Справа № 308/9419/14-а
Суддя: Івашкович І. І.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого: Івашковича І.І.

при секретарі: Гайданка Г.В.

з участю представників: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом приватного підприємця ОСОБА_3
до Виконавчого комітету Ужгородської
міської ради про визнання
протиправними дій, визнання
протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3,
м.Ужгород звернувся з адміністративним
позовом до виконавчого комітету
Ужгородської міської ради, згідно з
яким заявлено вимоги:

визнати незаконними дії посадових осіб
виконавчого комітету Ужгородської
міської ради, які полягають у вимозі
оформити та отримати «Підтвердження
торговельної діяльності, надання
послуг на тимчасовий об»єкт торгівлі
та сфери послуг з погодженням режиму
роботи» для можливості здійснення
торгівлі на літній терасі; визнати
незаконними та скасувати рішення
виконавчого комітету Ужгородської
міської ради від 21.12.11.№481 «Про
встановлення режиму роботи та
підтвердження торговельної
діяльності, надання послуг»; рішення
виконавчого комітету Ужгородської
міської ради від 29.12.11 №502 «Про
положення порядку встановлення режиму
роботи та видачі підтверджень
торговельної діяльності, надання
послуг з погодження режиму роботи»;
рішення виконавчого комітету
Ужгородської міської ради від 02.07.14 №232
в частині відмови у наданні
Підтвердження торговельної діяльності
та погодженні режиму роботи на
тимчасовий об»єкт торгівлі на
території м.Ужгорода підприємцю ОСОБА_3
(П.2); від 09.07.14 №250 «Про демонтаж літньої
тераси».

Позовні вимоги позивач мотивує тим,
що здійснюючи підприємницьку
діяльність у орендованому приміщенні
по вул. Корзо, 17 та маючи намір відкрити
біля цього закладу літню терасу, він
звернувся до виконавчого комітету
Ужгородської міської ради, де йому
повідомлено про необхідність отримати
погоджувальний документ -
«Підтвердження торговельної
діяльності, надання послуг на
тимчасовий об»єкт торгівлі та сфери
послуг з погодженням режиму роботи».
При поданні 08.04.14 до ЦНАП документів на
оформлення Підтвердження довідався
про існування рішень виконавчого
комітету Ужгородської міської ради від
21.12.11 №481 «Про встановлення режиму
роботи та підтвердження торговельної
діяльності, надання послуг», від 29.12.11
№502 «Про положення порядку
встановлення режиму роботи та видачі
підтверджень торговельної діяльності,
надання послуг з погодження режиму
роботи», відповідно до яких мало бути
видане відповідне Підтвердження.

Вважає дії посадових осіб
виконавчого комітету Ужгородської
міської ради щодо вимоги отримати
Підтвердження для здійснення торгівлі
на терасі неправомірними, а
вищевказані

рішення виконавчого комітету
Ужгородської міської ради незаконними,
такими, що підлягають скасуванню з
посиланням на ті підстави, що
відповідно до ст. 1 Закону України «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» таке
Підтвердження за правовою природою є
дозвільним документом, однак згідно зі
ст. 4 цього Закону передбачено, що
необхідність одержання документів
дозвільного характеру та їх перелік
встановлюється виключно законами.
Законом України «Про перелік
документів дозвільного характеру у
сфері господарської діяльності»
визначено вичерпний перелік
документів дозвільного характеру, до
якого не входить Підтвердження або
інший погоджувальний документ
стосовно організації торгівлі у
стаціонарних або тимчасових об»єктах
торгівлі та сфери послуг.

Відтак позивач стверджує, що
одержання відповідного Підтвердження
жодним чинним законом України не
передбачено, вимога посадових осіб
виконавчого комітету щодо
необхідності отримання такого
Підтвердження є неправомірною, а
рішення виконавчого комітету, які
встановлюють порядок видачі
Підтвердження, є незаконними.

З посиланням на наведені вище
підстави позивач вважає такими, що
прийняті без законних на те підстав
рішення виконавчого комітету
Ужгородської міської ради №232 від 02.07.14,
яким йому відмовлено у видачі
Підтвердження, а також №250 від 09.07.14 про
демонтаж тераси. При цьому позивач
стверджує про правомірність своїх дій
щодо здійснення торговельної
діяльності на спірній терасі, оскільки,
не отримавши погодження або відмови у
після надання у ЦНАП документів на
оформлення Підтвердження, він
відповідно до постанови КМУ №77 від
27.01.10 мав право на здійснення
діяльності без Підтвердження
торговельної діяльності на законних
підставах за принципом мовчазної
згоди.

Відповідач подав заперечення
на позов, згідно з яким з позовними
вимогами не погоджується повністю.
Вважає, що позов в частині оскарження
рішень від 21.12.11 .№481, від 29.12.11 №502
подано з пропущенням встановленого
відповідно до ст.99 КАСУ строку, а тому
позовну заяву в цій частині має бути
залишено без розгляду на підставі ст.100
КАСУ. Стверджує про відсутність
підстав для визнання поважними причин
пропуску строку оскарження, оскільки
про такі рішення позивачу було відомо з
05.06.13 при отриманні підтвердження
торговельної діяльності та погодження
режиму роботи на стаціонарні об»єкти
торгівлі на території м.Ужгород.

Вимоги щодо скасування рішення
виконавчого комітету Ужгородської
міської ради від 02.07.14 №232 відповідач
вважає заявленими передчасно, оскільки
позивачем не подано усі необхідні
документи, перелік яких встановлено
відповідно до умов отримання
адміністративної послуги, що містяться
у п.9 Інформаційної картки
адміністративної послуги №21.02/02
«Підтвердження торговельної
діяльності, надання послуг на
тимчасовий об»єкт торгівлі та сфери
послуг з погодженням режиму роботи»,
яка затверджена міським головою 17.10.13
Зазначає, що підприємцем ОСОБА_3 не було
подано такі документи: копії договору з
відповідними організаціями на
вивезення сміття та твердих побутових
відходів, платіжного доручення про
оплату послуг за вивезення сміття та
твердих побутових відходів за місцем
здійснення діяльності. В рамках
власних (самоврядних) повноважень в
галузі житлово-комунального
господарства, побутового,
торговельного обслуговування,
громадського харчування, транспорту і
зв»язку відповідно до ст. 30 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» виконавчий комітет прийняв
рішення від 02.07.14 №232, яким підприємцю
ОСОБА_3 відмовлено у наданні
підтвердження торговельної діяльності
та погодження режиму роботи на
тимчасовий об»єкт торгівлі на
території м. Ужгород, а саме, на терасі
по вул. Корзо, 17, у зв»язку з
неможливістю розміщення тераси,
частина якої встановлена посередині
вулиці, в центральній історичній
частині міста. Відповідач стверджує, що
рішення виконкому від 02.07.14 №232 та від
09.07.14 №250 є вмотивованими, прийнятими в
рамках повноважень колегіального
органу місцевого самоврядування .

Дослідивши та проаналізувавши
подані сторонами докази, суд, в межах
предмету та підстав заявленого
адміністративного позову, надає
правову оцінку встановленим фактичним
обставинам справи в сукупності та
констатує такі висновки.

Як з»ясовано в ході судового
розгляду справи та підтверджується
поданими до матеріалів справи
доказами, фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 (позивач) зареєстрований як
суб»єкт

підприємницької діяльності 23.05.13, про
що в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців внесено запис 23.05.2013
№2 017852.

На підставі укладеного з ФОП ОСОБА_4
договору оренди нежилих приміщень від
01.06.2013р. ФОП ОСОБА_3 отримав в оренду на
період з 01.06.2013р по 15.05.2016 р. нежилі
приміщення площею 81,9 кв.м, що
розташовані на першому поверсі за
адресою: м.Ужгород, вул. Корзо, буд.17, для
розміщення закладу громадського
харчування.

Маючи намір здійснювати біля
вказаного закладу торговельну
діяльність з відкриттям літньої
тераси, позивач 08.04.2014р. звернувся до
виконавчого комітету Ужгородської
міської ради із заявою про видачу
підтвердження торговельної
діяльності, надання послуг з
погодженням режиму роботи -
тераси-кав»ярні «Ля Буше» по вул.
Корзо,17.

Оскільки протягом тривалого
періоду, в т.ч. після закінчення строку
видачі підтвердження, рішення
виконавчого комітету Ужгородської
міської ради щодо підтвердження чи
відмову у наданні підтвердження не
приймалось, позивач вважав, що за
принципом мовчазної згоди він мав
право здійснювати свою діяльність без
підтвердження торговельної
діяльності. При цьому ним біля
орендованого приміщення розміщено
терасу-кафе.

Рішенням виконавчого комітету
Ужгородської міської ради від 02.07.2014 р.
№232, відповідно до п.2 відмовлено
підприємцю ОСОБА_3 у наданні
підтвердження торговельної діяльності
та погодженні режиму роботи на
тимчасовий об»єкт торгівлі на
території м.Ужгорода - на терасі по вул.
Корзо,17 (площа 52 кв.м, режим роботи: з 08.00
год. до 22.00 год.) у зв»зку з неможливістю
розміщення тераси, частина якої
встановлена посередині вулиці, в
центральній частині історичної
частини міста.

Надалі виконавчим комітетом
Ужгородської міської ради прийнято
рішення від 09.07.14 №250 «Про демонтаж
літньої тераси», відповідно до якого
вирішено відділу муніципальної
поліції та правопорядку спільно з
департаментом міського господарства
провести демонтаж літньої тераси,
розміщеної по вул. Корзо, 17 (біля кафе
«Ля Буше»). У мотивувальній частині
наведено, що таке рішення прийнято у
зв»язку із скаргами мешканців міста та
відповідно до КпАП України, Закону
України «Про благоустрій населених
пунктів», рішення IV сесії міської ради
V скликання від 26.12.06 №136 «Про
затвердження Правил благоустрою міста
Ужгород», ст. ст. 30, 52 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», рішення виконавчого комітету
міської ради від 08.12.10 №409 «Про
затвердження порядку демонтажу
самовільно встановлених малих
архітектурних форм та тимчасових
споруд».

Не погоджуючись з правомірністю
прийняття виконавчим комітетом рішень
від 02.07.14 №232 та від 09.07.14 №250, позивач
звернувся з даним адміністративним
позовом за захистом своїх прав на
здійснення торговельної діяльності з
відкриттям літньої тераси біля
орендованого нежилого приміщення по
вул. Корзо,17, які вважає порушеними
прийняттям оскаржених рішень
виконавчого комітету Ужгородської
міської ради.

Статтею 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження. У
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

За загальним правилом, згідно зі
статтею 99 КАСУ, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Наслідком пропущення строків
звернення до адміністративного суду є
залишення адміністративного позову
без розгляду, якщо суд на підставі
позовної заяви та доданих до неї
матеріалів не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними (ст. 100, п.9 ч.1 ст.155 КАСУ).

Згідно з даним позовом позивач
оскаржує нормативно-правові акти
виконавчого комітету Ужгородської
міської ради, а саме: рішення
виконавчого комітету Ужгородської
міської ради від 21.12.11.№481 «Про
встановлення режиму роботи та
підтвердження торговельної
діяльності, надання послуг», рішення
виконавчого комітету Ужгородської
міської ради від 29.12.11 №502 «Про
положення порядку встановлення режиму
роботи та видачі підтверджень
торговельної діяльності, надання
послуг з погодження режиму роботи»

Вказані рішення виконавчого
комітету Ужгородської міської ради за
своєю правовою природою є
регуляторними актами, на які
поширюється дія Закону України „Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності". Положення цих актів
спрямовані на правове регулювання
відносин у сфері заняття
господарюючими суб"єктами
торговельною діяльністю на території
м.Ужгород, підлягають застосуванню
неодноразово та щодо необмеженого кола
осіб.

Вказані рішення відповідно до
вимог ст. 12 Закону України „Про засади
державної регуляторної політики у
сфері господарської діяльності", ст. 59
Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні", Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» офіційно оприлюднено у
місцевому друкованому виданні газеті
«Ужгород», а також на офіційному
веб-сайті м.Ужгорода та Ужгородської
міської ради.

Позивач зареєстрований як
суб"єкт підприємницької діяльності
23.05.2013, а отже з цього моменту є
суб"єктом правовідносин, у яких ці
рішення підлягали застосуванню.
Відповідно про такі прийняті рішення,
які офіційно оприлюднено та є у
вільномі доступі, позивач мав
можливість дізнатися шляхом
ознайомлення із їх змістом через
джерела офіційного оприлюднення.

Окрім того, матеріалами справи
підтверджується, що позивач звертався
до виконавчого комітету Ужгородської
міської ради згідно із заявою від 05.06.13
про отримання підтвердження
торговельної діяльності, надання
послуг з погодженням режиму роботи на
стаціонарні об»єкти торгівлі на
території м.Ужгород по вул. Корзо,17.
Розпорядженням Ужгородського міського
голови від 18.06.13 №232, винесеним з
посиланням на рішення виконавчого
комітету Ужгородської міської ради
від 21.12.11.№481, 29.12.11 №502, підприємцю
ОСОБА_3 надано відповідне
підтвердження.

Наведеним спростовуються
твердження позивача про те, що про
рішення виконавчого комітету 21.12.11.№481,
29.12.11 №502 він дізнався 08.04.14 при поданні
до ЦНАП документів на оформлення
Пітвердження торговельної діяльності,
надання послуг на тимчасовий об»єкт
торгівлі та сфери послуг з погодженням
режиму роботи.

Таким чином позивач звернувся з
позовом в частині оскарження рішень
виконавчого комітету Ужгородської
міської ради від 21.12.11.№481, 29.12.11 №502,
пропустивши встановлений КАСУ строк
для такого оскарження. Суд не вбачає
наявності поважних причин пропуску
такого строку.

Виходячи з вищевикладеного, наявні
правові підстави залишити без розгляду
адміністративний позов в частині
оскарження рішень виконавчого
комітету Ужгородської міської ради №
від 21.12.11.№481, 29.12.11 №502.

Стосовно позовних вимог в частині
оскарження рішення виконавчого
комітету Ужгородської міської ради від
02.07.14 №232, слід вказати на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з чинним законодавством
України основні правові засади
зайняття торговельною діяльністю
закріплено положеннями Господарського
та Цивільного кодексів України. Так,
згідно зі ст. 6 Господарського кодексу
України загальними принципами
господарювання встановлено, зокрема,
свободу підприємницької діяльності у
межах, визначених законом, заборону
незаконного втручання органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, їх посадових осіб у
господарські відносини. За приписами
ст. 23 цього Кодексу органи місцевого
самоврядування здійснюють свої
повноваження щодо суб'єктів
господарювання виключно в межах,
визначених Конституцією України,
законами про місцеве самоврядування та
іншими законами, що передбачають
особливості здійснення місцевого
самоврядування в містах Києві та
Севастополі, іншими законами.

Відповідно до п.б) ст. 30 Закону України
„Про місцеве самоврядування в
Україні" визначено перелік делегованих
виконавчим комітетам сільських,
селищних, міських рад повноважень у
галузі житлово-комунального
господарства, побутового,
торговельного обслуговування,
громадського харчування, транспорту і
зв'язку, серед яких не передбачено
повноважень щодо ппідтвердження
торговельної діяльності. Зокрема,
відповідно до пп.4 п.б)ст. 30 вказаного
Закону до делегованих повноважень
виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських рад віднесено лише
встановлення за погодженням з
власниками зручного для населення
режиму роботи розташованих на
відповідній території підприємств,
установ та організацій сфери
обслуговування незалежно від форм
власності. Жодних повноважень
дозвільного характеру в галузі
торговельного обслуговування, в т.ч.
щодо підтвердження торговельної
діяльності, надання послуг на
стаціонарний або тимчасовий об»єкт
торгівлі для органів місцевого
самоврядування нормами Закону України
„Про місцеве самоврядування в
Україні" не передбачено.

У ст. 1 Закону України „Про дозвільну
систему в сфері господарської
діяльності" наведено правове
визначення поняття дозвільної системи
у сфері господарської діяльності, яка
включає сукупність урегульованих
законодавством відносин, що виникають
між дозвільними органами, державними
адміністраторами та суб'єктами
господарювання у зв'язку з видачею
документів дозвільного характеру,
переоформленням, видачею дублікатів,
анулюванням документів дозвільного
характеру. Дозвільні органи в
розумінні цього Закону - це органи
виконавчої влади, державні
колегіальні органи, органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи,
уповноважені відповідно до закону
видавати документи дозвільного
характеру.

Виходячи із аналізу норм Закону
України „Про дозвільну систему в сфері
господарської діяльності" у системному
зв"язку із відповідними положеннями
Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні", слід дійти
висновку про те, що виконавчі органи
сільських, селищних, міських рад не
наділені повноваженнями дозвільного
характеру щодо підтвердження
торговельної діяльності, надання
послуг. Одночасно суд звертає увагу на
те, що у затвердженому Законом України
від 19 травня 2011року № 3392-VI (із
наступними змінами) Переліку
документів дозвільного характеру у
сфері господарської діяльності не
міститься такий вид документа як
підтвердження торговельної
діяльності, надання послуг.

Слід також зазначити, що загальні
умови провадження торговельної
діяльності суб'єктами оптової
торгівлі, роздрібної торгівлі,
закладами ресторанного господарства
визначено згідно з приписами Порядку
провадження торговельної діяльності
та правил торговельного
обслуговування на ринку споживчих
товарів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 15
червня 2006 р. N 833, якими повноважень
органу місцевого самоврядування щодо

підтвердження торговельної діяльності
також не передбачено. Разом з тим,
виходячи із законодавчо визначеного
поняття дозвільної системи в сфері
господарської діяльності відносини
органів сільських, селищних, міських
рад із суб»єктом господарювання щодо
погодження режиму роботи розташованих
на відповідній території закладів
торгівлі, сфери обслуговування не
підпадають під дію Закону України „Про
дозвільну систему в сфері
господарської діяльності", оскільки
такі відносини не можна вважати такими,
що пов»язані з необхідністю отримання
документів дозвільного характеру.

Відтак прийняття виконавчим
комітетом Ужгородської міської ради
рішення від 02.07.14 №232 в частині п.2, яким
підприємцю ОСОБА_3 відмовлено у наданні
підтвердження торговельної діяльності
та погодженні режиму роботи на
тимчасовий об»єкт торгівлі на
території м.Ужгорода - терасі по
вул.Корзо, 17, є неправомірним, виходить
за межі визначених законом
повноважень. Фактично таке рішення, яке
прийнято виконавчим комітетом без
наявності встановлених законом на те
повноважень та яким для суб"єкта
господарювання встановлюються певні
обмеження у здійсненні господарської
діяльності, має дискримінаційний
характер в розумінні ст. 31
Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст. 31 Господарського
кодексу України дискримінація
суб'єктів господарювання не
допускається. Передбачено, що Законом
можуть бути встановлені винятки з
положень цієї статті з метою
забезпечення національної безпеки,
оборони, загальносуспільних інтересів.

Виходячи з вищевикладеного,
рішення виконавчого комітету
Ужгородської міської ради від 02.07.14 №.232
слід визнати протиправним та таке
підлягає скасуванню. Позовні вимоги в
цій частині слід задоволити.

Стосовно прийнятого виконавчим
комітетом Ужгородської міської ради
рішення від 09.07.14 №250 «Про демонтаж
літньої тераси», відповідно до якого
вирішено відділу муніципальної
поліції та правопорядку спільно з
департаментом міського господарства
провести демонтаж літньої тераси,
розміщеної по вул. Корзо, 17 (біля кафе
«Ля Буше»), суд констатує наступне.

Як вбачається із матеріалів та
обставин справи, рішення від 09.07.14 №250
прийнято виконавчим комітетом
Ужгородської міської ради за
наслідками прийняття рішення від 02.07.14,
яким відповідно до п.2 підприємцю
ОСОБА_3 відмовлено у наданні
підтвердження торговельної діяльності
та погодженні режиму роботи на
тимчасовий об»єкт торгівлі на
території м.Ужгорода - терасі по
вул.Корзо, 17.

Однак, як зазначено вище, рішення
від 02.07.14 №232 є протиправним, прийнято
виконавчим комітетом за відсутності
визначених законом повноважень.

Відтак, через протиправність
прийняття рішення від 02.07.14 №232 в
частині відмови підприємцю ОСОБА_3 у
наданні підтвердження торговельної
діяльності та погодженні режиму роботи
на тимчасовий об»єкт торгівлі на
території м.Ужгорода - терасі по
вул.Корзо, 17, рішення від 09.07.14 №250 «Про
демонтаж літньої тераси» слід вважати
таким, яке прийнято передчасно, без
наявності достатніх та обґрунтованих
на те підстав.

Окрім того, необхідно зазначити
про те, що за чинним законодавством
України не передбачено наявність
повноважень сільських, селищних та
міських рад в сфері благоустрою
населених пунктів щодо надання
дозволу на розміщення на території
об»єктів благоустрою будівель та
споруд соціально-культурного,
побутового, торгового та іншого
призначення. Зокрема, Законом України
від 17.02.2013р. «Про регулювання
містобудівної діяльності» внесено
зміни до Закону України «Про
благоустрій населених пунктів»,
відповідно до яких відмінено вказані
повноваження сільських,
селищних,міських рад.

За приписами ст. 28 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» розміщення
малих архітектурних форм здійснюється
відповідно до Закону України «Про
благоустрій населених пунктів».
Розміщення тимчасових споруд
здійснюється в порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування.

Наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 21.10.2011 № 244 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за
№ 1330/20068) затверджено Порядок
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності, яким визначено механізм
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності, та передбачено, зокрема, що
підставою для розміщення ТС є паспорт
прив»язки ТС. Встановлено, що замовник,
який має намір встановити ТС,
звертається до відповідного
виконавчого органу сільської,
селищної, міської ради, районної
державної адміністрації із
відповідною заявою у довільній формі
про можливість розміщення ТС. До заяви
додаються: графічні матеріали із
зазначенням бажаного місця
розташування ТС, виконані замовником у
довільній формі на
топографо-геодезичній основі М 1:500
кресленнями контурів ТС з прив'язкою до
місцевості; реквізити замовника
(найменування, П.І.Б., адреса, контактна
інформація). Цей перелік документів є
вичерпним.

Про відповідність намірів
замовника щодо місця розташування
ТС комплексній схемі розміщення ТС
(у разі її наявності), будівельним
нормам замовник повідомляється
відповідним

органом з питань містобудування та
архітектури письмово протягом трьох
робочих днів з дня такого визначення
відповідності намірів або замовнику
надається аргументована відмова щодо
реалізації намірів розміщення ТС.

Для оформлення паспорта
прив'язки замовник звертається до
органу з питань містобудування та
архітектури із додатковою заявою щодо
оформлення паспорта прив'язки ТС, до
якої додає документи за встановленим
переліком.

Паспорт прив'язки ТС
оформлюється органом з питань
містобудування та архітектури
протягом десяти робочих днів з дня
подання зазначеної заяви.

При оформлені паспорта
прив'язки ТС забороняється вимагати
від замовника додаткові документи та
отримання ним погоджень, не
передбачених законом та цим Порядком.

Як слідує із фактичних обставин
справи, питання щодо розміщення
підприємцем ОСОБА_3 літньої тераси біля
нежилого приміщення по вул. Корзо,17 для
здійснення торговельної діяльності
виконавчим комітетом Ужгородської
міської ради вирішувалось без
врахування та дотримання законодавчо
встановленого порядку такого
розміщення. Фактично в основу
вирішення цього питання покладено
необхідність отримання позивачем від
виконкому Ужгородської міської ради
підтвердження торговельної
діяльності, надання послуг з
погодженням режиму роботи, в той час як
повноваження виконавчих органів
сільських, селищних та міських рад щодо
надання такого підтвердження чинним
законодавством України не передбачено.

Вимоги посадових осіб
виконавчого комітету Ужгородської
міської ради щодо необхідності
отримання підприємцем ОСОБА_3 такого
підтвердження суперечать чинному
законодавству України, обмежують права
суб»єкта господарювання, суперечать
загальним засадам господарювання,
закріпленим у ст. 6 Господарського
кодексу України, зокрема, в частині
заборони незаконного втручання
органів місцевого самоврядування, їх
посадових осіб у господарські
відносини.

На підставі вищенаведеного
нормативного обґрунтування суд вважає,
що рішення виконавчого комітету
Ужгородської міської ради від 09.07.14 №250
винесено без наявності достатніх
правих підстав, оскільки не було
дотримано законодавчо встановленого
порядку вирішення питання щодо
розміщення спірної тераси.

Відтак, наявні правові підстави
для визнання рішення від 09.07.14 №250
протиправним та скасування.

Таким чином, адміністративний
позов підлягає задоволенню частково.

З урахуванням конкретних
обставин справи, причин виникнення
спору, суд дійшов висновку про
покладення судових витрат на позивача.

Керуючись ст.ст. 2,10,11,72, 99,100, п.9 ч.1
ст.155, ст. ст. 160,161 КАС України, ст. 6, ч.2
ст. 31 ГК України, ст. 12 Закону України
„Про засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності", п.б ст. 30, ст. 59 Закону
України „Про місцеве самоврядування в
Україні", ст. 1 Закону України „Про
дозвільну систему в сфері
господарської діяльності", ст. 28 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії посадових
осіб виконавчого комітету
Ужгородської міської ради, які
полягають у вимозі оформити та
отримати «Підтвердження торговельної
діяльності, надання послуг на
тимчасовий об'єкт торгівлі та сфери
послуг з погодженням режиму роботи»
для можливості здійснення торгівлі на
літній терасі.

Визнати протиправними та скасувати
рішення виконавчого комітету
Ужгородської міської ради від 02.07.2014
року №232 в частині відмови у наданні
Підтвердження торговельної діяльності
та погодженні режиму роботи на
тимчасовий об'єкт торгівлі та
території м. Ужгорода підприємцю
ОСОБА_3 та рішення від 09.07.2014 року №250
«Про демонтаж літньої тераси».

Позовні вимоги приватного підприємця
ОСОБА_3 про визнання протиправним та
скасування рішення виконавчого
комітету Ужгородської міської ради
від 21.12.2011 року №481 «Про встановлення
режиму роботи та підтвердження
торговельної діяльності, надання
послуг»; визнання протиправним та
скасування рішення виконавчого
комітету Ужгородської міської ради від
29.12.2011 року №502 «Про положення порядку
встановлення режиму роботи та видачі
підтверджень торговельної діяльності,
надання послуг з погодження режиму
роботи» - залишити без розгляду.

Заходи забезпечення позову, вжиті
згідно ухвали Ужгородського
міськрайонного суду від 04.08.2014 року -
скасувати.

Судові витрати покласти на позивача
ОСОБА_3

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя:
Івашкович І.І.