Справа № 815/5935/14
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5935/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року 11 год.
06 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

судді Тарасишиної
О.М.,

за участю секретаря
Слободянюка К.С.,

Позивача ОСОБА_1,

представника Відповідача
Афанасьєвої І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до
прокуратури Одеської області,
прокурора Одеської області Приза
Андрія Андрійовича про скасування
наказу № 2077к від 03.09.2014 року про
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності,
визнання неправомірними дії, стягнення
моральної шкоди та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов
адміністративний позов ОСОБА_1 до
прокуратури Одеської області,
прокурора Одеської області Приза
Андрія Андрійовича про скасування
наказу № 2077к від 03.09.2014 року про
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності та
зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 17.10.2014 року відкрито
провадження у справі.

04.11.2014 року (вхід. № 27179/14) позивач надав
уточнення до позовної заяви, згідно
яких просив суд визнати неправомірними
дії прокуратури Одеської області щодо
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді догани, скасувати наказ
прокурора Одеської області Приза А.А. №
2077к від 03.09.2014 року про притягнення
позивача до дисциплінарної
відповідальності у вигляді догани,
зобов'язати прокуратуру Одеської
області виплатити позивачу премію,
утриману з заробітної плати, у зв'язку з
підписанням наказу прокурора Одеської
області № 2077к від 03.09.2014 року, а також
стягнути з прокуратури Одеської
області моральну шкоду в сумі 50000 грн.

У судовому засіданні 04.12.2014 року
позивач уточнені позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача - прокуратури
Одеської області позовні вимоги не
визнав у повному обсязі, посилався на
підстави, викладені у письмових
запереченнях до позовної заяви,
наданих до суду раніше, зазначив, що,
приймаючи оскаржуваний наказ
прокуратура Одеської області діяла
правомірно, в межах наданих
повноважень, будь-яких протиправних
дій, які б порушували права позивача
допущено не було, відтак позовні вимоги
є обґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

Відповідач - прокурор Одеської області
Приз А.А. у судове засідання не з'явився,
про дату, час та місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
заперечень по справі не надавав.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

Наказом прокуратури Одеської області
від 28 липня 2014 року № 1701к, за порушення
Присяги працівника прокуратури,
Кодексу професійної етики та поведінки
працівників прокуратури та вчинення
проступку, який порочить працівника
прокуратури, старшого слідчого другого
слідчого відділу слідчого управління
прокуратури області юриста 2 класу
ОСОБА_3 звільнено із займаної посади. Як
зазначено у наказі, підставою для
звільнення ОСОБА_3 стало те, що ним,
шляхом вимагання було одержано від
Болоховської Н.В. 15.07.2014 року та 24.07.2014
року неправомірну вигоду у розмірі 1000
доларів США та 24000 гривень відповідно
за не притягнення її до кримінальної
відповідальності за вчинення злочину,
передбаченого ч.3 ст.190 КК України, та
закриття стосовно неї кримінального
провадження. Працівниками Генеральної
прокуратури України та Служби безпеки
України 24.07.2014 року ОСОБА_3 було викрито
під час одержання неправомірної
вигоди. За вказаним фактом внесено
відомості до Єдиного реєстру досудових
розслідувань. ОСОБА_3 25.07.2014 повідомлено
про підозру у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368
КК України.

