Справа № 686/18523/14-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Палінчак О.М.
Суддя-доповідач: Залімський І. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Залімський І. Г.

судді: Сушко О.О. Смілянець Е. С.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду у м.
Хмельницькому на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 14 жовтня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
пенсійного фонду у м. Хмельницькому про
перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2014 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому про перерахунок
пенсії.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 14.10.2014 року позов
задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому подало апеляційну
скаргу, в якій просить його скасувати
та постановити нову ухвалу про відмову
в задоволені позову. В апеляційній
скарзі апелянт посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування всіх обставин
справи, що призвело до неправильного її
вирішення.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 16 грудня 2010 року позивач перебуває на
пенсійному обліку в управлінні
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому та отримує пенсію по
інвалідності відповідно до Закону
України "Про державну службу".

20.08.2014 року позивач звернувся з заявою
до відповідача про проведення
перерахунку йому пенсії.

Проте, 21.08.2014 року отримав відповідь від
відповідача із відмовою у проведенні
перерахунку пенсії через те, що
матеріальна допомога не є надбавкою чи
премією, включити їх у розрахунок
заробітку для обчислення пенсії не має
підстав.

29.08.2014 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому про зобов'язання УПФУ
в м. Хмельницькому провести
перерахунок пенсії з 16.12.2010 року із
врахуванням «інших виплат».

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 14.10.2014 року позов
задоволено частково: визнано
неправомірною відмову Управління
Пенсійного фонду України в м.
Хмельницькому щодо включення суми
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
індексації, матеріальної допомоги на
оздоровлення, премій в заробітну плату
для призначення пенсії ОСОБА_2
відповідно до Закону України «Про
державну службу»; зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому нарахувати та
виплатити з 20 серпня 2014 ОСОБА_2 пенсію
відповідно до Закону України «Про
державну службу» включивши до складу
заробітної плати для призначення
пенсії суми премій, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
індексації, матеріальної допомоги на
оздоровлення.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 01.09.2014
року позов в частині зобов'язання
провести перерахунок пенсії за період
з 16.12.2010 року по 09.02.014 року залишено без
розгляду.

Відповідно до ч.7 ст. 21 Закону України
"Про службу в органах місцевого
самоврядування" пенсійне забезпечення
посадових осіб місцевого
самоврядування, які мають стаж служби в
органах місцевого самоврядування
та/або державної служби не менше 10
років, здійснюється у порядку,
визначеному законодавством України
про державну службу.

Частиною 2 ст. 33 цього Закону
встановлено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Види надбавок, які враховуються при
призначенні пенсій відповідно до
Закону, встановлені постановою
Кабінету Міністрів України №268 від 09
березня 2006 року "Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівникам апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів". До них
відносяться надбавки: за високі
досягнення у праці, за знання та
використання в роботі іноземної мови,
за почесне звання "заслужений", доплата
за науковий ступень.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України
"Про оплату праці" заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану роботу.

Статтею 2 цього Закону та Інструкцією
зі статистики заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13
січня 2004 року № 5, визначено структуру
заробітної плати, до якої входить:
основна та додаткова заробітна плата, а
також заохочувальні та компенсаційні
виплати, до яких належать виплати, у
тому числі компенсаційні та інші
грошові і матеріальні виплати, суми
виплат, пов'язані з індексацією
заробітної плати, матеріальна
допомога, яка надається всім або
більшості працівників, та виплати
соціального характеру.

Крім того, врегульовано види оплати
праці, що враховуються при обчисленні
пенсі, і статтею 66 Закону України від 5
листопада 1991 року "Про пенсійне
забезпечення".

Відповідно до частини першої цієї
статті, до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" нараховується
збір на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяли на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9 липня 2003 року
визначаються виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань
та індексація заробітної плати у
відповідності до наведених вище
нормативно-правових актів є складовою
заробітної плати. На їх суми
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що відображено у
вищенаведеній довідці форми 5-1, наявній
в матеріалах справи.

Отже колегія суддів вважає доведеним
висновок суду першої інстанції, щодо
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в м. Хмельницькому
нарахувати та виплатити з 20 серпня 2014
ОСОБА_2 пенсію відповідно до Закону
України «Про державну службу»,
включивши до складу заробітної плати
для призначення пенсії суми премій,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
індексації, матеріальної допомоги на
оздоровлення.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційні
скарги необхідно залишити без
задоволення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду у м. Хмельницькому,
-залишити без задоволення, а постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 14 жовтня 2014
року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Залімський І. Г.

Судді
Сушко О.О.

Смілянець Е. С.