Справа № 2а-12249/10/2070
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року
м. Київ К/9991/9129/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Островича
С.Е., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 10.11.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 01.02.2011 у
справі № 2а-12249/10/2070

за позовом Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова

до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4

про застосування фінансових
санкцій з конфіскацією грального
обладнання, стягнення прибутку, -

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція
звернулась до суду з позовом про
застосування до Підприємця фінансових
санкцій у вигляді штрафу в розмірі
вісім тисяч мінімальних заробітних
плат з конфіскацією грального
обладнання.

Постановою суду першої інстанції,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду, у задоволенні
позовних вимог відмовлено у повному
обсязі.

Рішення судів обґрунтовано висновком
про недоведеність податковою
інспекцією факту здійснення
Підприємцем господарської діяльності,
що заборонена законом.

Не погодившись із судовими рішеннями,
позивач до Вищого адміністративного
суду України подав касаційну скаргу, де
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить зазначені судові рішення
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю задовольнити позовні
вимоги.

У поданих запереченнях на скаргу
Підприємець просить у задоволенні
скарги відмовити через її
необґрунтованість.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді, перевіривши
повноту встановлених обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки
судами, Вищий адміністративний суд
України не вбачає підстав для
задоволення касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 10.08.2010 працівниками
податкової міліції у Ленінському та
Жовтневому районах м. Харкова було
проведено огляд грального закладу,
розташованого по АДРЕСА_1 в м. Харкові,
за результатами якого складено
протокол огляду і вилучення речей,
документів від 10.08.2010 № 017297, в якому
зафіксовано факт здійснення позивачем
підприємницької діяльності з
проведення азартних ігор, чим порушено
Закон України "Про заборону грального
бізнесу". Крім того, під час огляду було
проведено опис та вилучення наявних
купюр та монет на суму 2 925,00 грн. та 30-ти
гральних автоматів на суму 300 000,00 грн.

Так, згідно ст. 2 Закону України "Про
заборону грального бізнесу в Україні" в
Україні заборонено гральний бізнес та
участь в азартних іграх.

При цьому згідно з визначеннями,
наведеними у ст. 1 цього Закону, під
гральним бізнесом розуміється
діяльність з організації та проведення
азартних ігор у казино, на гральних
автоматах, у букмекерських конторах та
в електронному (віртуальному) казино,
що здійснюють організатори азартних
ігор з метою отримання прибутку;
азартною грою є будь-яка гра, умовою
участі в якій є внесення гравцем
ставки, що дає змогу отримати виграш
(приз), і результат якої повністю або
частково залежить від випадковості.

Організатори азартних ігор відповідно
до п. 3 ст. 1 вказаного Закону визначені
як фізичні та юридичні особи суб'єкти
підприємницької діяльності, що
здійснюють діяльність з організації і
проведення азартних ігор з метою
отримання прибутку.

Відповідно до ст. 3 названого Закону до
суб'єктів господарювання, які
організовують і проводять на території
України азартні ігри, застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу у
розмірі вісім тисяч мінімальних
заробітних плат з конфіскацією
грального обладнання, а прибуток
(дохід) від проведення такої азартної
гри підлягає перерахуванню до
Державного бюджету України.

Таким чином, санкції за порушення вимог
Закону України "Про заборону грального
бізнесу в Україні" можуть бути
застосовані до фізичних осіб суб'єктів
підприємницької діяльності, що
здійснюють діяльність з метою
створення умов для здійснення будь -
якої гри, умовою участі в якій є
внесення гравцем ставки, що дає змогу
отримати виграш (приз), і результат якої
повністю або частково залежить від
випадковості та видачі цих виграшів
(призів) учасникам азартних ігор.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та вбачається з матеріалів
справи, у відеогральннх автоматах
серії ВИ-2 та ВИ-4, які були вилучені у
відповідача, відсутнє поняття "ставка"
та не передбачена можливість видачі
виграшу (приза). Умовою одержання
споживачами послуг з користування
розважальними відеогральними
автоматами ВИ-2 та ВИ-4 є внесення
відповідної плати за електронний час
(юніти), а не внесення ставки, як плати
за участь в азартній грі, сума якої
використовується для визначення
розміру виграшу (призу). Крім того,
згідно технічних умов (ТУ), які
розповсюджуються на зазначені
відеогральні автомати, такі автомати
призначені для використання в якості
засобів розважання для дорослих, що не
є тотожним із здійсненням грального
бізнесу та участю в азартних іграх.

Враховуючи вищезазначене та те, що
позивачем всупереч вимог ч. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України не було надано жодних доказів
щодо виплати виграшів учасникам гри, а
також одержання позивачем доходу від
проведення азартних ігор, суд
погоджується з обґрунтованими
висновками судів попередніх інстанцій,
про недоведеність податковим органом
факту організації і проведення
Позивачем азартних ігор та отримання
ним прибутку від такої діяльності.

Вказане, крім того підтверджується і
постановою оперуповноваженого СДБЕЗ
Жовтневого РВ ХМУ ГУ МВС України в
Харківській області старшим
лейтенантом міліції Ігнатового О.М. про
відмову в порушенні кримінальної
справи відносно ОСОБА_4, у зв`язку з
відсутністю в його діях складу злочину,
передбаченого ст. 203 Кримінального
кодексу України.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
попередніх інстанції при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

З урахуванням викладеного,
передбачених законом підстав для
скасування оскаржуваних судових
рішень першої та апеляційної інстанцій
не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова відхилити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 10.11.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 01.02.2011 у
справі № 2а-12249/10/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
передбачених статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
С.Е. Острович

А.О. Рибченко