Згідно висновку службового
розслідування, проведеного відповідно
до розпорядження прокурора Одеської
області від 28.07.2014 № 335, комісією у
складі першого заступника прокурора
області Чорного М.Г., заступника
прокурора області Занфірова М.В.,
прокурора відділу запобігання
правопорушенням у територіальних
прокуратурах управління внутрішньої
безпеки та захисту працівників
прокуратури Генеральної прокуратури
України Лазарєва С.П., начальника
організаційно-контрольного відділу
Безименко Н.М., виконувача обов'язків
відділу роботи з кадрами Бараніченка
С.В., старшого прокурора відділу роботи
з кадрами Федорова М.М., заступника
начальника відділу нагляду за
додержанням законів у сфері протидії
корупції та процесуального
керівництва у кримінальних
провадженнях про корупційні
правопорушення управління нагляду за
додержанням законів спецпідрозділами
та іншими органами, які ведуть боротьбу
з організованою злочинністю і
корупцією, Уманця О.В., позивач - ОСОБА_1
не володів ситуацією щодо негідної
поведінки підпорядкованого
працівника, ефективних заходів щодо
запобігання таким проявам та
своєчасного і принципового реагування
ним не було вжито (Том 1 а.с. 25-30). Таким
чином, на думку відповідачів ОСОБА_1, як
керівником структурного підрозділу,
неналежно виконувались службові
обов'язки та ним не вживались належні
заходи щодо організації профілактично
- виховної роботи з підлеглими, що
сприяло вчиненню зазначеного
проступку у його відділі, у зв'язку з
чим відповідно до ч. 1 ст. 8 та п. 1 ст. 9
Дисциплінарного статуту прокуратури
України наказом прокурора Одеської
області від 03.09.2014 № 2077к за неналежне
виконання службових обов'язків та
неналежну профілактично-виховну
роботу в очолюваному колективі
начальнику другого слідчого відділу
слідчого управління ОСОБА_1 оголошено
догану (Том 1 а.с. 6).

Вислухавши пояснення позивача та
представника відповідача - Прокуратури
Одеської області, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Що стосується позовних вимог про
скасування наказу прокурора Одеської
області № 2077к від 03.09.2014 року в частині
оголошення догани начальнику другого
слідчого відділу слідчого управління
прокуратури Одеської області старшому
раднику юстиції ОСОБА_1, суд вважає їх
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню з наступних
підстав. Відповідно до ст.3 ЗУ "Про
прокуратуру" повноваження прокурорів,
організація, засади та порядок
діяльності прокуратури визначається
Конституцією України, цим Законом,
іншими законодавчими актами. Згідно
ст.5 ЗУ "Про прокуратуру" прокуратура
України становить єдину систему, на яку
відповідно до Конституції України та
цього Закону покладаються такі
функції: 1) підтримання державного
обвинувачення в суді; 2) представництво
інтересів громадянина або держави в
суді у випадках, визначених законом; 3)
нагляд за додержанням законів
органами, які проводять
оперативно-розшукову діяльність,
дізнання, досудове слідство; 4) нагляд
за додержанням законів при виконанні
судових рішень у кримінальних справах,
а також при застосуванні інших заходів
примусового характеру, пов'язаних з
обмеженням особистої свободи громадян.
На прокуратуру не може покладатися
виконання функцій, не передбачених
Конституцією України і цим Законом.

Відповідно до ч.3 ст.48 ЗУ "Про
прокуратуру" за порушення закону,
неналежне виконання службових
обов'язків чи скоєння ганебного вчинку
прокурори і слідчі несуть
відповідальність згідно з
Дисциплінарним статутом прокуратури
України, який затверджується Верховною
Радою України.

Відповідно до ст.8 Дисциплінарного
статуту прокуратури України
дисциплінарні стягнення до
прокурорсько-слідчих працівників, а
також працівників навчальних, наукових
та інших установ прокуратури
застосовується за невиконання чи
неналежне виконання службових
обов'язків або за проступок, який
порочить його як працівника
прокуратури. Стаття 11 Дисциплінарного
статуту передбачає, що дисциплінарне
стягнення має відповідати ступеню вини
та тяжкості проступку. Прокурор, який
вирішує питання про накладення
стягнення, повинен особисто з'ясувати
обставини проступку та одержати
письмове пояснення від особи, яка його
вчинила. В разі необхідності може бути
призначено службову перевірку.
Підстави та порядок проведення
службових розслідувань та службових
перевірок в органах прокуратури
України врегульований Інструкцією,
затвердженою наказом Генерального
прокурора України від 6 березня 2012 року
№20 (далі - Інструкція). Цією Інструкцією
визначаються підстави та порядок
проведення управлінням внутрішньої
безпеки, Головним управлінням
кадрового забезпечення,
організаційно-контрольним управлінням
та іншими підрозділами Генеральної
прокуратури України, старшими
помічниками прокурорів обласного
рівня з питань внутрішньої безпеки,
підрозділами роботи з кадрами
прокуратур обласного рівня, іншими
посадовими особами органів
прокуратури, службових розслідувань та
службових перевірок.

Пунктом 1.1 та 1.3 Інструкції,
передбачено, що службові розслідування
проводяться у всіх випадках скоєння
прокурорсько-слідчими працівниками
корупційних діянь, злочинів, інших
ганебних вчинків, вчинення ними або за
їх участі дорожньо-транспортних пригод
з тяжкими наслідками, порушення вимог
щодо інформаційної безпеки, втрати
службових документів, зброї та її
застосування, за фактами здійснення
неправомірного втручання у службову
діяльність, посягань на життя, здоров'я,
прокурорів і слідчих, а також у
випадках їх загибелі. Службові
перевірки можуть проводитися за іншими
фактами недотримання Присяги
працівника прокуратури, а також
порушень виконавської дисципліни,
вчинення дисциплінарних проступків,
адміністративних правопорушень, не
пов'язаних з корупційними діяннями та
ганебними вчинками.

Згідно вказаної інструкції метою
службових розслідувань та службових
перевірок є повне, об'єктивне і
всебічне з'ясування обставин
надзвичайних подій, ганебних вчинків
та правопорушень, скоєних за участі
працівників органів прокуратури,
виявлення причин і умов, що їм сприяли,
зміцнення службової дисципліни та
попередження негідних вчинків серед
особового складу.

Службові розслідування та службові
перевірки проводяться незалежно від
проведення стосовно
прокурорсько-слідчих працівників
дослідчих перевірок, здійснення
проваджень у справах про
адміністративні правопорушення чи
досудового слідства у кримінальних
справах.

Відповідно до п. 10 Інструкції при
проведенні службового розслідування
чи службової перевірки повному,
об'єктивному і всебічному з'ясуванню
підлягають: обставини події, у зв'язку з
якою проводиться розслідування чи
перевірка (час, місце, спосіб, наслідки
тощо); правомірність дій чи
бездіяльності працівників
прокуратури, що призвели до події чи
безпосередньо передували їй; наявність
у діянні прокурорсько-слідчого
працівника ознак дисциплінарного
проступку, адміністративного
правопорушення, злочину чи іншого
ганебного вчинку, їх мотиви; обставини,
що впливають на ступінь і характер
відповідальності прокурорсько-слідчих
працівників; характеристика особи, що
вчинила порушення (ставлення до
виконання службових обов'язків,
поведінка до порушення тощо); причини
та умови, що сприяли вчиненню
порушення, посадові особи, якими вони
допущені; характер і розмір завданих
порушенням збитків, а також можливості
їх відшкодування; обставини
зарахування в органи прокуратури
працівників, які припустились ганебних
вчинків, обґрунтованість призначення
їх на відповідні посади, присвоєння
класних чинів, заохочень та роль їх
безпосередніх керівників у
забезпеченні належної поведінки цих
працівників; правильність і
обґрунтованість прийнятого
відповідними компетентними органами
рішення за фактом події.

Пунктом 10 Інструкції чітко
визначено, що при проведенні
службового розслідування чи службової
перевірки повному, об'єктивному і
всебічному з'ясуванню підлягають:
обставини події, у зв'язку з якою
проводиться розслідування чи
перевірка (час, місце, спосіб, наслідки
тощо); правомірність дій чи
бездіяльності працівників
прокуратури, що призвели до події чи
безпосередньо передували їй; наявність
у діянні прокурорсько-слідчого
працівника ознак дисциплінарного
проступку, адміністративного
правопорушення, злочину чи іншого
ганебного вчинку, їх мотиви; обставини,
що впливають на ступінь і характер
відповідальності прокурорсько-слідчих
працівників; характеристика особи, що
вчинила порушення (ставлення до
виконання службових обов'язків,
поведінка до порушення тощо); причини
та умови, що сприяли вчиненню
порушення, посадові особи, якими вони
допущені; характер і розмір завданих
порушенням збитків, а також можливості
їх відшкодування; обставини
зарахування в органи прокуратури
працівників, які припустились ганебних
вчинків, обґрунтованість призначення
їх на відповідні посади, присвоєння
класних чинів, заохочень та роль їх
безпосередніх керівників у
забезпеченні належної поведінки цих
працівників; правильність і
обґрунтованість прийнятого
відповідними компетентними органами
рішення за фактом події.

