Справа № 820/17280/14
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 р.Справа № 820/17280/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання
Губарь А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
04.11.2014р. по справі № 820/17280/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Завод "Південкабель"

до Головного управління державної
казначейської служби України у
Харківській області ,
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів

про стягнення пені,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Публічне акціонерне
товариство "Завод "Південкабель",
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів, Головного управління
державної казначейської служби
України у Харківській області, в якому
просив суд стягнути на його користь з
держбюджету в особі ГУДКСУ у
Харківській обл. пеню у сумі 181,56 грн. за
прострочення 168 днів погашення
бюджетного відшкодування ПДВ за
серпень 2011 року у сумі 2798,00 грн., за
грудень 2011 року у сумі 293,00 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 04.11.2014 року
адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "Завод
"Південкабель" - задоволено.

Стягнуто на користь Публічного
акціонерного товариства "Завод
"Південкабель" (, адреса
місцезнаходження: 61099, м. Харків, вул.
Автогенна, 7) з держбюджету в особі
ГУДКСУ у Харківській обл. (платник
УДКСУ у м. Харкові, вул. Гуданова 4/10, за
кодом 14010200 "Бюджетне відшкодування ПДВ
грошовими коштами", символ звітності
банку 030, р/р 0002 у банку ГУДКСУ у
Харківській обл., МФО 851011, ) пеню у сумі 181,56 грн. (сто
вісімдесят одна гривня п'ятдесят шість
копійок) за прострочку 168 днів
погашення бюджетного відшкодування
ПДВ за серпень 2011 року у сумі 2798,00 грн.
(дві тисячі сімсот дев'яносто вісім
гривень), за грудень 2011 року у сумі 293,00
грн. (двісті дев'яносто три гривні).

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем -
Спеціалізованою державною податковою
інспекцією з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів, подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
відповідач просить постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 04.09.2014 року
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач, зокрема,
посилається на порушення судом першої
інстанції приписів п. 200.23 ст. 200
Податкового кодексу України, п. п. 1, 2 ч. 1
ст. 7, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 71, ч. 2 ст. 72, ст. 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, що призвело до неправильного
вирішення справи, а також на доводи та
обставини викладені в апеляційній
скарзі.

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені у
встановленому законом порядку, причини
неявки до суду не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд
під час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. У разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
вирішення справи, а особиста участь
сторін в судовому засіданні - не
визнана судом обов'язковою, колегія
суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС
України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності сторін, без фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з їх обґрунтованості та
наявності у позивача права на
отримання пені у сумі 181,56 грн. за
прострочку 168 днів погашення
бюджетного відшкодування ПДВ за
серпень 2011 року у сумі 2798,00 грн., за
грудень 2011 року у сумі 293,00 грн.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції, враховуючи
наступне.

Згідно п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України бюджетне
відшкодування - це відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що
підлягає відшкодуванню з Державного
бюджету України (бюджетному
відшкодуванню), та строки проведення
розрахунків, врегульовано ст. 200
Податкового кодексу України, згідно п.
200.1, п. 200.2, п. 200.3, п. 200.4 якої, сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені цим
розділом. При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем товарів/послуг; б)
залишок від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

За приписами п.200.7, п. 200.8 наведеної
норми платник податку, який має
право на отримання бюджетного
відшкодування та прийняв рішення про
повернення суми бюджетного
відшкодування, подає відповідному
органу державної податкової служби
податкову декларацію та заяву про
повернення суми бюджетного
відшкодування, яка відображається у
податковій декларації. До декларації
додаються розрахунок суми бюджетного
відшкодування, а також оригінали
митних декларацій (примірників
декларанта), що підтверджують
вивезення товарів (супутніх послуг) за
межі митної території України.

У п. 200.10, п. 200.11, п. 200.12 ст. 200 Податкового
кодексу України встановлено, що
протягом 30 календарних днів, що
настають за граничним терміном
отримання податкової декларації,
податковий орган проводить камеральну
перевірку заявлених у ній даних. За
наявності достатніх підстав, які
свідчать, що розрахунок суми
бюджетного відшкодування було
зроблено з порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право провести документальну
позапланову виїзну перевірку платника
для визначення достовірності
нарахування такого бюджетного
відшкодування протягом 30 календарних
днів, що настають за граничним терміном
проведення камеральної перевірки.
Орган державної податкової служби
зобов'язаний у п'ятиденний строк після
закінчення перевірки подати органу
Державного казначейства України
висновок із зазначенням суми, що
підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку
відповідного органу державної
податкової служби орган, що здійснює
казначейське обслуговування бюджетних
коштів, видає платнику податку
зазначену в ньому суму бюджетного
відшкодування або шляхом
перерахування коштів з бюджетного
рахунка на поточний банківський
рахунок платника податку в
обслуговуючому банку, або шляхом
оформлення (випуску) казначейського
фінансового векселя (за згодою
платника податків) протягом п'яти
операційних днів після отримання
висновку органу державної податкової
служби(п.200.13ст.200 Кодексу).

Пунктом 200.15 ст. 200 ПК України
передбачено, що у разі якщо за
результатами перевірки сум податку,
заявлених до відшкодування, платник
податку або орган державної податкової
служби розпочинає процедуру
адміністративного або судового
оскарження, орган державної податкової
служби не пізніше наступного робочого
дня після отримання відповідного
повідомлення від платника або ухвали
суду про порушення провадження у
справі зобов'язаний повідомити про це
орган Державного казначейства України.
Орган Державного казначейства України
тимчасово припиняє процедуру
відшкодування в частині оскаржуваної
суми до набрання законної сили судовим
рішенням.

Після закінчення процедури
адміністративного або судового
оскарження орган державної податкової
служби протягом п'яти робочих днів, що
настали за днем отримання відповідного
рішення, зобов'язаний подати органу
Державного казначейства України
висновок із зазначенням суми податку,
що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Отже, обов'язок подання органу
Державного казначейства України
висновку із зазначенням суми податку,
що підлягає відшкодуванню з бюджету у
органу податкової служби виникає після
закінчення процедури судового
оскарження заявлених до відшкодування
сум ПДВ та набранням судовим рішенням
законної сили.

Судовим розглядом встановлено, що
постановами Харківського окружного
адміністративного суду від 25.04.2012 року
по справі № 2а-3867/12/2070 та від 10.03.12 року
по справі № 2а-15846/11/2070, залишеними без
змін ухвалами Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 09.08.2012 року та від 18.07.12 року
відповідно, скасовано податкові
повідомлення-рішення: від 22.03.2012 року за
формою "В" № , яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування з ПДВ за грудень 2011 року
в сумі 293,00 грн. та накладено штраф у
розмірі 147,00 грн.; від 23.11.2011 року за
формою "В1" № про зменшення суми
бюджетного відшкодування з ПДВ за
серпень 2014 року на 2798,00 грн. та штрафу
1399,00 грн.; за формою "В4" № про
зменшення розміру від'ємного значення
ПДВ за серпень 2011 року у сумі 143400,00 грн.,
чим підтверджено право позивача на
отримання з Держбюджету
задекларованої та заявленої на
відшкодування суми ПДВ у розмірі 3091,00
грн.

На момент звернення до суду заявлена та
підтверджена сума бюджетного
відшкодування ПДВ у розмірі 3091,00 грн.
частково погашена 28.08.2014 р. у сумі 293,00
грн. шляхом видачі облігацій ПДВ
(відповідно до виписки про операції з
цінними паперами від 28.08.2014 року, а.с.16),
доказів повного погашення зазначеної
суми бюджетного відшкодування ПДВ
відповідачем до суду не надано.

Згідно п. 200. 17 ст. 200 ПК України джерелом
сплати бюджетного відшкодування (у
тому числі заборгованості бюджету) є
доходи Державного бюджету України.

Забороняється обумовлювати або
обмежувати виплату бюджетного
відшкодування наявністю або
відсутністю доходів, отриманих від
цього податку в окремих регіонах
України.

Також відповідно до п. 200.23. ст. 200 ПК
України суми податку, не відшкодовані
платникам протягом визначеного цією
статтею строку, вважаються
заборгованістю бюджету з
відшкодування податку на додану
вартість. На суму такої заборгованості
нараховується пеня на рівні 120
відсотків облікової ставки
Національного банку України,
встановленої на момент виникнення
пені, протягом строку її дії, включаючи
день погашення.

Отже, нормами Податкового кодексу
України прямо закріплена
відповідальність держави за
несвоєчасне відшкодування податку на
додану вартість. Зазначена норма є
імперативною та не має будь-яких
виключень.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
чинним законодавством не передбачено,
що стягнення пені, нарахованої на суму
наявної бюджетної заборгованості по
ПДВ, можливе та здійснюється лише після
фактичного погашення платнику цієї
заборгованості.

Неподання органом державної
податкової служби після закінчення
перевірки до органу Державного
казначейства України висновку із
зазначенням суми, що підлягає
відшкодуванню з бюджету, та
непогашення у зв'язку з цим
заборгованості бюджету з ПДВ, не
позбавляє платника податку права
пред'явити вимоги про стягнення
зазначеної пені.

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним Судом України при вирішенні
спору цієї категорії у постанові від
03.06.2014 року по справі № 21-131а14.

Відповідно до вимог частини 1 статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Частиною 2 статті 161 КАС України
встановлено, що при виборі правової
норми, що підлягає застосуванню до
спірних правовідносин, суд
зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

З огляду на те, що відповідачами не
виконано обов'язку з відшкодування
позивачеві задекларованої суми
податку на додану вартість у розмірі
3091,00 грн., у передбачений Податковим
кодексом України строк, у позивача
виникло право на нарахування та
стягнення пені на суму такої
заборгованості на рівні 120 відсотків
облікової ставки Національного банку
України, встановленої на момент
виникнення пені, протягом строку її
дії, включаючи день погашення.

Судом встановлено, що позивач вже
скористався своїм правом на стягнення
в судовому порядку пені, у зв'язку з
неотримання відшкодування ПДВ у сумі
3091,00 грн., за 223 днів прострочки сплати
суми бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість з 05.09.2013 року
по 15.04.2014 року. (а.с. 47-48, 49-50, 51).

За таких обставин, колегія суддів
вважає вірним висновок суду першої
інстанції, що позивач має право на
стягнення пені в сумі 181,65 грн., у зв'язку
з неотриманням суми бюджетного
відшкодування за серпень, грудень 2011
року, за період з 16.04.2014 року по 30.09.2014
року, з урахуванням часткового
відшкодування такої заборгованості,
виходячи з такого розрахунку: 9,5% (діюча
облікова ставка НБУ) х 120% = 11,40% (річних) :
365 = 0,0313% (за кожен день прострочки) х 92
дні х 3091 грн. (сума заборгованості): 100 =
89,00 грн.; 12,5% (діюча облікова ставка НБУ)
х 120% = 15% (річних) : 365 = 0,0411% (за кожен день
прострочки) х 43 дні х 3091 грн. (сума
заборгованості): 100 = 54,62 грн.; 12,5% (діюча
облікова ставка НБУ) х 120% = 15% (річних): 365
= 0,0411% (за кожен день прострочки) х 33 дні
х 2798 грн. (сума заборгованості): 100 = 37,94
грн.; усього 181,65 грн.

Таким чином, пеня, яка передбачена
законом та добровільно не перерахована
на банківський рахунок позивача в сумі
181,65 грн. підлягає стягненню на його
користь з Державного бюджету України в
судовому порядку.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок, щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Всупереч наведеним вимогам,
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень не надав достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає обґрунтованим та вірним
висновок суду першої інстанції щодо
наявності підстав для задоволення
позовних вимог ПАТ "Завод
"Південкабель" та стягнення Державного
бюджету України на користь позивача
пеню у сумі 181,65 грн. за прострочення 168
днів бюджетного відшкодування ПДВ.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова Харківського
окружного адміністративного суду від
04.11.2014 року відповідає вимогам ст. 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів колегією суддів
не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 04.11.2014р. по
справі № 820/17280/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С. Повний текст ухвали
виготовлений 08.12.2014 р.