Справа № 826/7732/14
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7732/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Шостак О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Шостака О.О.,

суддів:
Мамчура Я.С., Желтобрюх І.Л.

при секретарі:
Лебедєвій Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві, апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на ухвалу Окружного
адміністративного суду міста Києва
від "16" червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Міністерства соціальної політики
України про визнання формування причин
звільнення неправильним, зобов'язання
внести зміни у формування причини
звільнення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Міністерства соціальної
політики України про визнання
формування причин звільнення
неправильним, зобов'язання внести
зміни у формування причини звільнення.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від "16" червня 2014 року
позов було залишено без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятими судовими
рішеннями, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
суду від 16.06.2014 року та прийняте нове
рішення, яким направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду. Свої вимоги обґрунтовує тим,
що судом першої інстанції було
порушено норми процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.
Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
залишити без задоволення, а ухвалу
Окружного адміністративного суду
міста Києва від "16" червня 2014 року -
залишити без змін, виходячи із
наступного.
Відповідно до ст. 159 КАС
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.
Згідно ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Відповідно до пункту 5, пункту 6
частини першої статті 107 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя після одержання позовної заяви
з'ясовує, чи подано адміністративний
позов у строк, установлений законом
(якщо адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними) та чи немає інших підстав
для повернення

позовної заяви, залишення її без
розгляду або відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі,
встановлених цим Кодексом.
Згідно частини
першої статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Відповідно до
частини 3 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для звернення до суду у справах щодо
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби встановлюється місячний строк.
Відповідно до п. 15
ст. 3 Кодексу адміністративного
судочинства України публічна служба -
діяльність на державних політичних
посадах, професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування. Статтею
1 Закону України «Про державну службу»
від 16.12.1993 р. № 3723-XII державна служба в
Україні - це професійна діяльність
осіб, які займають посади в державних
органах та їх апараті щодо практичного
виконання завдань і функцій держави та
одержують заробітну плату за рахунок
державних коштів. Ці особи є державними
службовцями і мають відповідні
службові повноваження.

Як було встановлено
судом першої інстанції, позивач
працювала на посаді директора
Департаменту звернень громадян та
контролю виконання Міністерства
соціальної політики України на
підставі наказу від 28.03.2011 р. №149.

Наказом від 27.09.2013 р. №675-к звільнено
позивача з посади директора
Департаменту звернень громадян та
контролю виконання 04 жовтня 2013 року, за
угодою сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Згідно зі статтею
99 Кодексу адміністративного
судочинства України для захисту прав,
свобод та інтересів особи цим Кодексом
та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк (ч. 3 цієї
статті). Матеріали
справи свідчать, що позивач зверталася
до Окружного адміністративного суду м.
Києва з аналогічним позовом, за
результатами розгляду якого ухвалою
від 14.05.2014 р. у справі № 826/6322/14 позовну
заяву ОСОБА_2 до Міністерства
соціальної політики України про
визнання формулювання причин
звільнення неправильним, зобов'язати
внести зміни у формулювання причин
звільнення та змінити дату звільнення,
залишено без розгляду у зв'язку із
пропуском позивачем місячного строку
звернення до суду.
Як встановлено
вказаним судовим рішенням, позивач
стверджує, що її звільнення відбулося в
період перебування у відпустці та в
період перебування на лікуванні з 24
вересня 2013 року по 12 грудня 2013 року,
внаслідок чого позивачеві встановлено
другу групу інвалідності, що позбавило
можливості вчасно звернутися до суду.
Тому позивач просить строк звернення
до суду вважати пропущеним з поважних
причин і визнати причини пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними відповідно до листків
непрацездатності.
Відповідно до заяви позивача від 14
червня 2013 р. щодо надання відпусток з
наступним звільненням за згодою сторін
наказом Міністерства соціальної
політики України надано відпустку з
01.07.2013 р. по 04.09.2013 р. та з 05.09.2013 р. по
04.10.2013 р.
Наказом від 27.09.2013 р. №675-к звільнено
позивача з посади директора
Департаменту звернень громадян та
контролю виконання 04 жовтня 2013 року, за
угодою сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України.

26 вересня 2013 року
позивачем було подано заяву про
відкликання заяв про звільнення, яку
зареєстровано в Міністерстві
соціальної політики України 02 жовтня
2013 року №235/0/19- 13.Листом від 10.10.2013
року №4049/0/09/13-зв Міністерством
соціальної політики України
повідомлено позивача на заяву від
26.09.2013 року, що при розірванні трудового
договору за угодою сторін відкликання
поданої працівником заяви
законодавством не передбачено.

З огляду на наведене, суд вважає, що
позивач знав або повинен був дізнатись
про порушення своїх прав, інтересів ще
у жовтні 2013 р. при отриманні відповіді
від 10.10.2013 року №4049/0/09/13-зв на свою заяву
від 26.09.2013 р.
Статтею 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд на
підставі позовної заяви та доданих до
неї матеріалів не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, про що постановляється
ухвала.
З огляду на
викладене, повно та всебічно
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції,
викладені в ухвалі від 16.05.2014 року, та не
можуть бути підставами для її
скасування. Враховуючи
вищенаведене, колегія суддів дійшла
висновку, що судом першої інстанції
було вірно встановлено фактичні
обставини справи, надано належну
оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
залишити без задоволення, а постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від "16" травня
2014 року - без змін.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволені апеляційної скарги ОСОБА_2
- відмовити.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від "16" червня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС
України та може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Шостак

Судді Я.С. Мамчур

І.Л. Желтобрюх

.

Головуючий суддя
Шостак О.О.

Судді:
Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.