Суд зазначає, що службове
розслідування було проведено саме за
фактом вчинення старшим слідчим
другого слідчого відділу слідчого
управління прокуратури області ОСОБА_3
проступку, який порочить працівника
прокуратури, в свою чергу службове
розслідування стосовно позивача
відповідачами не проводилось, до того ж
у службовому розслідуванні відносно
дій ОСОБА_3 не досліджено та не
з'ясовано факту дисциплінарного
проступку саме позивача, а лише вказано
про неналежне виконання службових
обов'язків, неналежну
профілактично-виховну роботу в
очолюваному колективі позивача. Також,
не наведено в службовому розслідуванні
будь-яких конкретних фактів допущення
протиправних дій або бездіяльності
позивача.

Окрім того, суд зазначає, що під
керівництвом позивача 07.05.2014 та 17.06.2014
року було проведено оперативні наради
щодо недопущення ганебних вчинків та
попереджено підлеглих позивача, в тому
числі ОСОБА_3 про персональну
відповідальність за порушення правил
поведінки, які можуть зашкодити їх
репутації та авторитету прокуратури,
викликати негативний резонанс та
недопущення будь-яких проявів корупції
(Том 1 а.с. 35, 36), що в певній мірі
спростовує твердження відповідача
щодо не проведення позивачем
профілактично-виховної роботи в
очолюваному колективі.

Необхідно також зазначити, що
згідно наказу прокурора Одеської
області № 1453к від 11.07.2014 року (Том 1 а.с. 5)
начальнику другого слідчого відділу
слідчого управління прокуратури
області старшому раднику юстиції
ОСОБА_1 надано частину невикористаної
щорічної відпустки з 14 липня по 17
серпня 2014 року включно, вказані
обставини не заперечувались сторонами.
Відтак, під час подій що стали
підставою для притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності,
позивач знаходився у відпустці та не
виконував функції начальника відділу.

Також, під час розгляду
адміністративної справи судом
встановлено, що наказом прокурора
області № 1455к від 11.07.2014 виконання
обов'язків начальника другого слідчого
відділу слідчого управління
прокуратури області на період
відпустки старшого радника юстиції
ОСОБА_1 покладено на слідчого в
особливо важливих справах першого
слідчого відділу цього ж управління
радника юстиції Ноздріна Олександра
Владиславовича з 14 липня по 17 серпня 2014
року включно.

Отже, встановлені судом
обставини, вказують на те, що службове
розслідування відповідачами проведено
поверхнево, а позивача притягнуто до
відповідальності у вигляді догани з
порушенням приписів чинного
законодавства України.

Відтак, враховуючи що притягнення
позивача до дисциплінарної
відповідальності відбулось з
порушенням норм чинного законодавства,
було передчасним та без урахування
всіх обставин, суд дійшов висновку, що
оскаржуваний наказ № 2077к від 03.09.2014
року в частині оголошення догани
позивачу підлягає скасуванню в цій
частині.

Що стосується твердження позивача, що в
результаті незаконних дій прокурора
області Приза А.А. його було позбавлено
виплати премії, суд зазначає, що
позивачем не було надано жодних
доказів на підтвердження цих обставин,
а судом не встановлено, отже у
задоволені позовних вимог про
зобов'язання прокуратури Одеської
області виплатити позивачу премію,
утриману з заробітної плати, у зв'язку з
підписанням наказу прокурора Одеської
області № 2077к від 03.09.2014 року позивачу
необхідно відмовити. Окрім того,
відповідно до ст. ст. 4, 5, 7
Дисциплінарного статуту прокуратури
України грошова премія є одним із
заходів заохочення за сумлінне і
зразкове виконання службових
обов'язків, ініціативу та
оперативність у роботі, в свою чергу
заохочення оголошується наказом. Отже,
зобов'язання прокуратури Одеської
області виплатити позивачу премію в
даному випадку буде втручанням у
діяльність відповідача та підміною
повноважень, що є недопустимим.

Також, задоволенню не підлягають
позовні вимоги про стягнення з
прокуратури Одеської області
моральної шкоди в сумі 50000 грн., як такі,
що не були доведені під час розгляду
адміністративної справи. Відповідно до
роз'яснень, що містяться в п. 9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31 березня 1995 року «Про судову практику
в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди»( з урахуванням змін
та доповнень, внесених Постановою
пленуму Верховного Суду України від
25.05.2005 р. № 5) розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого -
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Відтак, суд зазначає, що позивачем не
були доведені під час розгляду
адміністративної справи розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди, не доведено наявність моральних
та душевних страждань, тривалості цих
страждань та їх характер.

Розглянувши позовні вимоги позивача
про визнання неправомірними дії
прокуратури Одеської області щодо
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді догани, суд зазначає, що у
задоволені таких позовних вимог
необхідно відмовити оскільки питання
щодо притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності є
виключною компетенцією прокуратури
Одеської області та її керівника щодо
прийняття такого рішення, оскільки,
відповідно до ст. 10, 13 Дисциплінарного
статуту прокуратури України саме
прокурори Кримської АРСР, областей,
міста Києва та прирівняні до них
прокурори мають право застосовувати
такі дисциплінарні стягнення: догану,
пониження в посаді, звільнення, крім
пониження на посаді і звільнення
працівників, які призначаються
Генеральним прокурором України. Про
накладення дисциплінарного стягнення
видається відповідний наказ прокурора,
який оголошується працівнику під
розписку. Відтак, відповідачем не було
вчинено протиправних дій чи допущено
бездіяльність відносно прав позивача.

Окрім того, під час розгляду
адміністративної справи судом було
прослухано звукозапис, який, як
зазначає позивач було зроблено ним
03.09.2014 при розмові з прокурором області
Призом А.А. щодо подальшого проходження
служби позивача в органах прокуратури.
Суд не бере до уваги вказаний доказ,
оскільки вказана розмова не стосується
предмету розгляду адміністративної
справи.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації.

З аналізу вказаної правової норми
випливає, що рішення, дії чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень повинні бути прийняті чи
здійснені в межах компетенції
відповідного органу та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, не порушувати інтересів
держави, прав та інтересів фізичних та
юридичних осіб, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії), відповідати вимогам
діючого законодавства.

Встановлення невідповідності
діяльності суб'єкта владних
повноважень хоча б одному із
зазначених критеріїв для оцінювання
його рішень, дій та бездіяльності може
бути підставою для задоволення
адміністративного позову, однак лише
за умови, що встановлено порушення
прав, свобод та інтересів позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування. Відповідно до ст. 86 КАС
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Частиною 1
ст.71 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Згідно зі ст.
159 КАС України судове рішення повинно
бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов
висновку, що приймаючи рішення щодо
оголошення догани начальнику другого
слідчого відділу слідчого управління
прокуратури Одеської області старшому
раднику юстиції ОСОБА_1 відповідачі
діяли не у спосіб, що передбачений
Конституцією та законами України,
необґрунтовано, тобто без урахування
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення, з порушенням прав
позивача, у зв'язку з чим вимоги
позивача в частині скасування наказу
прокурора Одеської області № 2077к від
03.09.2014 року в частині оголошення догани
позивачу є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
у судовому засіданні 04.12.2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Складення постанови
у повному обсязі відкладено, про що
згідно вимог ч. 2 ст. 167 Кодексу
адміністративного судочинства України
повідомлено після проголошення
вступної та резолютивної частин
постанови у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 159 - 163, 167, 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
прокуратури Одеської області,
прокурора Одеської області Приза
Андрія Андрійовича про скасування
наказу № 2077к від 03.09.2014 року про
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності,
визнання неправомірними дії, стягнення
моральної шкоди та зобов'язання
вчинити певні дії- задовольнити
частково.

Скасувати наказ прокурора Одеської
області № 2077к від 03.09.2014 року в частині
оголошення догани начальнику другого
слідчого відділу слідчого управління
прокуратури Одеської області старшому
раднику юстиції ОСОБА_1.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня проголошення
постанови. Якщо рішення було прийняте у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії такого рішення.
Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили у
відповідності зі статтею 254 КАС
України.

Повний текст постанови підписано
суддею 08.12.2014 року.

Cуддя
О.М. Тарасишина

Скасувати наказ прокурора Одеської
області № 2077к від 03.09.2014 року в частині
оголошення догани начальнику другого
слідчого відділу слідчого управління
прокуратури Одеської області старшому
раднику юстиції ОСОБА_1.

08 грудня 2014 року