Справа № 522/20534/14-а
Суддя: Донцов Д. Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКрАЇНи

01 грудня 2014 року
м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси в
складі:

головуючого одноособово судді
Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання
Скибінській Є.С.,

розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Одеській області до громадянина
Афганістану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про
примусове видворення з України.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з адміністративним
позовом до громадянина Афганістану
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове
видворення з України. Свої позовні
вимоги позивач обґрунтовує тим, що
ОСОБА_2, документований паспортом
громадянина Афганістану для виїзду за
кордон серії НОМЕР_1, виданим 21.08.2013 року
з терміном дії до 21.08.2018 року прибув в
Україну 30.10.2014 року нелегально поза
контрольно-пропускними пунктами
Державного кордону України.

Згідно ст. 182-5 КАС України позовні заяви
іноземців та осіб без громадянства
щодо оскарження рішень про їх
примусове повернення в країну
походження або третю країну, а також
позовні заяви центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органів охорони державного
кордону або Служби безпеки України про
примусове видворення іноземців та осіб
без громадянства за межі території
України розглядаються судом у
п'ятиденний строк з дня надходження
позовної заяви.

Таким чином враховуючи скорочені
строки розгляду вказаної категорії
справ суд вважає за можливе розглянути
позов за відсутності сторін на
підставі наявних в матеріалах справи
документів.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню з наступних причин. Судом
встановлені такі фактичні обставини на
підставі представлених письмових
доказів.

30.10.2014 року о 18.00 годині, під час
проведення оперативних заходів
співробітниками УБЗПТЛ ГУ МВС України
в Одеській області, громадянин
Афганістану ОСОБА_2 був затриманий на
вул. Колонтаївській, м. Одеси.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства» від 22.09.2011 року №
3773-VI, рішення про добровільне
повернення іноземців та осіб без
громадянства, зазначених у частині
першій і другій цієї статті,
приймається центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері міграції за заявою
іноземця та особи без громадянства про
добровільне повернення. Порядок
провадження за заявами іноземців та
осіб без громадянства про добровільне
повернення визначається Кабінетом
Міністрів України.

Проте, відповідач з відповідною заявою
до ГУ ДМС України в Одеській області не
звертався.

31.10.2014 року за порушення ч. 1 ст. 203
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, що виразилося в
порушенні відповідачем по справі
правил перебування в Україні, тобто
проживання без документів на право
проживання в Україні та порушення
правил транзитного проїзду через
територію України, на громадянина
Афганістану ОСОБА_2 було складено
протокол про адміністративне
правопорушення ПР МОД 029607.

Постановою ПН МОД 029607 від 31.10.2014 року на
громадянина Афганістану ОСОБА_2 було
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 510 гривень,
який відповідач сплатив, що
підтверджується квитанцією АТ
«Імексбанку» від 31.10.2014 року № 84.

Згідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про
правовий статуї іноземців та осіб без
громадянства» іноземці та особи без
громадянства зобов'язанні неухильно
додержуватися Конституції та законів
України, інших нормативно правових
актів, не посягати на права і свободи,
честь і гідність інших людей інтереси
суспільства та держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства» іноземці та особи
без громадянств в'їжджають в Україну за
наявності визначеного цим Законом чи
міжнародним договором України
паспортного документа та одержаної у
встановленому порядку візи, якщо інше
не передбачено законодавством чи
міжнародними договорам України.

Частиною 1 статі 16 Закону передбачено,
що реєстрація іноземців та осіб без
громадянства, які в'їжджають в Україну
здійснюється в пунктах пропуску через
державний кордон України органами
охорони державного кордону.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» передбачено, що іноземці
та особи без громадянства, які в'їхали
в Україну на інших законних підставах,
не передбачених частинами 2-14 цієї
статті вважаються такими, які
тимчасово перебувають на території
України на законних підставах на
період наданого візою дозволу на в'їзд
або на період, встановлений
законодавством чи міжнародним
договором України.

Відповідно до ч. 1 ст.21 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства», в'їзд в Україну,
перебування на території України та
транзитний проїзд через територію
України іноземців та осіб без
громадянства здійснюється за
наявності достатнього фінансового
забезпечення або наявності можливості
отримати таке забезпечення законним
способом на території України. Порядок
підтвердження достатнього фінансового
забезпечення та його розмір
встановлюються Кабінетом Міністрів
України.

Статтею 21 Закону України «Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства» передбачено, що
перетинання державного кордону у разі
в'їзду в Україну або транзитний проїзд
через територію України громадянами
держав, перелік яких зазначено у
додатку 5, та особами без громадянства,
які постійно проживають у зазначених
державах, здійснюються після подання
ними підтвердження фінансового
забезпечення свого перебування в
Україні, транзитного проїзду через
територію України та виїзду за межі
України.

Згідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 вищезазначеного
Закону нелегальний мігрант - іноземець
або особа без громадянства, які
перетнули державний кордон поза
пунктами пропуску або в пунктах
пропуску, але з уникненням
прикордонного контролю і невідкладно
не звернулися із заявою про надання
статусу біженця чи отримання притулку
в Україні, а також іноземець або особа
без громадянства, які законно прибули в
Україну, але після закінчення
визначеного їм терміну перебування
втратили підстави для подальшого
перебування та ухиляються від виїзду з
України.

Відповідно до ч. 1 статті 23 Закону
України «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства» нелегальні
мігранти та інші іноземці та особи без
громадянства, які вчинили злочин,
адміністративні або інші
правопорушення, несуть
відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону
передбачено, що іноземці та особи без
громадянства, які не мають законних
підстав для перебування в Україні або
які не можуть виконати обов'язок виїзду
з України, не пізніше дня закінчення
відповідного строку їх перебування у
зв'язку з відсутністю коштів або
втратою паспортного документа можуть
добровільно повернутися в країну
походження або третю країну, у тому
числі за сприяння міжнародних
організацій.

Абзацом 1 статті 26 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» встановлено, що
іноземець або особа без громадянства
можуть бути примусово повернуті в
країну походження або третю країну,
якщо їх дії порушують законодавство
про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства або суперечать
інтересам забезпечення національної
безпеки України чи охорони
громадського порядку, або якщо це
необхідно для охорони здоров'я, захисту
прав і законних інтересів громадян
України за рішенням центрального
органу виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону
України «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства» центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органи охорони державного
кордону (стосовно іноземців та осіб без
громадянства, які затримані ними у
межах контрольованих прикордонних
районів під час спроби або після
незаконного перетинання державного
кордону України) або органи Служби
безпеки можуть лише на підставі
винесеної за їх позовом постанови
адміністративного суду примусово
видворити з України іноземця та особу
без громадянства, якщо вони не виконали
в установлений строк без поважних
причин рішення про примусове
повернення або якщо є обґрунтовані
підстави вважати, що іноземець або
особа без громадянства ухиляється від
такого рішення.

Щодо підсудності вказаного позову
судом враховано наступне.

Згідно ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим
загальним судам як адміністративним
судам підсудні адміністративні справи
щодо примусового повернення в країну
походження або третю країну та
примусового видворення іноземців та
осіб без громадянства за межі
території України.

При цьому, як було роз'яснено
інформаційним листом Вищого
Адміністративного суду України від
13.06.2013 року № 844/12/13-13 позивачем у
справах про примусове видворення
іноземців та осіб без громадянства за
межі території України може бути
Державна міграційна служба України
безпосередньо або її територіальні
органи чи підрозділи.

Позовна заява про примусове видворення
іноземців та осіб без громадянства за
межі території України територіальним
органом чи підрозділом Державної
міграційної служби України відповідно
до частини першої статті 183-5 Кодексу
адміністративного судочинства України
подається до адміністративного суду за
місцезнаходженням цього органу або за
місцезнаходженням пункту тимчасового
перебування іноземців та осіб без
громадянства, які незаконно
перебувають на території України.

Згідно ст.183-5 КАС України позовні заяви
іноземців та осіб без громадянства
щодо оскарження рішень про їх
примусове повернення в країну
походження або третю країну, а також
позовні заяви центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органів охорони державного
кордону або Служби безпеки України про
примусове видворення іноземців та осіб
без громадянства за межі території
України подаються до
адміністративного суду за
місцезнаходженням центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органу охорони державного
кордону чи Служби безпеки України або
за місцезнаходженням пункту
тимчасового перебування іноземців та
осіб без громадянств і, які незаконно
перебувають на території України.

Таким чином, враховуючи, що
територіально позивач знаходиться у
Приморському районі м. Одеси, суд
вважає дотриманими правила
територіальної підсудності.

Відповідно до ч.2 ст. 162 КАС України у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
примусове видворення іноземця чи особи
без громадянства за межі України.

Таким чином суд вважає встановленим
той факт, що іноземний громадянин
знаходиться на території України
незаконно, ухиляється від виїзду з
України, законних підстав перебування
його на території України судом не
встановлено, у зв'язку з суд вважає
заявлені позовні вимоги законними та
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч.2 ст. 256 КАС України суд, який
прийняв постанову, за заявою осіб, які
беруть участь у справі, або з власної
ініціативи може ухвалою в порядку
письмового провадження або зазначаючи
про це в постанові звернути до
негайного виконання постанову про
примусове видворення іноземця чи особи
без громадянства.

Керуючись ст. ст. 23-25 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства», ст. ст. 18, 162. 183-5. 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Головного управління Державної
міграційної служби України в Одеській
області до громадянина Афганістану
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове
видворення з України - задовольнити.

Примусово видворити за межі України
громадянина Афганістану ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Афганістану,
паспортний документ для виїзду за
кордон серії НОМЕР_1, виданий 21.08.2013 року
з терміном дії до 21.08.2018 року.

Допустити негайне виконання постанови
суду.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі, в
5-денний строк з дня її проголошення,
апеляційної скарги. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом пяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя