Справа № 451/1487/14-а
Суддя: Семенишин О. З.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №451/1487/14-а
Провадження № 2-а/451/28/14
ПОСТАНОВА

іменем України

03 листопада 2014 року

Радехівський районний суд Львівської
області в складі:

головуючого-судді Семенишин О.З.,

секретаря Табен Л.В.

з участю позивача ОСОБА_1, представника
відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Радехів
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду
України в Радехівському районі
Львівської області про зарахування до
трудового стажу періоду праці в
колгоспі, -

в с т а н о в и
в :

6 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до суду до Управління
Пенсійного Фонду України в
Радехівському районі Львівської
області про зарахування до трудового
стажу періоду праці в колгоспі.

В позовній заяві зазначає, що при
досягненні ним 60 річного віку він
звернувся із заявою до Управління
Пенсійного Фонду України в
Радехівському районі Львівської
області про призначення пенсії, разом
із якою надав останньому оригінали
трудових книжок, копій їз них та інших
документів. Посадові особи Управління
Пенсійного Фонду України в
Радехівському районі Львівської
області оглянувши його трудові книжки
та зобов»язали його представити
довідки про вихододні по всі роках
праці в колгоспах, для підтвердження
записів у трудовій книжці
відпрацьованого часу, для зарахування
до трудового стажу. На його заперечення
про те, що він не зобов»язаний цього
робити і при бажанні не зможе це
зробити, оскільки за час праці у
колгоспах не велися табелі виходу на
роботу помісячно, а якщо і велися, то
термін їх зберігання три роки, а
пройшло вже більше 30 років, йому
пояснили, що у разі непредставлення
таких документів стаж роботи в період
праці у колгоспі зарахований не буде.
Такі дій посадових осіб змусили його
написати заяву на ім»я начальника
Управління Пенсійного Фонду України в
Радехівському районі Львівської
області про зарахування до загального
стажу роботи період праці у колгоспі
«Більшовик» в період з 1970 по 1981 роки,
однак 26.09.2014 року Управлінням
Пенсійного Фонду України в
Радехівському районі Львівської
області в цьому йому було відмовлено,
про що скеровано відповідь. Із вказаною
відповіддю - відмовою він не
погоджується, так як вона суперечить
чинному законодавству, оскільки
відповідно до ст.62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» єдиним
документом, який підтверджує трудовий
стаж станом на 1.07.2000 року є трудова
книжка і записи у ній про працю, і лише
при відсутності відповідних записів у
ній чи неточностей, Управління
Пенсійного Фонду України в
Радехівському районі Львівської
області може вимагати довідки.
Посадові особи Управління Пенсійного
Фонду України в Радехівському районі
Львівської області, не дивлячись на
ст.10 Закону України «Про держслужбу»,
відповідно до якої їх прямим
обов»язком є додержання Конституції
України та інших нормативних актів,
неправомірно не зарахували йому до
загального стажу період праці у
колгоспі. Також зазначає, що ст.56 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» на
нього не поширюється, оскільки він
працював у колгоспі за усним трудовим
договором та не був членом колгоспу, що
не забороняє ст.24 КЗпП України. Окрім
цього,факт відпрацювання ним
встановленого мінімуму вихододнів в
колгоспі «Більовик» за 1970-1975 року
підтверджується поданою його трудовою
книжкою колгоспника цього колгоспу.
Посилаючись на вищенаведене, просив
постановити рішення, яким відмінити
прийняте Управлінням Пенсійного Фонду
України в Радехівському районі
Львівської області рішення про не
зарахування до загального стажу праці
в колгоспі, зобов»язати Управління
Пенсійного Фонду України в
Радехівському районі Львівської
області зарахувати до загального
трудового стажу період роботи в
колгоспі "Більшовик" Радехівського
району Львівської області з 16 вересня
1970 року по 1 жовтня 1972 року
різноробочим, з 1 грудня 1974 року по 25
серпня 1975 року різноробочим та з 20
вересня 1977 року по 30 серпня 1981 року -
зав.ферми, а також включити сплачені
соціальні страхові внески за час
зайняття ним підприємницькою
діяльністю до загальної суми заробітку
при визначення коефіцієнтів заробітку
помісячно починаючи з вересня 2005 року,
2006, 2007,2008 роки та січень - вересень 2014
року. Крім цього просив винести на
Управління Пенсійного Фонду України в
Радехівському районі Львівської
області окрему ухвалу прокурору
Радехівського району, в порядку ст.166
КАС України, щодо наявності й їх діях
ознак злочину, передбаченого ст.367 КК
України, та стягнути із відповідача на
його користь судові витрати.

В процесі розгляду справи, 29.10.2014 року,
Управлінням Пенсійного Фонду України в
Радехівському районі Львівської
області зробило перерахунок пенсії з
часу призначення - та включило до
загальної суми заробітку сплачені
соціальні страхові внески за час
зайняття ОСОБА_1 підприємницькою
діяльністю в період з вересня 2005 року,
2006, 2007,2008 роки та січень - вересень 2014
року. Крім цього, йому було зараховано
період праці в колгоспі «Більшовик» за
період з 1 січня по 31 грудня 1971 року із
врахуванням 74 трудоднів, з 2 липня по 31
грудня 1987 року - 157 трудоднів та 1 січня
по 31 липня 1990 року - 216 трудоднів.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав частково, відмовився
від позовних вимог щодо включення до
загальної суми заробітку сплачених
соціальних страхових внесків за час
зайняття ним підприємницькою
діяльністю в період з вересня 2005 року,
2006, 2007,2008 роки та січень - вересень 2014
року, щодо винесення окремої ухвали,
просив постановити рішення про
задоволення його позовних вимог, яким
відмінити прийняте Управлінням
Пенсійного Фонду України в
Радехівському районі Львівської
області рішення про не зарахування до
загального стажу праці в колгоспі,
зобов»язати Управління Пенсійного
Фонду України в Радехівському районі
Львівської області зарахувати до
загального трудового стажу період
роботи в колгоспі "Більшовик"
Радехівського району Львівської
області з 16 вересня 1970 року по 1 жовтня
1972 року різноробочим, з 1 грудня 1974 року
по 25 серпня 1975 року різноробочим та з 20
вересня 1977 року по 30 серпня 1981 року -
зав.ферми. Також просив допитати в
якості свідків ОСОБА_3- головного
зоотехніка, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 -
різноробочих, які суду зможуть
підтвердити обставини спільної праці
на різних роботах у колгоспі
«Більшовик».

Представник відповідача проти
позовних вимог заперечив та суду
пояснив, що на підставі поданої заяви
та поданих позивачем документів про
стаж та заробіток відповідач
Протоколом №817 від 18.09.2014 року
призначив позивачу пенсію за віком з
28.08.2014 року, із зарахуванням загального
трудового стажу заявника 37 років 13
днів. В розрахунок трудового стажу
позивача не включив періоди роботи в
колгоспі «Більшовик», а саме: з 16.09.1970 по
01.10.1972 роки на посаді робітника, з 1.12.1974
по 25.08.1975 роки на посаді робітника, з
20.09.1977 по 30.08.1981 роки на посаді
завідувача ферми, у зв'язку із тим, що у
трудовій книжці відсутні записи про
виконання встановленого мінімуму
трудової участі у громадському
господарстві і позивачем не
представлено довідки про кількість
відпрацьованих трудоднів за вказані
періоди. З 1.01.2004 року пенсії за віком в
Україні призначаються в порядку
визначеному Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року, а за
періоди до впровадження системи
персоніфікованого обліку - на підставі
документів та в порядку, визначеному
законодавством, що діяло до набрання
чинності цим Законом. До набрання
чинності цим Законом діяв Закон
України «Про пенсійне забезпечення»
від 05.11.1991 року, ст.56 якого визначено
види трудової діяльності, які
зараховуються до стажу роботи який дає
право на трудову пенсію, а саме: «до
стажу роботи зараховується робота,
виконувана на підставі трудового
договору на підприємствах, в установах,
організаціях і кооперативах, незалежно
від використовуваних форм власності та
господарювання, а також на підставі
членства в колгоспах та інших
кооперативах, незалежно від характеру
й тривалості роботи і тривалості
перерв, а також, що при обчисленні стажу
роботи в колгоспі за період після 1965
року, якщо член колгоспу не виконував
без поважних причин встановленого
мінімуму трудової участі в
громадському господарстві,
враховується час роботи за фактичною
тривалістю». На думку відповідача, до
трудового стажу зараховується період
роботи в колгоспі на умовах членства у
цьому колгоспі, при цьому робота в
колгоспі після 1965 року враховується за
фактичною тривалістю відповідно до
кількості відпрацьованих трудоднів.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 5.11.1991 року не лише
вказує, що основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка; а також вказує, що Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України. Постановою Кабінету Міністрів
України N 637 від 12.08.1993 року затверджено
Порядок підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній. Пунктом 3
зазначеного Порядку встановлено, що за
відсутності трудової книжки, а також у
тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи. З
аналізу наведених норм випливає, що для
зарахування спірного періоду роботи в
колгоспі «Більшовик» позивачу
потрібно було подати довідку архівного
відділу Радехівської РДА, в якому
зберігаються архівні документи
ліквідованого колгоспу «Більшовик»
про кількість відпрацьованих ним
трудоднів. Твердження позивача про те,
що він не був членом колгоспу, а
працював на підставі усного
трудового договору, й а тому
вищезазначені норми на нього не
розповсюджувались, спростовується тим,
що позивачем до заяви про призначення
пенсії долучено копію трудової книжки
колгоспника НОМЕР_1 від 25.12.1970, а п.2
Постанови Ради Міністрів СССР «Про
трудові книжки колгоспників» від 21.04.1975
№310 установлено, що трудова книжка
колгоспника являється основним
документом про трудову діяльність
членів колгоспів. Трудові книжки
велися на всіх членів колгоспів з
моменту прийняття їх в члени колгоспу.
Окрім цього, трудове законодавство не
передбачало усної форми трудового
договору з неповнолітнім, а на час
прийняття на роботу позивач не досяг
повноліття. Дані трудової книжки
колгоспника НОМЕР_1 від 25.12.1970 про
кількість відпрацьованих трудоднів не
могли бути використані при призначенні
пенсії, оскільки зазначений документ
містить численні виправлення та
дописки не завірені в установленому
порядку. Окрім цього, згідно довідки №44
від 16.10.2014 виданої Архівним відділом
Радехівської РДА на запит відповідача
в книгах розрахунків та обліку
трудового стажу колгоспу ім.Калініна,
колгоспу «Більшовик» зазначено
кількість відпрацьованих трудоднів
ОСОБА_1 за 1971-1972 роки, яка суттєво
відрізняється від наведених в трудовій
книжці колгоспника, записи в яку
повинні були вноситись із зазначених
книг. Так в первинних документах за 1971
рік вказано 74 трудодні, а в трудовій
книжці колгоспника 274, за 1972 рік
відомості відсутні, а в трудовій книжці
246 трудоднів. В книгах розрахунків та
обліку трудового стажу за 1975, 1977-1981 роки
вказано прізвище ОСОБА_1, за 1970 та 1974
роки прізвище позивача відсутнє. Таким
чином, відповідно до зазначеної
довідки відповідачем було враховано у
трудовий стаж позивача роботу в
колгоспі Більшовик за 1971-1972 роки
відповідно до кількості
відпрацьованих трудоднів. Вироблені
людинодні за 1975, 1977-1981 роки можуть бути
враховані Позивачу у стаж роботи після
встановлення факту належності цього
стажу ОСОБА_1 Окрім зазначеного,
звертає увагу суду на те, що трудову
книжку НОМЕР_2 видано 21.09.1977 року, а
записи №1,2,3 про роботу у період до
видачі трудової книжки з 16.09.1970 по 01.10.1972
та з 01.12.1974 по 25.08.1975 внесено на підставі
книг про працю і заробітну плату, що
суперечить п.2.3 Інструкції Про порядок
ведення трудових книжок на
підприємствах, в установах та
організаціях затвердженою Постановою
Держкомпраці СРСР 20.06.1974 №162 згідно
якого всі записи про роботу,
переведення, звільнення вносяться до
трудової книжки після видання наказу і
повинні точно відповідати змісту
наказу. Також, не відповідає дійсності
запис у трудовій книжці позивача за №5
від 20.09.1977 року про прийняття його на
роботу на посаду завферми, підставою
для якого вказано Рішення правління
колгоспу від 21.09.1977 року Протокол №12,
проте згідно листа Керівника архівного
відділу Радехівської РДА №41 від 08.10.2014
року не виявлено протоколів і рішень
правління колгоспу «Більшовик» від
21.09.1977 року, а в протоколі засідання
правління №12 від 31.08.1977 року прізвище
позивача не згадується. Таким чином,
записи про роботу Позивача в
оспорюваний період в колгоспі
«Більшовик» внесені в трудову книжку
не в повному обсязі та з порушенням
норм законодавства, будь-яких
підтверджуючих документів на час
розгляду документів поданих для
призначення пенсії позивачем надано не
було, довідку про кількість
відпрацьованих трудоднів для
зарахування колгоспного стажу
представлено не було, а тому підстав
для зарахування часу роботи позивача в
колгоспі «Більшовик» з 16.09.1970 по 01.10.1972,
з 01.12.1974 по 25.08.1975 та з 20.09.1977 по 30.08.1981 у
відповідача не було. Також зазначає, що
відповідь на звернення позивача не
може розцінюватися як рішення, не є
розпорядчим документом, а тому не може
бути скасованим. Щодо вимоги позивача
зобов'язати включити сплачені
соціальні страхові внески за час
зайняття позивачем підприємницькою
діяльністю до загальної суми заробітку
при визначенні коефіцієнтів заробітку
помісячно починаючи з вересня 2005 року,
весь 2006 рік, 2007, 2008 та січень-вересень 2014
року, то помилка сталася внаслідок збою
роботи програмного забезпечення, і
такі на час розгляду справи вже
зараховані позивачу й проведено
відповідно перерахунок з врахуванням
сплачених страхових внесків з дати
призначення пенсії. Під час розгляду
питання про призначення пенсії
позивачу відповідач діяв у межах та в
порядку визначеному чинними
нормативними актами та на підставі
поданих позивачем документами, а тому
підстав для винесення окремої ухвали
на їх думку немає. Щодо вимоги позивача
стягнути судові витрати з відповідача
то відповідно до п.18 ч.1 ст.5 Закону
України «Про судовий збір» від 08.07.2011
року Пенсійний фонд України та його
органи звільнені від сплати судового
збору, а тому судові витрати підлягають
відшкодуванню з Державного бюджету
України. Просив постановити рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1.

Заслухавши пояснення позивача,
заперечення представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд робить
висновки про те, що позов вимоги
необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Закріплений у ч.1 ст.11 КАС України
принцип змагальності сторін
передбачає, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог.

За правилами, встановленими ст.71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 1 ст.38 КАС України
предметом доказування є обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги
чи заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи.

Суд встановив, що ОСОБА_1 перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду в
Радехівському районі Львівської
області з 28 серпня 2014 року та отримує
пенсію за віком, згідно Закону України
«Про загальнообовязкове державне
пенсійне страхування».

Протоколом №817 від 18.09.2014 року
Управління Пенсійного фонду в
Радехівському районі Львівської
області призначило позивачу пенсію за
віком з 28.08.2014 року, із зарахуванням
загального трудового стажу заявника 37
років 13 днів. В розрахунок трудового
стажу позивача відповідач не включив
періоди роботи в колгоспі «Більшовик»,
а саме: з 16.09.1970 по 01.10.1972 роки на посаді
робітника, з 1.12.1974 по 25.08.1975 роки на
посаді робітника, з 20.09.1977 по 30.08.1981 роки
на посаді завідувача ферми (а.с.26).

12.09.2014 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду в
Радехівському районі Львівської
області із заявою про надання
роз»яснення причин не зарахування до
загального стажу періоду праці в
колгоспах (а.с.12-12 зворот).

26.06.2014 року Управління Пенсійного фонду
в Радехівському районі Львівської
області надало позивачу відповідь за
№М-11, що йому правомірно не було
зараховано період роботи у колгоспі
«Більшовик», у зв'язку із тим, що
позивачем не представлено довідки про
кількість відпрацьованих трудоднів за
вказані періоди. У вказаній відповіді
позивачу роз»яснено, що рішення про
відмову може бути окасржено до органу
вищого рівня або в судовому порядку,
чим і скористався позивач (а.с.13-13
зворот).

Під час розгляду справи в суді 29.10.2014
року, Управлінням Пенсійного Фонду
України в Радехівському районі
Львівської області зробило
перерахунок пенсії з часу призначення -
та включило до загальної суми
заробітку сплачені соціальні страхові
внески за час зайняття ОСОБА_1
підприємницькою діяльністю в період з
вересня 2005 року, 2006, 2007,2008 роки та січень
- вересень 2014 року. Крім цього, йому ним
же було зараховано позивачу період
праці в колгоспі «Більшовик» за період
з 1 січня по 31 грудня 1971 року із
врахуванням 74 трудоднів, з 2 липня по 31
грудня 1987 року - 157 трудоднів та 1 січня
по 31 липня 1990 року - 216 трудоднів, у
зв»язку з чим позивач частково
відмовився від позовних вимог, просив
постановити рішення про задоволення
його позовних вимог, яким відмінити
прийняте Управлінням Пенсійного Фонду
України в Радехівському районі
Львівської області рішення про не
зарахування до загального стажу праці
в колгоспі, зобов»язати Управління
Пенсійного Фонду України в
Радехівському районі Львівської
області зарахувати до загального
трудового стажу період роботи в
колгоспі "Більшовик" Радехівського
району Львівської області з 16 вересня
1970 року по 1 жовтня 1972 року
різноробочим, з 1 грудня 1974 року по 25
серпня 1975 року різноробочим та з 20
вересня 1977 року по 30 серпня 1981 року -
зав.ферми.

В судовому засіданні 3.11.2014 року в
задоволенні клопотання позивача про
допит свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
відмовлено, оскільки факт праці в
колгоспі «Більшовик» ОСОБА_1 не
заперечується відповідачем, лише
спірним є період праці та трудодні, які
свідки підтвердити не зможуть,
оскільки не були посадовими особами,
які на той час проставляли трудодні
працівникам.

Відповідно до абзацу першого ч.4 ст. 24
Закону України «Про
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування» періоди трудової
діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше.

Згідно записів в трудовій книжці
позивач працював в період з 16 вересня
1970 року по 1 жовтня 1972 року
різноробочим, з 1 грудня 1974 року по 25
серпня 1975 року різноробочим та з 20
вересня 1977 року по 30 серпня 1981 року-
завідувачем ферми у колгоспі
«Більшовик» (а.с.7-8).

Відповідно до записів трудової книжки
колгоспника від 25.12.1970 року ОСОБА_1 у 1970
році працюючи різноробочим,
відпрацював 240 трудоднів (запис
зроблено 29.І.71 року), у 1971 році -
лаборантом, відпрацював 274 трудодні
(запис зроблено 3.ІV.72), у 1972 році - 246
трудоднів. Згодом зазначено, що вибув в
Радянську Армію, у 1975 році працівав
будівельником, відпрацював 203 трудодні
(запис зроблено 25.03.76), у 1976 році
навчався в Золочівському
сіськогосподарському технікумі ( запис
зроблено 6.03.77 ) та у 1977 році -працював
зав.фермою, відпрацював 87 трудоднів
-запис відповідно проведено 29.01.78
(а.с.9-9-9 зворот).

Оригінали трудових книжок оглянуто
судом в судовому засіданні та завірено
їх копії у встановленому законом
порядку.

Факт перебування позивача у трудових
правовідносинах з колгоспом
"Більшовик" підтверджується також і
архівною довідкою Архівного Відділу
Радехівської районної державної
адміністрації від 16.10.2014 року ( а. с. 28).

Згідно із ст.56 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року
до стажу роботи зараховується робота
виконувана на підставі трудового
договору на підприємствах, в установах,
організаціях і кооперативах, незалежно
від використаних форм власності та
господарювання, а також на підставі
членства в колгоспах та інших
кооперативах, незалежно від характеру
й тривалості роботи і тривалості
перерв.

Статетею 62 зазначеного Закону
визначено, що основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка.

Таким чином суд вважає, що позивачем
повною мірою та відповідно до закону
підтверджено наявність в нього
трудового стажу за спірні періоди.

Відповідно до Примірного статуту
колгоспу, затвердженого постановою ЦК
КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28.11.1969
року № 910 із змінами та доповненнями
членами колгоспу можуть бути
громадяни, які досягли 16-річного віку і
виявили бажання своєю працею приймати
участь в колективному господарстві
колгоспу. Позивачу у 1970 році
виповнилося 16 років, проте, будь-яких
документів, що підтверджували б
членство в колгоспі позивача, в
матеріалах справи немає, оскільки
єдиним документом підтверджуючим
членство в колгоспі є рішення
загальних зборів колгоспників про
прийняття до членів колгоспу, однак
такого рішення суду не подано. Крім
цього, предметом даного спору є
незаконність дій відповідача та
незарахування йому до страхового стажу
періоду роботи в колгоспі, а не вимоги
про членство в колгоспі.

Згідно ст.3 КЗпП України законодавство
про працю регулює трудові відносини
працівників усіх підприємств, установ,
організацій, незалежно від форм
власності, виду діяльності і галузевої
належності.

Отже, для зарахування стажу роботи за
спірні періоди необов"язково, щоб
позивач був членом колгоспу, він міг
працювати у колгоспах на підставі
трудового договору, або контракту як
найманий працівник, що і мало місце в
даному випадку, а, відтак, на позивача
як працівника, повністю поширюється
чинність Кодексу законів про працю та
інших актів законодавства про працю.

Не відповідають закону також
твердження відповідача про те, що для
призначення та перерахунку пенсії
позивачеві недостатньо трудової
книжки.

Відповідно до Постанови правління
Пенсійного Фонду Укравїни від 25.11.2005
року №22-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції 27.12.05 року за №
1566/11846 "Про затвердження Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування), з послідуючими змінами,
до заяви про призначення пенсії за
віком додаються документи про стаж, що
визначені Порядком підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій, в тому числі ті, які
вимагав від позивача відповідач, лише в
тому разі, якщо відсутня трудова книжка
або відповідні записи у ній.

За таких обставин суд вважає, що
відповідачем допущено порушення прав
та інтересів позивача, вимоги ОСОБА_1
грунтуються на законі та є підставними.

Крім цього, обов»язок правильного і
точного внесення даних про роботу в
трудову книжку і інші документи
покладена на роботодавця. В зв»язку з
відсутністю вини позивача в тому, що
записи в трудовій книжці колгоспника
частково не відповідають із записами в
архівних документах про виконувану ним
роботу, на позивача не можуть бути
покладені негативні правові наслідки
даних обставин, оскільки такі записи
містяться у його трудовій книжці, та не
повинні позбавляти позивача на
зарахування цього стажу до загального
стажу.

Вказане (допущення помилок)
підтверджується й тим, що в оглянутій
судом трудовій книжці колгоспника
невірно зазначено його рік народження,
шляхом внесення виправлення, вказано
вірний рік народження ОСОБА_1 (а.с. 9
зворот).

Таким чином, суд робить висновки про те,
що відмова Управління Пенсійного Фонду
України в Радехівському районі
Львівської області від 19.02.2014 року щодо
незарахування позивачу при
призначені пенсії за вислугу років
стажу роботи в роботи в колгоспі
"Більшовик" Радехівського району
Львівської області з 16 вересня 1970 року
по 1 жовтня 1972 року різноробочим, з 1
грудня 1974 року по 25 серпня 1975 року
різноробочим та з 20 вересня 1977 року по 30
серпня 1981 року- зав.ферми є
неправомірною, у зв»язку з чим,
необхідно зобов'язати Управління
Пенсійного Фонду України в
Радехівському районі Львівської
області зарахувати спірний період до
загального стажу, а відтак позовні
вимоги задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 69, 70, 71, 104, 159, 161-163,
167, 171-2 КАС України, -

п о с т а н о
в и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати неправомірною відмову
посадових осіб Управління пенсійного
фонду України у Радехівському районі у
зарахуванні до загального трудового
стажу період роботи в колгоспі.

Зобов"язати Управління пенсійного
фонду України у Радехівському районі
зарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до
загального трудового стажу період
роботи в колгоспі "Більшовик"
Радехівського району Львівської
області з 16 вересня 1970 року по 1 жовтня
1972 року різноробочим, з 1 грудня 1974 року
по 25 серпня 1975 року різноробочим та з 20
вересня 1977 року по 30 серпня 1981 року-
зав.ферми.

Стягнути із Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який проживає в АДРЕСА_1, судові
витрати в розмірі 73 гривні (сімдесять
три) гривні 10 ( десять) копійок.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського Апеляційного
Адміністративного суду через
Радехіський районний суд Львівської
області протягом десяти днів з
проголошення.

СуддяСеменишин О. З.