Справа № 2а/0470/13819/11
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Нікопольської об’єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2012 року

до Нікопольської об’єднаної державної податкової інспекції, Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що висновки податкового органу викладені в аті перевірці є необґрунтованими, безпідставними та протиправними, оскільки ґрунтуються лише на неможливості проведення зустрічних звірок контрагентів позивача по ланцюгу постачання, а тому винесене відповідачем спірне податкове повідомлення – рішення підлягає скасуванню.

Не погодившись з даним рішенням суду, Нікопольська об’єднана державна податкова інспекція Дніпропетровської області Державної податкової служби подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, в якому у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не повно з’ясовано обставини, що мають значення для справи, постанову прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просить суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

В судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що посадовими особами Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції проведено документальну позапланову виїзну перевірку Публічного акціонерного товариства «Новопавлівський гранітний кар'єр» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку по декларації з ПДВ за липень 2011 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення, що декларувалося у червні 2011 року, за наслідками якої 03 жовтня 2011 року складений Акт № 1034/233.0029230.

В даному акті зроблено висновки про порушення Товариством п.200.14 ст.200, в результаті чого неможливо підтвердити заявлену суму бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за липень 2011 року у розмірі 166927 грн. та п.189.1 ст. 189 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачу завищено від’ємне значення різниці між сумою податкового зобов’язання і сумою податкового кредиту декларації з ПДВ за липень 2011 року на суму 4199 грн.

Данні висновки, податковий орган пов’язує з відсутністю результатів зустрічних звірок по контрагентам – постачальників позивача.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, цілком вірно виходив з наступного.

Бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу (підпункт 14.1.18 п.14.1 ст.14 ПКУ)

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України(бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено ст.200 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.200.1 ПКУ сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Датою виникнення права платнику податків на віднесення сум податку до податкового кредиту відповідно до п.198.2 ст.198 ПКУ вважається дата тієї події, що відбулась раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з абзацом 4 п.198.3 ст.198 ПКУ право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відноситься до податкового кредиту (п.201.10 ст.201 ПКУ).

Встановлені обставини справи свідчать про те, що надані позивачем податкові накладні за формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства. Недоліків в оформлення цих податкових накладних згідно порядку заповнення відповідачем в ході перевірки виявлено не було, як і не надано доказів визнання цих накладних недійсними.

Крім того, право платника податку на бюджетне відшкодування не залежить від проведення або не проведення зустрічних перевірок по всьому ланцюгу до кінцевого виробника, оскільки позивач не може нести відповідальність за невиконання чи неналежне виконання обов’язків щодо сплати податків іншими контрагентами. Якщо інші контрагенти не виконали свого зобов’язання по сплаті податку до бюджету, то це не тягне відповідальність та негативні наслідки виключно для них

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо документального підтвердження права позивача на отримання суми бюджетного відшкодування з ПДВ за відповідний період.

З огляду на викладене, суд першої інстанції під час розгляду справи в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення позовних вимог, а тому, підстав, передбачених статтею 202 Кодексу адміністративного судочинства України для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення не вбачається, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Нікопольської об’єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби – залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч.5 ст. 254 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 02 грудня 2014 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова