Справа № К/9991/14055/12-С
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/14055/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Полтавської митниці на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24.01.2012 по
справі №2а-1670/6394/11 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю багатопрофільної
фірми «Астра» до Полтавської митниці
про скасування податкових
повідомлень-рішень.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 08.09.2011 в
задоволенні позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю
багатопрофільної фірми «Астра» до
Полтавської митниці про скасування
податкових повідомлень-рішень -
відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24.01.2012
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 08.09.2011
скасовано та прийнято нову, якою позов
задоволено. Визнано протиправними та
скасовано податкові
повідомлення-рішення Полтавської
митниці від 15.06.2011 №25 та №26.

Не погоджуючись з судовим рішенням
апеляційної інстанції, Полтавська
митниця 29.02.2012 звернулась з касаційною
скаргою до Вищого адміністративного
суду України, який ухвалою від 01.03.2012
прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
24.01.2012, залишити в силі постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 08.09.2011.

В обґрунтування своїх вимог Полтавська
митниця посилається на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, статей 7 та 69 Митного кодексу
України, Порядку проведення митними
органами невиїзних документальних
перевірок, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 02.02.2011
№71, статті 41, пункту 54.3 статті 54
Податкового кодексу України, статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Полтавською митницею
проведено невиїзну документальну
перевірку правильності декларування
товарів, оформлених за ВМД від 22.02.2011
№806000010/2011/001825, від 22.02.2011 №806000010/2011/001809,
від 22.02.2011 №806000010/2011/001810, від 14.02.2011
№806000010/2011/001407, які ввозилися вимог
Товариством з обмеженою
відповідальністю багатопрофільною
фірмою «Астра».

Перевіркою встановлено, що позивачем
неправильно визначений код
класифікації мастики бітумної
кровельної гарячої (МБК-Г), ввезеної на
територію України за вказаними ВМД,
оскільки мастика бітумна кровельна
гаряча (МБК-Г) згідно технічних умов
виробника від 14.02.2008 ТУ 5775-017-08
використовується в якості
гідроізоляції та антикорозійного
покриття, тому повинна класифікуватися
за кодом згідно УКТЗЕД (мастики
бітумні, протикорозійні), ставка
ввізного мита - 10%.

За результатами перевірки Полтавською
митницею складено акт від 25.05.2011
№Н/0007/11/806000000/ та прийнято
податкові повідомлення від 15.06.2011 №25,
яким позивачу визначено податкове
зобов'язання за ввізним митом в сумі
12660,52грн., та від 15.06.2011 №26, яким позивачу
визначено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі
2532,90грн.

Відповідно до пунктів 35 та 19 статті 1
Митного кодексу України пропуск
товарів і транспортних засобів через
митний кордон України - це дозвіл
митного органу на переміщення товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України з урахуванням заявленої
мети такого переміщення після
проведення митних процедур

Митні процедури - це операції, пов'язані
зі здійсненням митного контролю за
переміщенням товарів і транспортних
засобів через митний кордон України,
митного оформлення цих товарів і
транспортних засобів, а також із
справлянням передбачених законом
податків і зборів.

Згідно зі статтею 313 Митного кодексу
України класифікація товарів, тобто
віднесення товарів до класифікаційних
групувань, зазначених в УКТЗЕД, є
виключною компетенцією митних органів.

Відповідно до статті 69 Митного кодексу
України незалежно від закінчення
операцій митного контролю, оформлення
та пропуску товарів і транспортних
засобів митний контроль за ними може
здійснюватися, якщо є достатні
підстави вважати, що мають місце
порушення законодавства України чи
міжнародного договору України,
укладеного в установленому законом
порядку, контроль за виконанням яких
покладено законом на митні органи.

З аналізу зазначених норм вбачається,
що митний контроль можливий після
завершення митного оформлення за умови
обґрунтованої підозри, що під час
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
було допущено порушення законодавства
України.

Разом з тим, зазначених обставин у цій
справі не встановлено і в рішеннях
судів попередніх інстанцій не
наведено.

Таким чином, з огляду на встановлені
обставини, висновок суду апеляційної
інстанції, що у даному випадку після
прийняття вантажних митних декларацій
(згідно яких товар було віднесено до
певного коду товарної номенклатури, з
чим погодився митний орган) та пропуску
товару на митну територію України
(після сплати імпортером передбачених
законом податків і зборів), у митного
органу не було правових підстав в
подальшому приймати оскаржувані
податкові повідомлення про
донарахування податкових зобов'язань у
зв'язку із виявленням помилки
класифікації товару внаслідок
проведеної перевірки.

Враховуючи викладене, висновок суду
апеляційної інстанції щодо
протиправності податкових повідомлень
від 15.06.2011 №25 та №26 є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судом
апеляційної інстанції при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Полтавської митниці
залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24.01.2012 по
справі №2а-1670/6394/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв