Справа № 804/16808/14
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 р. Справа № 804/16808/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Ляшко О.Б.,
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "ПРО-ЕЛМОН"
до Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі Головного
Управління Мундоходів у м. Києві про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ПРО-ЕЛМОН» 15 жовтня 2014 року
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі Головного Управління
Міндоходів у м. Києві, у якому просить:

- визнати протиправними дії
відповідача, які полягають у
проведенні зустрічної звірки ТОВ
«ПРО-ЕЛМОН», за результатами якої
складено Акт № 589/22-03/38193381 від 21.08.2014;

- визнати протиправними дії
відповідача, щодо визнання правочинів,
укладених ТОВ «ПРО-ЕЛМОН» з
контрагентами вказаними у Акті №
589/22-03/38193381 від 21.08.2014 нікчемними в силу
припису закону;

- визнати протиправними дії
відповідача щодо коригування
показників податкової ТОВ «ПРО-ЕЛМОН»
в усіх електронних баз даних, в тому
числі, дії з виключення з усіх
електронних баз даних ДПІ у
Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м.
Києві, в тому числі, в базах
«Деталізована інформація по платнику
податку на додану вартість щодо
результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту у розрізі
контрагентів на рівні ДПА України», в
інформаційній баз: даних «Податковий
блок» та «Системі автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту з податку на
додану вартість в розрізі контрагентів
на рівні ДПА України» сум податкового
кредиту та податкових зобов'язань з
податку на додану вартість, які
визначені ТОВ «ПРО-ЕЛМОН», здійснені на
підставі Акту № 589/22-03/38193381 від 21.08.2014;

- зобов'язати відповідача відновити
показники податкової звітності ТОВ
«ПРО-ЕЛМОН» в усіх податкових базах
даних суми податкового кредиту та
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість, які ТОВ «ПРО-ЕЛМОН»
зазначило у податковій декларації з
податку на додану вартість за період з
червня 2013 року по червень 2014 року;

- зобов'язати відповідача вилучити з
усіх податкових електронних баз даних
ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів
у м. Києві інформацію, внесену на
підставі Акту № 589/22-03/38193381 від 21.08.2014 р.

Позовні вимоги позивач обґрунтував
тим, що вважає безпідставним
проведення оскаржуваної зустрічної
звірки, висновки якої є хибними, не
ґрунтуються на дійсних фактичних
обставинах та зроблені у зв'язку з
невірним застосуванням норм
податкового та цивільного
законодавства, а дії щодо коригування
показників ТОВ «ПРО-ЕЛМОН» є такими, що
вчинені відповідачем без достатніх на
те правових підстав.

Представник позивача подав до суду
клопотання про розгляд справи без його
участі в порядку письмового
провадження.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, причини неявки суду не
повідомив.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Розглянувши подані документи і
матеріали справи, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає
встановленими наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, ТОВ «ПРО-ЕЛМОН» () зареєстроване у якості юридичної
особи та знаходиться за адресою: 49033,
Дніпропетровська область, місто
Дніпропетровськ, вулиця Янгеля,
будинок, 42, що підтверджується копією
Виписки з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Державною податковою інспекцією у
Дарницькому районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві 21
серпня 2014 року було складено акт №
589/22-03/38193381 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«ПРО-ЕЛМОН» (код за ) щодо
підтвердження господарських відносин
з постачальниками та покупцями з
червня 2013 року по червень 2014 року». У
даному акті відповідачем зроблено
висновок, що оскільки у ТОВ «ПРО-ЕЛМОН»
відсутні трудові ресурси, складські
приміщення, виробничі потужності для
здійснення будь-якого виду діяльності,
вбачається проведення транзитних
фінансових потоків, спрямованих на
здійснення операцій надання
податкової вигоди переважно з
контрагентами, які не виконують свої
податкові зобов'язання, зокрема, у
випадках, коли операції здійснюються
через посередників з метою штучного
формування валових витрат та
податкового кредиту, не мають
реального товарного характеру. Також
відповідач зазначає у акті, що
враховуючи те, що у ТОВ «ПРО-ЕЛМОН»
відсутні необхідні умови для ведення
господарської діяльності, відсутні
основні фонди, технічний персонал,
виробничі активи, складські
приміщення, транспортні засоби, згідно
до ч.ч. 1, 5 ст. 203, п.п. 1, 2 ст. 215, ст. 228
Цивільного кодексу України, зазначені
угоди мають ознаки нікчемності.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України при винесенні постанови
від 10 вересня 2013 року у справі № 21-237а13,
яка відповідно до вимог ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
є обов'язковою для всіх судів України,
дійшла висновку, що акт перевірки не є
рішенням суб'єкта владних повноважень
у розумінні статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, не зумовлює виникнення
будь-яких прав і обов'язків для осіб,
робота (діяльність) яких перевірялися,
тому його висновки не можуть бути
предметом спору. Акт перевірки є носієм
доказової інформації про виявлені
контролюючим органом порушення вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єктами
господарювання, документом, на
підставі якого приймається відповідне
рішення контролюючого органу, а тому
оцінка акта, в тому числі й оцінка дій
службових осіб контролюючого органу
щодо його складання, викладення у ньому
висновків перевірки, може бути надана
судом при вирішенні спору щодо
оскарження рішення, прийнятого на
підставі такого акта.

Суд приймає до уваги дану правову
позицію Верховного Суду України та
вважає, що позовні вимоги про визнання
протиправними дії відповідача, щодо
визнання правочинів, укладених ТОВ
«ПРО-ЕЛМОН» з контрагентами вказаними
у акті № 589/22-03/38193381 від 21.08.2014
нікчемними в силу припису закону, не
підлягають задоволенню, оскільки
висновки викладені в акті є лише
відображенням фактичних дій
податкових інспекторів-ревізорів, а
тому не створюють жодних правових
наслідків для позивача, у зв'язку з чим
такі висновки аналізуються судом як
одне з джерел доказової бази при
перевірці дій Державної податкової
інспекції у Дарницькому районі
Головного Управління Міндоходів у м.
Києві щодо проведення зустрічної
звірки та коригування показників
податкової звітності ТОВ «ПРО-ЕЛМОН».

Так, у акті № 589/22-03/38193381 від 21.08.2014
відповідачем визначено, що зустрічну
звірку провести неможливо у зв'язку з
тим, що підприємство не знаходиться за
податковою адресою: 02141, м. Київ, вул.
Єлизавети Чавдар, буд. 7, кв. 206.

Відповідно до змісту п. 12.2 розділу XII
Порядку обліку платників податків і
зборів, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
09.12.2011 № 1588, зареєстрованого у
Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за
№ 1562/20300 (далі - Порядок № 1588),
підрозділи контролюючого органу при
призначенні чи проведенні будь-якого
виду перевірки платника податків чи
при виконанні інших службових
обов'язків працівниками контролюючих
органів здійснюється або може
здійснюватись перевірка
місцезнаходження (місця проживання)
платника податків. За наслідками
перевірки складається акт перевірки
місцезнаходження платника податків.
Якщо встановлено відсутність платника
податків за його місцезнаходженням
(місцем проживання), то проводиться
робота із з'ясування фактичного місця
розташування (місцезнаходження, місця
проживання) платника податків,
відповідальних та пов'язаних осіб.

Згідно п. 12.5 розділу XII Порядку № 1588,
якщо за результатами заходів щодо
встановлення фактичного
місцезнаходження юридичної особи
підрозділами податкової міліції буде
підтверджено відсутність такої особи
за місцезнаходженням або встановлено,
що фактичне місцезнаходження
юридичної особи не відповідає
зареєстрованому місцезнаходженню,
керівник (заступник керівника)
контролюючого органу приймає рішення
про надсилання до відповідного
державного реєстратора повідомлення
про відсутність юридичної особи за
місцезнаходженням за формою № 18-ОПП
для вжиття заходів, передбачених
частиною дванадцятою статті 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців».

З огляду на викладені у акті №
589/22-03/38193381 від 21.08.2014 обставини, судом
встановлено, що відповідачем не
приймалось рішення про надсилання до
відповідного державного реєстратора
повідомлення про відсутність
юридичної особи за місцезнаходженням
за формою № 18-ОПП. Також з матеріалів
справи вбачається, що у Єдиному
державному реєстрі відсутній запис про
незнаходження юридичної особи за своєю
адресою.

Пунктом 73.5 статті 73 Податкового
кодексу України органам державної
податкової служби з метою отримання
податкової інформації надано право
проводити зустрічні звірки даних
суб'єктів господарювання щодо платника
податків.

Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності га повноти відображення
в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і
проводяться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 27.12.2010 № 1232 (далі -
Порядок № 1232), зустрічна звірка полягає
у зіставленні даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби, з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Зустрічні звірки проводяться у
суб'єктів господарювання щодо
здійснення операцій, з якими під час
перевірки платника податків та зборів
виникають сумніви стосовно факту
здійснення таких операцій або якщо
існують розбіжності задекларованих у
деклараціях з податку на додану
вартість показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань.

За приписами пункту 4 Порядку № 1232
орган державної податкової служби
(виконавець), який проводить зустрічну
звірку, складає довідку за наявності
інформації, для отримання якої
надіслано запит органом державної
податкової служби (ініціатором), та її
документального підтвердження. У разі
відсутності запитуваної органом
державної податкової служби
(ініціатором) інформації орган
державної податкової служби
(виконавець) надсилає завірений
печаткою запит про подання, інформації
та її документального підтвердження
суб'єкту господарювання за його
адресою (місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом з
повідомленням про вручення чи особисто
вручає суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1232 у разі
отримання від суб'єкта господарювання
інформації, визначеної у запиті, та її
документального підтвердження
(протягом одного місяця з дня, що настає
за днем надходження суб'єкту
господарювання запиту) орган державної
податкової служби проводить зустрічну
звірку.

Пунктами 7 та 8 Порядку № 1232
передбачено, що за результатами
проведеної зустрічної звірки
складається довідка, яка підписується
суб'єктом господарювання (законним чи
уповноваженим представником) і
посадовими особами органу державної
податкової служби та особисто
вручається суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку або
надсилається суб'єкту господарювання
за його адресою (місцезнаходженням,
податковою адресою) рекомендованим
листом із повідомленням про вручення.
Довідка про проведення зустрічної
звірки підлягає реєстрації в органах
державної податкової служби (як
ініціатора, так і виконавця).

Відповідно до пп. 4.4 п. 4 Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затверджених наказом ДПА України від
22.04.2011 № 236 (далі - Наказ № 236), у разі
встановлення фактів, що не дають змогу
провести зустрічну звірку суб'єкта
господарювання, зокрема у зв'язку із
зняттям з обліку, встановленням
відсутності суб'єкта господарювання
та/або його посадових осіб за
місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання (далі -
Акт), реєструє його у Журналі
реєстрації довідок про результати
проведення зустрічної звірки (актів
про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, неявки для підписання,
відмови від писання Довідки про
результати проведення зустрічної
звірки) та вживає відповідних заходів,
передбачених актами ДПС України.

Отже, зустрічна звірка проводиться
відносно контрагента в рамках
перевірки платника податків з метою
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, а також для
з'ясування їх реальності та повноти
відображення в обліку платника
податків.

З аналізу викладених норм вбачається,
що обов'язковою умовою проведення
зустрічної звірки є направлення
податковим органом платнику податків
запиту про подання інформації та її
документального підтвердження.

З наданих суду документів неможливо
встановити ініціатора зустрічної
звірки позивача, номеру та дату його
запиту органу ДПС (виконавцю).

Крім того, за змістом вказаних вище
норм права зустрічна звірка може бути
проведена податковим органом у разі
наявності у його розпорядженні
первинних документів або надання таких
документів платником податків на
обов'язковий письмовий запит
податкового органу, адже за своєю
правовою суттю зустрічна звірка
полягає у зіставленні даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється з метою документального
підтвердження господарських відносин,
виду, обсягу і якості операцій і
розрахунків, що здійснювалися між ними,
для з'ясування їх реальності та повноти
відображення в обліку платника
податків.

Таким чином, відсутність у
розпорядженні податкового органу
первинних документів бухгалтерського
обліку однозначно унеможливлює
проведення зустрічної звірки та
відповідно формування будь-яких
висновків, крім висновку про
неможливість проведення такої
зустрічної звірки.

В акті про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання лише засвідчується
факт неможливості її проведення без
встановлення висновків стосовно
документального підтвердження або не
підтвердження господарських відносин
між платниками податків, оскільки
додатком 3 до Методичних рекомендацій
щодо організації та проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок чітко встановлений
зразок форми акту про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, в якому не передбачено
необхідність робити висновок щодо
реальності (нереальності) вчинення
господарських операцій.

Як вбачається зі змісту акту №
589/22-03/38193381 від 21.08.2014 податковий орган,
не маючи у своєму розпорядженні
первинних документів бухгалтерського
обліку, зробив висновок про
відсутність факту реального
здійснення господарської діяльності
ТОВ «ПРО-ЕЛМОН» по взаємовідносинах з
постачальниками та покупцями за період
червень 2013 року - червень 2014 року.

З огляду на викладене відповідачем не
дотримано зразку акту про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, а саме Додатку 3 до
Методичних рекомендацій щодо
організації та проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок.

Отже, податковий орган не мав
визначених законом підстав для
формування в акті № 589/22-03/38193381 від
21.08.2014 вищезазначених висновків.

З огляду на викладене, суд вважає, що
Державна податкова інспекція у
Дарницькому районі Головного
Управління Міндоходів у м. Києві
вчиняючи дії спрямовані на проведення
зустрічної звірки позивача, діяла не на
підставі, не у межах повноважень та не у
спосіб, що передбачені законодавством
України.

В матеріалах справи наявна інформація
з податкових баз даних, з якої судом
встановлено, що відповідачем було
проведено коригування в Системі
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів 1С
«Податковий блок» сум податкового
кредиту та податкових зобов'язань з
податку на додану вартість, які
визначені ТОВ «ПРО-ЕЛМОН» у податкових
деклараціях за період червень 2013 року -
лютий 2014 року.

Відповідно до п. 8 Порядку ведення
органами Міністерства доходів і зборів
України оперативного обліку податків,
зборів, митних платежів, єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, інших платежів,
які сплачуються під час митного
оформлення товарів, затвердженого
Наказом Міністерства доходів і зборів
України 05 грудня 2013 року № 765,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 04 лютого 2014 року за №
217/24994, супроводження єдиного
технологічного процесу
автоматизованої обробки інформації
щодо обліку податків, зборів, митних
платежів, передоплати та єдиного
внеску здійснюється територіальними
органами Міндоходів відповідно до
функціональних повноважень.

Згідно п. 2.6 Методичних рекомендацій
щодо комплексного відпрацювання
платників ПДВ, які формують податковий
кредит за податковими накладними, не
зареєстрованими у єдиному реєстрі
податкових накладних, затверджених
Наказом Міністерства доходів і зборів
України від 29 листопада 2013 року № 724
(далі - Методичні рекомендації № 724), при
проведенні перевірки даних із Системи
співставлення працівниками
підрозділів територіального органу
Міндоходів додатково використовується
закладка «Податкові накладні» в
Системі автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів 1С «Податковий блок».

У п. 2.1 Методичних рекомендацій № 724
визначено, що платники податку
щомісяця у терміни, передбачені для
подання податкової звітності з податку
на додану вартість (календарний
місяць), у тому числі для яких розділом V
Кодексу встановлено звітний
податковий період - квартал, подають до
територіального органу Міндоходів
копії записів у реєстрах виданих та
отриманих податкових накладних (далі -
РПН) за такий період в електронному
вигляді (п. 201.15 ст. 201 Кодексу).

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платники податку
зобов'язані не пізніше п'ятнадцяти
календарних днів зареєструвати в
Єдиному реєстрі податкових накладних
податкові накладні з сумою податку
понад 10 тис. грн. та податкові накладні,
виписані при здійсненні операцій з
постачання підакцизних товарів та
товарів, ввезених на митну територію
України, незалежно від розміру ПДВ у
такій податковій накладній (п. 201.10 ст.
201, п. 11 підрозділу 2 розділу XX Кодексу).

Відповідно до п. 3.1 Методичних
рекомендацій № 724, відсутність факту
реєстрації платником податку -
продавцем товарів/послуг податкових
накладних у ЄРПН та/або порушення
порядку заповнення податкової
накладної не дає права покупцю на
включення сум ПДВ до податкового
кредиту та не звільняє продавця від
обов'язку включення суми податку на
додану вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період (п. 201.10 ст. 201 Кодексу).

Тобто із зазначених норм вбачається, що
обов'язок платника податків щодо
подання податкової декларації за
звітний період кореспондується з
обов'язком податкового органу щодо
прийняття такої декларації та, у
випадку відсутності зауважень до її
оформлення, відображення показників
декларації у відповідних базах
податкової звітності. При цьому, до
електронної бази податкової звітності
органу ДПС посадовими особами
податкового органу вносяться
задекларовані показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
конкретного платника податків.

Суд вважає, що процес зіставлення даних
податкової звітності з ПДВ у розрізі
контрагентів є формальним рівнем
податкового контролю, на стадії якого
податковий орган фактично порівнює
задекларовані контрагентами
кореспондуючі суми податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
метою оперативного виявлення
платників, що підлягають
документальній перевірці.

Зазначений етап
контрольно-перевірочної роботи не
передбачає здійснення податковим
органом оцінки дотримання платником
вимог податкового законодавства та
аналізу змісту та характеру
правовідносин, що стали підставою для
формування даних податкового обліку
платника. Адже питання правильності
відображення платником в обліку
проведених господарських операцій
досліджуються податковим органом при
проведенні податкової перевірки
платника з дослідженням
фінансово-господарських документів,
пов'язаних з нарахуванням і сплатою
податку.

Сама по собі здійснена податковим
органом податкова кваліфікація
операцій за відсутності відмінності
між задекларованими показниками
податкової звітності контрагентів не
може слугувати підставою для внесення
змін до Системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів 1С «Податковий блок».
Висновок щодо правильності (або
недостовірності) задекларованих
платником даних податкового обліку як
підстави для внесення змін до вказаної
бази даних може бути зроблений
податковим органом після визначення
платникові податкових зобов'язань та
їх узгодження у встановленому законом
порядку.

Презумпція добросовісності дій
платника податків передбачає
законність дій платника у сфері
податкових правовідносин (у тому числі
і щодо формування даних податкового
обліку), доки це не спростовано у
порядку, встановленому Податковим
кодексом України. Наведене також
виключає можливість застосування до
платника негативних правових
наслідків (зокрема, у вигляді вилучення
з електронної бази даних
задекларованих ним показників) до
моменту донарахування платникові
податкового зобов'язання в порядку
статті 54 Податкового кодексу України
та його узгодження.

Отже, самостійна зміна відповідачем в
електронних базах даних показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань позивача на підставі акту
№ 589/22-03/38193381 від 21.08.2014, без прийняття
податкового повідомлення-рішення або
без зміни цих показників самим
позивачем шляхом подання уточнюючих
декларацій (розрахунків) порушує права
та інтереси позивача, оскільки позивач,
як платник податків, має право
розраховувати на те, що задекларовані
ним в податкових деклараціях показники
податкового кредиту та податкових
зобов'язань відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності.

Суд приходить до висновку, що
невідповідність показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань, що задекларовані
підприємством у декларації з податку
на додану вартість, показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності, має безпосередній вплив на
права та інтереси підприємства,
оскільки така невідповідність може
мати негативні наслідки, як то:
погіршення ділової репутації, як
належного платника податків, відмова
контрагентів від подальших
господарських відносин з метою
уникнення негативних податкових
наслідків для себе від таких операцій,
тощо.

