Справа № 162/1173/13-а
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 року

Справа № 876/13890/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області на постанову Любешівського
районного суду Волинської області від
24 вересня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
провести перерахунок та виплату
пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 28.08.2013 року звернулася в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області в якому просила
визнати протиправними дії відповідача,
зобов'язати останнього провести
перерахунок та виплату пенсії в межах
строку позовної давності, відповідно
до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» із
збільшенням її на 1 % заробітку за
кожний рік роботи понад встановлений
мінімальний стаж роботи 15 років,
звернути постанову в межах суми
платежу за один місяць до негайного
виконання.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 24 вересня
2013 року (прийнятою в порядку
скороченого провадження) позов
задоволено, визнано протиправними дії
відповідача, зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області починаючи з 01.03.2013 року,
провести перерахунок та виплату пенсії
позивачу відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
із збільшенням пенсії на 1% заробітку за
кожний рік роботи понад стаж 15 років,
але не вище 75% заробітку, постанову в
межах суми стягнення за один місяць
звернуто до негайного виконання.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області оскаржило його в апеляційному
порядку, вважає, що постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

В апеляційній скарзі зазначає, що у
зв'язку з проведенням пенсійної
реформи та введення в дію з 01.01.2004 року
Закону України Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
порядок здійснення перерахунку
змінився. В ч. 2 ст. 56 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» право на
пенсію в повному розмірі мають
громадяни, віднесені до категорії 1,2,3,4
за умовами стажу роботи не менше як: 15
років із збільшенням пенсії на 1%
заробітку за кожен рік роботи понад
встановлений цим пунктом стаж, але не
вище 75% заробітку. Дана стаття Закону
визначає розмір пенсії громадянина
залежно від наявного в нього стажу, але
аж ніяк не розмір доплати до пенсії за
понаднормований стаж. Вперше поняття
доплати до пенсії за понаднормований
стаж законодавцем закладено в ст. 28
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», яка передбачає, що за
кожен рік страхового стажу понад 20
років для жінок пенсії за віком
збільшуються на один на 1% розміру
пенсії, обчисленої відповідно до ст. 27
цього Закону, але не більше ніж на 1%
мінімального розміру пенсії за віком,
зазначеного в абз. 1 цієї статті.

Також апелянт зазначає, що судом першої
інстанції не було взято до уваги той
факт, що з 01.01.2004 року набрав чинності
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», яким з 12.01.2005 року було
встановлено доплату за
понаднормований стаж шляхом
збільшення розміру пенсії на 1%
мінімальної пенсії за віком за кожний
повний рік страхового стажу понад 20
років для жінок.

На підставі вище викладеного, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та відмовити в заявлених
позовних вимог.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 є потерпілою від наслідків
Чорнобильської катастрофи 3 категорії
та позивачу призначена і обрахована
пенсія на підставі Закону України «Про
пенсійне забезпечення», з врахуванням
положень ст. 55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Позивач до 01.01.2004 року отримувала
пенсійні виплати з врахуванням
положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» із
збільшенням пенсії на 1% заробітку за
кожний рік роботи понад стаж 15 років,
але не більше 75% заробітку.

Розглядаючи спір, суд першої інстанцій
вірно зазначив, що згідно ст. 15 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
умови, норми та порядок пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
від Чорнобильської катастрофи,
визначаються Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» або їм
надається право на одержання пенсій на
підставах, передбачених цим Законом.
Пунктом 13 прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що у разі
якщо особа має право на отримання
пенсії, зокрема відповідно до Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
їй призначається одна пенсія за її
вибором.

Також суд першої інстанції вірно
зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 56
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» право на пенсію в повному
розмірі мають громадяни, віднесені до
категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи
не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15
років, із збільшенням пенсії на один
процент заробітку за кожний рік роботи
понад встановлений цим пунктом стаж,
але не вище 75 процентів заробітку, а
громадянам, які відпрацювали за
Списком № 1, чоловіки - 10 років і більше,
жінки - 7 років 6 місяців і більше - не
вище 85 процентів заробітку.

З врахуванням наведеного, позивач має
право вибору виду пенсійного
забезпечення. Це право не було
враховано відповідачем при
перерахунку пенсії у зв'язку з набуттям
чинності Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», внаслідок чого
збільшення пенсії на один процент
заробітку за кожний рік роботи
відбулося зі стажу понад 20 років, тоді
як ст. 56 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлена інша межа -
після 15 років стажу.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позовні вимоги щодо перерахунку та
виплати пенсії відповідно до вимог ч. 2
ст. 56 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» підлягають задоволенню з
01.03.2013 року.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а
постанова відповідає нормам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст. 197, п. 1 ч. 1
ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області - залишити без задоволення, а
постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 24 вересня
2013 року по справі № 162/1173/13-а - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин