Справа № 804/19283/14
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава
Вікторовича при секретаріЛісна А.М.
за участю: представника позивача
представника відповідача 1
представника відповідача 2 не з'явився
не з'явився Кравченко В.В. розглянувши
у відкритому судовому засіданні у
місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
начальника Квартирно-експлуатаційного
відділу м. Дніпропетровська,
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Дніпропетровська про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити пені дії
Позивач звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Начальника Квартирно-експлуатаційного
відділу м. Дніпропетровська,
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Дніпропетровська в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність
начальника начальника КЕВ МО України м.
Дніпропетровська, яка виразилася в не
розгляді заяви від 14.11.2014 року № 2837
ОСОБА_4 по суті, в порядку передбаченому
Законом України «Про приватизацію
державного житлового фонду» та вжити
заходів передбачених цим Законом;
- зобов'язати начальника КЕВ МО України
м. Дніпропетровська розглянути заяву
ОСОБА_4 в порядку передбаченому Законом
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» та видати
розпорядження щодо приватизації
квартири, яку позивач займає на
підставі ордеру № 830 від 01.07.1992 року.
В обґрунтування позову зазначено, що
позивач не може приватизувати своє
житло. Тому, керуючись ст. ст. 40, 47
Конституції України, ст. ст. 1, 2, 6 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду", Наказом Міністра
оборони України №1 від 03.01.1993 р., позивач
звернувся із заявою від 16.09.2014 року до
відповідача, що є уповноваженим
органом з приватизації в с.м.т.
Гвардійське, про передачу в приватну
власність квартири, яку він займає,
проте зазначена заява відповідачем у
відповідності до Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" не розглядалась, а робилась лише
відписка. Позивач просить суд
захистити її право на приватизацію
квартири, в якій він проживає.
Ухвалою суду від 24.11.2014 року відкрито
провадження у справі та залучено в
якості співвідповідача -
Квартирно-експлуатаційний відділ м.
Позивач у судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином.
Відповідач 1 у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.
Письмових заперечень на позовну заяву
Відповідач 2 у судовому засіданні
заперечував проти задоволення
заявлених позовних вимог, оскільки під
час розгляду звернення позивача діяв
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Квартира, яку має
намір приватизувати позивач
знаходиться на території закритого
війського містечка, а тому не підпадає
під об'єкти приватизації. Відповідач
вважає, що надав позивачу саме
обґрунтовану відмову у приватизації
Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши письмові
докази, долучені до матеріалів справи,
суд встановив наступне.
Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що позивач проживає в
квартирі за адресою: Дніпропетровська
обл., Новомосковський р-н., с.м.т.
Гвардійське, АДРЕСА_1, що
підтверджується копією ордеру № 830 від
01.07.1992 року, який знаходиться у
матеріалах справи.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд
виходить із наступного.
Суттю спірних правовідносин є
правомірність вжиття/невжиття заходів
щодо приватизації квартири АДРЕСА_2 ,
с.м.т. Гвардійське Новомосковського
району, Дніпропетровської області
відповідно до заяви від 14.11.2014 року №
2837, поданої позивачем до відповідача.
Згідно із ст. 41 Конституції України
право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом.
Правовий режим власності визначається
виключно законами (п. 7 ч. 1 ст. 92
Конституції України).
Правовідносини регламентуються
Законом України "Про приватизацію
державного житлового фонду", який
прийнято 19.06.1992 р. за №2482-XXII (далі - Закон
України №2482-XXII).
В абзаці другому преамбули Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" №2482-XXII зазначено, що
метою приватизації державного
житлового фонду є створення умов для
здійснення права громадян на вільний
вибір способу задоволення потреб у
житлі, залучення громадян до участі в
утриманні і збереженні існуючого житла
та формування ринкових відносин.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
№2482-XXII приватизація державного
житлового фонду (далі - приватизація) -
це відчуження квартир (будинків),
житлових приміщень у гуртожитках,
призначених для проживання сімей та
одиноких осіб, кімнат у квартирах та
одноквартирних будинках, де мешкають
два і більше наймачів, та належних до
них господарських споруд і приміщень
(підвалів, сараїв і т. ін.) державного
житлового фонду на користь громадян
Законом України №2482-XXII передбачений
порядок набуття права власності на
житло громадянами України, які
користуються державним житловим
фондом на законних підставах, з
обмеженням на приватизацію, визначеним
ч. 2 ст. 2 цього Закону.
Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України №2482-XXII не
підлягають приватизації:
квартири-музеї; квартири (будинки),
житлові приміщення у гуртожитках,
розташовані на територіях закритих
військових поселень.
Стаття 3 Закону України №2482-XXII визначає
спосіб приватизації, згідно до якої
приватизація здійснюється шляхом
безоплатної передачі громадянам
квартир з розрахунку санітарної норми
21 квадратний метр загальної площі на
наймача і кожного члена його сім'ї та
додатково 10 квадратних метрів на сім'ю.
Частиною 5 ст. 5 Закону України №2482-XXII
передбачено, що кожний громадянин
України має право приватизувати
займане ним житло безоплатно в межах
номінальної вартості житлового чеку
або з частковою доплатою один раз.
Організація проведення приватизації
та оформлення права власності
встановленні статтею 8 Закону України
№2482-XXII.
Відповідно до ч. 1 ст. 8. Закону України
№2482-XXII приватизація державного
житлового фонду здійснюється
уповноваженими на це органами,
створеними місцевою державною
адміністрацією, та органами місцевого
самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінні
яких знаходиться державний житловий
Чатиною 3 ст. 8 зазначеного Закону
встановлено, що передача квартир
(будинків) у власність громадян
здійснюється на підставі рішень
відповідних органів приватизації, що
приймаються не пізніше місяця з дня
одержання заяви громадянина.
Згідно із ч. 10 ст.8 Закону України №2482-XXII
органи приватизації, органи місцевого
самоврядування не мають права
відмовити мешканцям квартир (будинків),
житлових приміщень у гуртожитках у
приватизації займаного ними житла,
крім випадків, передбачених законом.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що за результатом
звернення мешканців до органу
приватизації, вказаний орган
зобов'язаний не пізніше місяця з дня
одержання заяви громадянина прийняти
рішення про передачу квартири у
власність, або прийняти рішення про
відмову в передачі, про що в той же
строк повідомити заявника з посиланням
на норму Закону та обставини, що стала
підставою для відмови.

Суд зазначає, що відповідачем на
звернення позивача було надо лист № 3442
від 17.11.2014 року, який не містить рішення
в сенсі ст. 8 Закону України №2482-XXII, а
саме: у ньому не зазначено ані про
прийняття рішення про приватизацію
квартири, ані про відмову у
приватизації квартири. У листі № 3442 від
17.11.2014 року зазначено про те, що
оформити передачу квартири у приватну
власність відповідач не має
повноважень.

Суд зазначає, що
Квартирно-експлуатаційний відділ м.
Дніпропетровська є органом
приватизації у розмінні Закону України
№2482-XXII та згідно наказу Міністра
оборони України №1 від 03.01.1993 р. «Про
приватизацію житлового фонду
військовослужбовцями та іншими
особами, що мешкають у будинках
Міністерства оборони України».

Квартирно-експлуатаційний відділ м.
Дніпропетровська є правонаступником
Гвардійської
квартирно-експлуатаційної частини
району згідно листа
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Дніпропетровська від 24.03.2014 року № 804.

Таким чином, Квартирно-експлуатаційний
відділ м. Дніпропетровська вправі
розпоряджатися житловим фондом, який
перебуває у нього на балансі в т.ч. і
житловим фондом в с.м.т. Гвардійське.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернулась із заявою від 14.11.2014
року № 2837 до
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Дніпропетровська, що є уповноваженим
органом з приватизації в с.м.т.
Гвардійське.

Таким чином, відповідач розглянув
заяву позивача, про те не прийняв по ній
відповідного рішення згідно Закону
України №2482-XXII, а тому суд відмовляє у
задоволенні позовної вимоги - визнати
протиправною бездіяльність начальника
начальника КЕВ МО України м.
Дніпропетровська, яка виразилася в не
розгляді заяви від 14.11.2014 року № 2837
ОСОБА_4 по суті, в порядку передбаченому
Законом України «Про приватизацію
державного житлового фонду» та вжити
заходів передбачених цим Законом.

Керуючись частиною 2 статті 11 КАСУ, суд
виходить за межі позовних вимог, так як
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів позивача та визнає
протиправною бездіяльність
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Дніпропетровська щодо неприйняття
рішення за заявою позивача від 14.11.2014
року № 2837 про передачу у приватну
власність квартири АДРЕСА_3 в с.м.т.
Гвардійське Новомосковського району
Дніпропетровської області згідно
Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду".

Щодо позовної вимоги - зобов'язати
начальника КЕВ МО України м.
Дніпропетровська розглянути заяву
ОСОБА_4 в порядку передбаченому Законом
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» та видати
розпорядження щодо приватизації
квартири, яку позивач займає на
підставі ордеру № 830 від 01.07.1992 року, то
суд зазначає наступне.

Повноваження суду при вирішенні
адміністративної справи встановлено
ст. 162 КАСУ згідно до якої у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
визнання протиправною бездіяльність
та зобов'язати вичинити певні дії, а
також суд може прийняти й іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Питання щодо вжиття заходів щодо
приватизації квартири має розглядати
орган приватизації при прийнятті
рішення за заявою позивача, яким на
сьогодні у спірних правовідносинах є
Квартирно-експлуатаційного відділу
м.Дніпропетровська.

В даному випадку суд не вправі
втручатись у внутрішню діяльність
суб'єкта владних повноважень та
вказувати наперед яке він повинен
прийняти рішення.

Таким чином, суд відмовляє у
задоволенні даної позовної вимоги.

Однак керуючись частиною 2 статті 11
КАСУ, суд виходить за межі позовних
вимог, так як це необхідно для повного
захисту прав, свобод та інтересів
позивача та зобов'язує
Квартирно-експлуатаційний відділ м.
Дніпропетровська прийняти рішення по
суті заяви позивача від 14.11.2014 року № 2837
згідно Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду".

Таким чином, суд приходить до висновку
про часткове задоволення заявлених
позовних вимог.

Одночасно суд зазначає, що органом
приватизації є саме
Квартирно-експлуатаційний відділ м.
Дніпропетровська згідно наказу
Міністра оборони України від 03.01.1993
року № 1 «Про приватизацію житлового
фонду військовослужбовцями та іншими
особами, що мешкають у будинках
Міністерства оборони України», а не
начальник Квартирно-експлуатаційного
відділу м. Дніпропетровська. За
вказаних обставин суд вважає, що
належним відповідачем у справі має
бути саме Квартирно-експлуатаційний
відділ м. Дніпропетровська

Відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України у
разі якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійсненні позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Дніпропетровська щодо неприйняття
рішення за заявою позивача від 14.11.2014
року № 2837 про передачу у приватну
власність квартири АДРЕСА_3 в с.м.т.
Гвардійське Новомосковського району
Дніпропетровської області згідно
Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду".

Зобов'язати Квартирно-експлуатаційний
відділ м. Дніпропетровська прийняти
рішення по суті заяви позивача від
14.11.2014 року № 2837 згідно Закону України
"Про приватизацію державного житлового
фонду".

В іншій частині заявлених позовних
вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_4 судовий збір у
розмірі 36,54 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
11 грудня 2014 року

Суддя С.В.
Златін