без задоволення, а
постанову Дзержинського міського суду
Донецької області від 16 жовтня 2009 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 30 вересня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/