Справа № 823/3112/14
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року
справа №
823/3112/14

12 год. 10 хв.

м.Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Демченко Н.Ю.,

представника позивача - ОСОБА_1 (згідно
з договором та ордером),

представника відповідача - Ткаченко
О.М. (згідно з довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом ОСОБА_3 до управління
Державної міграційної служби України в
Черкаській області про скасування
рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2014 ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулась
у Черкаський окружний
адміністративний суд з
адміністративним позовом до
управління Державної міграційної
служби України в Черкаській області
(далі - відповідач), в якому просила:

- скасувати рішення відповідача від
07.08.2014 №06/14494 про відмову позивачу у
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон;

- зобов'язати відповідача видати
позивачу паспорт громадянина України
для виїзду за кордон.

Позов мотивовано тим, що оскаржуване
рішення прийнято за відсутності
законних підстав. У зв'язку з цим,
просив задовольнити позов.

Відповідач проти позову заперечував з
тієї підстави, що оскаржуване рішення
прийняте у зв'язку з ухиленням позивача
від виконання рішення суду, що набрало
законної сили, про виселення позивача.
Зокрема, позивач не звертався з
паспортом громадянина України для
проставлення штампу про зняття його з
місця державної реєстрації. Тому
просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази, з'ясувавши
всі фактичні обставини, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню, у зв'язку з таким.

З письмових доказів у справі суд
встановив, що 29.07.2014 позивач звернувся
до відповідача із заявою про надання
платної послуги з оформлення
закордонного паспорта та просив у
термін до 10 робочих днів оформити
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон. До вказаних заяв додано
відповідну анкету, копію паспорта
громадянина України, копію паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон, термін дії якого закінчився, та
квитанції про сплату державного мита у
відповідному розмірі.

07.08.2014 відповідач прийняв рішення про
тимчасову відмову позивачу у видачі
зазначеного паспорту на підставі п.5 ч.1
ст.6 Закону України «Про порядок виїзду
з України і в'їзду в Україну громадян
України» від 21.01.1994 №3857-ХІІ (далі - Закон
№3857-ХІІ).

Для вирішення спору суд керувася
нормами Конституції України, Закону
№3857-ХІІ, Правилами оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документа
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України від 31
березня 1995 року №231 (далі - Правила №231),
та Порядком провадження за заявами про
оформлення паспортів громадянина
України для виїзду за кордон і проїзних
документів дитини, затвердженим
наказом МВС України від 21 грудня 2004
року №1603 (далі - Порядок №1603).

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.4 Закону
№3857-ХІІ оформлення паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон провадиться громадянам України,
які постійно проживають в Україні і
досягли 18-річного віку, - за особистим
клопотанням про отримання паспорта або
через своїх законних представників до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
громадянства.

П.10 Правил №231 встановлено, що для
оформлення паспорта у разі тимчасового
виїзду за кордон подається:
заява-анкета встановленого зразка;
паспорт громадянина України; копія
виданої податковим органом довідки про
присвоєння ідентифікаційного номера,
крім осіб, які через свої релігійні або
інші переконання відмовляються від
прийняття ідентифікаційного номера та
офіційно повідомляють про це
відповідні державні органи; дві
фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра
та квитанцію про сплату державного
мита або документ, що підтверджує право
на звільнення від його сплати.

Абз.3 ч.1 ст.4 Закону №3857-ХІІ встановлено,
що особи, які звертаються за отриманням
паспорта, сповіщають дані про себе,
відомості про сімейний стан і
наявність неповнолітніх дітей та
утриманців, про відсутність обставин,
що обмежують відповідно до цього
Закону право на виїзд за кордон.

Вищевказаних вимог щодо пакету
документів позивач дотримався.

Згідно з абз.1-2 п.10 Порядку №1603
територіальні органи та територіальні
підрозділи, що прийняли заяву-анкету
про оформлення паспорта/проїзного
документа, вживають заходів до
з'ясування наявності чи відсутності в
осіб, старших 14 років, підстав для
тимчасової відмови у видачі
паспорта/проїзного документа,
перелічених у пункті 22 Правил.

З цією метою працівники відповідного
територіального підрозділу у міських
без районного поділу, районних та
районних у містах відділах
(управліннях) органів внутрішніх справ
за обліком служби громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних
осіб, що включає також облік
адресно-довідкового бюро (групи) цього
підрозділу, протягом п'яти робочих днів
здійснюють перевірку наявності чи
відсутності: діючих неврегульованих
аліментних, договірних чи інших
невиконаних зобов'язань заявника
(підпункт 2 пункту 22), ухиляння заявника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням (підпункт 5
пункту 22), подання на заявника
цивільного позову до суду (підпункт 8
пункту 22).

Суд звернув увагу, що позивач у графі
анкети про місце реєстрації зазначив
адресу, вказану в діючому штампі
особистого паспорта громадянина
України, а саме: АДРЕСА_1. При цьому,
рішенням Придніпровського районного
суду м.Черкаси у справі №711/332/13-ц, яке
набрало законної сили 24.07.201 (далі -
рішення суду), позивача виселено за
цією адресою.

Суд встановив, що підставою для
тимчасової відмови у видачі позивачу
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон стало вказане рішення
суду, що перебувало на виконанні у
Придніпровському ВДВС Черкаського МУЮ
23.08.2013, від виконання якого, на думку
відповідача, позивач ухиляється.

Однак, зобов'язання зняти позивача з
реєстрації за адресою: АДРЕСА_2, - у
вказаній судовій справі було однією з
вимог, у задоволенні якої зазначеним
рішенням суду відмовлено. Актом
державного виконавця від 29.10.2013 (а.с.46)
підтверджується, що згадана квартира
звільнена від речей позивача. Отже,
рішення суду виконане.

Ст.6 Закону №3857-ХІІ визначений
виключний перелік підстав для
тимчасових обмежень у праві виїзду
громадян України за кордон. Зокрема,
згідно з п.5 ч.1 цієї статті
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
для виїзду закордон, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.
Аналогічні положення закріплені п.22
Правил №231.

Суд взяв до уваги п.3.7. Порядку
реєстрації місця проживання та місця
перебування фізичних осіб в Україні та
зразків необхідних для цього
документів, затвердженого наказом
Міністерства внутрішніх справ України
від 22.11.2012 №1077, яким встановлено, що
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі, зокрема,
судового рішення про виселення, без
надання паспортного документа особи,
місця проживання якої знімається з
реєстрації, відомості про зняття з
реєстрації вносяться до паспортного
документа особи при її зверненні для
реєстрації нового місця проживання.

Тому, доводи відповідача стосовно
невиконання вищевказаного рішення
суду в частині не вчинення позивачем
дій щодо надання паспорта громадянина
України для проставлення штампу про
зняття з реєстрації з місця проживання
є необґрунтованими.

Будь-яких належних доказів, які би
свідчили про ухилення позивачем від
виконання рішення суду, а також доказів
того, що боржник вчиняє дії, які
унеможливлюють чи ускладнюють його
виконання, відповідач суду не надав.

Крім того, бланк паспорта громадянина
України для виїзду за кордон не
передбачає внесення даних про місце
реєстрації такої особи.

Статтею 33 Конституції України
закріплено, що кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Враховуючи наведені обставини, а також
те, що позивач подала відповідачу усі,
передбачені законодавством документи
для оформлення закордонного паспорта,
про що не заперечував відповідач, суд
дійшов висновку, що рішення
відповідача від 07.08.2014 про тимчасову
відмову позивачу у видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон є протиправним та підлягає
скасуванню.

Стосовно вимоги зобов'язати
відповідача видати позивачу паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, суд врахував таке.

Згідно з Рекомендаціями Комітету
Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно
здійснення адміністративними органами
влади дискреційних повноважень,
прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на
316-й нараді, під дискреційними
повноваженнями слід розуміти
повноваження, які адміністративний
орган, приймаючи рішення, може
здійснювати з певною свободою розсуду,
тобто, коли такий орган може обирати з
кількох юридично допустимих рішень те,
яке він вважає найкращим за даних
обставин.

Отже, адміністративний суд не може
втручатися у дискрецію (вільний розсуд)
суб'єкта владних повноважень та
зобов'язати його прийняти конкретний
вид рішення.

Водночас, враховуючи право суду вийти
за межі позовних вимог для повного
захисту прав позивача, передбачене ч.2
ст.11 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС
України), суд дійшов висновку
зобов'язати управління Державної
міграційної служби України в
Черкаській області повторно
розглянути питання щодо оформлення та
видачі ОСОБА_3 паспорта громадянина
України для виїзду за кордон на
підставі поданих нею документів.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Враховуючи пропорційність задоволених
позовних вимог, суд дійшов висновку
відшкодувати позивачу половину
сплаченого судового збору в сумі
36,54грн.

Керуючись ст.ст.2, 11, 160-165, 254-256 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_3
задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення управління Державної
міграційної служби України в
Черкаській області від 07.08.2014 про
тимчасову відмову у видачі ОСОБА_3
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон.

Зобов'язати управління Державної
міграційної служби України в
Черкаській області повторно
розглянути питання щодо оформлення та
видачі ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) паспорта громадянина України
для виїзду за кордон на підставі
поданих нею документів.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

2. Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_3
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
судовий збір за подання цього позову в
сумі 36,54грн. (тридцять шість гривень
54коп.) відповідно до платіжного
доручення від 05.11.2014 №0.0.313048448.1.

3. Постанова набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, яка може бути
подана до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом 10 днів з моменту отримання
повного тексту постанови. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

4. Копії постанови направити
особам, які брали участь у справі.

Суддя
А.М. Бабич

Повний текст постанови виготовлений
09.12.2014