Таким, чином узагальнюючи усі
вищевикладені обставини в їх
сукупності суд приходить до висновку
про відсутність у відповідача
законодавчо визначених підстав для
внесення до електронних баз даних
органів державної податкової служби,
будь-яких коригувань на підставі акту
№ 589/22-03/38193381 від 21.08.2014, так як чинним
законодавством не передбачено вносити
зміни до Системи без винесення
податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає за
необхідне зобов'язати відповідача
відновити в електронних базах даних
податкової інспекції, в тому числі
«Автоматизована система співставлення
Інформаційної системи Міністерства
доходів і зборів України «Податковий
блок» показники податкової звітності
ТОВ «ПРО-ЕЛМОН», які були відкориговані
на підставі акту № 589/22-03/38193381 від 21.08.2014.

Оскільки у даному разі жодних
донарахувань позивачеві грошових
зобов'язань (та, відповідно, їх
узгодження) за наслідками проведення
спірної звірки здійснено не було, то
порушене право позивача має бути
поновлено шляхом зобов'язання
податкового органу вилучити із АС
«Податковий блок» інформацію про
результати звірки, оформленої актом №
589/22-03/38193381 від 21.08.2014.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Заперечуючи проти позову, відповідач,
який відповідно до норм Податкового
кодексу України та за визначенням
Кодексу адміністративного судочинства
України є суб'єктом владних
повноважень, правомірність свої дій не
довів, у зв'язку з чим суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Згідно з частини 2 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 7-14, 69-71, 94, 128, 155, 158-163, 167, 267 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПРО-ЕЛМОН» до
Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі Головного
Управління Міндоходів у м. Києві про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії - задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі Головного Управління
Міндоходів у м. Києві при проведенні
зустрічної звірки Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ПРО-ЕЛМОН» (код за ), за
результатами якої було складено акт №
589/22-03/38193381 від 21 серпня 2014 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «ПРО-ЕЛМОН» (код за ) щодо підтвердження господарських
відносин з постачальниками та
покупцями з червня 2013 року по червень
2014 року».

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі Головного Управління
Міндоходів у м. Києві щодо коригування
(виключення) на підставі акту №
589/22-03/38193381 від 21 серпня 2014 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «ПРО-ЕЛМОН» (код за ) щодо підтвердження господарських
відносин з постачальниками та
покупцями з червня 2013 року по червень
2014 року», в електронних базах даних
податкової інспекції, в тому числі в
«Автоматизована система співставлення
Інформаційної системи Міністерства
доходів і зборів України «Податковий
блок», сум податкового кредиту та
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість, які визначені
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ПРО-ЕЛМОН» (код за
).

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Дарницькому районі
Головного Управління Міндоходів у м.
Києві відновити в електронних базах
даних податкової інспекції, в тому
числі в «Автоматизована система
співставлення Інформаційної системи
Міністерства доходів і зборів України
«Податковий блок» показники
податкової звітності Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ПРО-ЕЛМОН» (код за ),
зазначені останнім в податкових
деклараціях, що буди відкориговані на
підставі акту № 589/22-03/38193381 від 21 серпня
2014 року «Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «ПРО-ЕЛМОН» (код
за ) щодо підтвердження
господарських відносин з
постачальниками та покупцями з червня
2013 року по червень 2014 року».

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Дарницькому районі
Головного Управління Міндоходів у м.
Києві вилучити з електронних баз даних
податкової інспекції, в тому числі з
«Автоматизована система співставлення
Інформаційної системи Міністерства
доходів і зборів України «Податковий
блок» інформацію про результати
зустрічної звірки Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ПРО-ЕЛМОН» (код за ),
оформленої актом № 589/22-03/38193381 від 21
серпня 2014 року «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«ПРО-ЕЛМОН» (код за ) щодо
підтвердження господарських відносин
з постачальниками та покупцями з
червня 2013 року по червень 2014 року».

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПРО-ЕЛМОН» (код за
) сплачений позивачем
судовий збір у розмірі 58,46 грн.
(п'ятдесят вісім гривень 46 копійок).

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.Б. Ляшко