Справа № 361/2468/14-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Маценко Н.П.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря:
Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційними скаргами Управління
Пенсійного фонду України в м. Бровари
та Броварському районі Київської
області та Броварського МВ ГУ МВС
України у Київській області на
постанову Броварського міськрайонного
суду Київської області від 20 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Бровари
та Броварському районі Київської
області та Броварського МВ ГУ МВС
України у Київській області про
здійснення перерахунку пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Бровари та Броварському
районі Київської області та
Броварського МВ ГУ МВС України у
Київській області про визнання
неправомірними дій при наданні йому
довідки про грошове забезпечення на
роботах в третій зоні небезпеки (в зоні
відчуження) м. Прип'ять за період з 26 по
29 квітня 1986 року без урахування виплати
коштів за отриману граничнодопустиму
дозу радіоактивного опромінення;
зобов'язання провести розрахунок його
грошового забезпечення; зобов'язання
видати довідку про грошове
забезпечення; зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії з урахуванням даних
в довідці про грошове забезпечення під
час перебування в третій зоні
небезпеки (зоні відчуження) м. Прип'ять
за період з 26 по 29 квітня 1986 року, що
буде видана Броварським МВ ГУ МВС
України в Київській області сплатити
недоплачену суму за останні 6 місяців з
жовтня 2013 року та в подальшому
здійснювати відповідні виплати
безстроково - довічно.

Постановою Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 20 травня 2014 року адміністративний
позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії
Броварського МВ ГУ МВС України у
Київській області при наданні ОСОБА_3
довідки про грошове забезпечення на
роботах в третій зоні небезпеки (в зоні
відчуження) м. Прип'ять по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС за період з 26
по 29 квітня 1986 року без урахування
виплати коштів за отриману гранично
допустиму дозу радіоактивного
опромінення.

Зобов'язано Броварський МВ ГУ МВС
України у Київській області включити у
довідку про заробітну плату ОСОБА_3 за
період з 26 по 29 квітня 1986 року на
підставі розпорядження Ради Міністрів
СРСР № 964-рс від 17 травня 1986 року,
Постанови УРСР і Української Ради
професійних союзів № 207-7 від 10 червня
1986 року за роботу у третій зоні
небезпечності (зоні відчуження) м.
Прип'ять по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС
одноразову грошову винагороду в
розмірі 600 крб. і надати довідку з
урахуванням зазначеної виплати.

Зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в м. Броварах та
Броварському районі Київської області
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з
урахуванням відомостей про заробітну
плату під час виконання ним службових
обов'язків у третій зоні небезпечності
(зоні відчуження) м. Прип'ять по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС за період з 26 по 29
квітня 1986 року одноразову грошову
винагороду в розмірі 600 крб. та
здійснити відповідні виплати з 01
жовтня 2013 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Бровари та Броварському районі
Київської області звернулось з
апеляційною скаргою, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

Також, Броварський МВ ГУ МВС України у
Київській області звернувся з
апеляційною скаргою, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким
адміністративний позов залишити без
розгляду.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційних
скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги задоволенню не
підлягають, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_3 є пенсіонером та перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного Фонду
України в м. Броварах та Броварському
районі Київської області, отримує
пенсію як особа, яка є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році першої
категорії.

Також, позивач є інвалідом ІІ групи,
захворювання, пов'язане з наслідками
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, виданим Київською
облдержадміністрацією 04 грудня 2003 року
та вкладкою до посвідчення.

З 26 по 29 квітня 1986 року позивач приймав
участь у ліквідації наслідків
Чорнобильської АЕС.

Згідно довідки виданої Броварським МВ
ГУ МВС України в Київській області № 6825
від 08 жовтня 2008 року, за роботу в
населеному пункті Прип'ять з 26 по 29
квітня 1986 року по місцю роботи
Броварського РВ ГУ МВС України ОСОБА_3
виплачена заробітна плата в сумі 121,38
карб., з урахуванням коефіцієнта 4,5.

Як вбачається з маршрутного листа ГУ
МВС України по Київській області №
20/б-0084 від 06 листопада 1999 року, капітан
міліції ОСОБА_3 при участі в заходах по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС знаходився в 30-км
зоні (зоні відселення) за період з 26 по 29
квітня 1986 року отримав радіаційну дозу
опромінення в 25,24 бер.

25 лютого 2014 року позивач звернувся до
Броварського МВ ГУ МВС України у
Київській області із заявою про
включення у довідку про грошове
забезпечення одноразової грошової
винагороди за отриману підвищену дозу
радіоактивного випромінювання за
роботу в зоні відчуження у період з 26 по
29 квітня 1986 року

Листом № Б-179 від 04 березня 2014 року
Броварським МВ ГУ МВС України у
Київській області позивачу роз'яснено,
що довідки видаються на підставі
постанови Ради Міністрів УРСР та
Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7,
згідно із розрахунковими листами за 1986
рік, які є первинними документами
нарахування грошового забезпечення за
періоди роботи в зоні ЧАЕС.

Не погоджуючись з відмовою
відповідачів надати довідку про
грошове забезпечення та здійснити
перерахунок пенсії з урахуванням даних
довідки про грошове забезпечення,
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 15 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII,
видача довідок про період роботи по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, а також на
територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату за цей
період здійснюється підприємствами,
установами.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від
17 травня 1986 року № 964-рс "Про виділення
Міненерго СРСР додаткового фонду
заробітної плати" було введено зони
небезпечності в залежності від рівня
радіоактивного забруднення території
з відповідною оплатою, а саме: в 3-й зоні
небезпечності - з п'ятикратному розмірі
в порівнянні з встановленими діючим
законодавством нормами, з 2-й зоні -
чотирикратному розмірі і в 1-й зоні -
трьохкратному розмірі. Ці норми в
оплаті роботи в зонах небезпечності
були поширені на осіб начальницького і
рядового складу органів Внутрішніх
справ СРСР, які були задіяні на роботах
по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
у відповідності до розпорядження Ради
Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року №
1031-рс.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про
захист людини від впливу іонізуючого
випромінювання" від 14 січня 1998 року №
15/98-ВР, основна дозова межа
індивідуального опромінення населення
не повинна перевищувати 1 мілізіверта
ефективної дози опромінення за рік, при
цьому середньорічні ефективні дози
опромінення людини, віднесеної до
критичної групи, не повинні
перевищувати встановленого цією
статтею основних дозових меж
опромінення незалежно від умов та
шляхів формування цих доз. Якщо
протягом перших двох тижнів після
аварії ефективна доза опромінення може
досягти 50 мілізівертів здійснюється
евакуація людей. 1 мілізіверт дорівнює
0,1 бера.

Згідно примітки ч. 1 ст. 5 вищевказаного
Закону, 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера.

Відповідно до розпорядженням Кабінету
Міністрів України від 25 листопада 1993
року № 1006-р, з метою соціального
захисту колишніх співробітників
апарату МВС учасників ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, віднесених до
першої категорії, а також тих, які
отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення
в 25 бер і більше, органам внутрішніх
справ дозволено перерахувати їх
грошове утримання за період роботи в
зоні відчуження із розрахунку
посадових окладів і окладів за
спеціальними званнями, що діяли в
період роботи в зоні ЧАЕС, у кратних
розмірах відповідно до зон
небезпечності, де вони несли службу.
Крім того, доручено МВС та
Мінсоцзахисту призначати і
перерахувати пенсії відповідно до норм
чинного законодавства із
перерахованого згідно з названим
розпорядженням грошового утримання.

Так, розпорядженням Ради Міністрів
СРСР "Про оплату праці
військовослужбовців - учасників
ліквідації аварії на ЧАЕС" від 23 травня
1986 року № 1031рс передбачено поширити, в
тому числі і на військовослужбовців
керівного і рядового складу органів
внутрішніх справ, зайнятих на роботах
по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
порядок і розміри підвищення оплати
праці, передбачені розпорядженням Ради
Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №
964-рс.

Відповідно п. 1 постанови Кабінету
Міністрів України від 7 листопада 2007 р. N
1294 «Про упорядкування структури та
умов грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб», грошове забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу складається з
посадового окладу, окладу за
військовим (спеціальним) званням,
щомісячних (підвищення посадового
окладу, надбавки, доплати, винагороди,
які мають постійний характер, премії)
та одноразових додаткових видів
грошового забезпечення.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 приймав участь у ліквідації
наслідків Чорнобильської АЕС та за
роботу в населеному пункті Прип'ять з 26
по 29 квітня 1986 року по місцю роботи
Броварського РВ ГУ МВС України
позивачу виплачена заробітна плата в
сумі 121,38 карб., з урахуванням
коефіцієнта 4,5.

Згідно маршрутного листа ГУ МВС
України по Київській області № 20/б-0084
від 06 листопада 1999 року, ОСОБА_3 при
участі в заходах по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
за період з 26 по 29 квітня 1986 року
отримав радіаційну дозу опромінення в
25,24 бер.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції про те, що Броварський
МВ ГУ МВС України безпідставно не
включив у довідку про заробітну плату
позивача на роботах у третій зоні
небезпечності (зоні відчуження) м.
Прип'ять одноразову грошову винагороду
в розмірі 600 крб., оскільки таке грошове
забезпечення за службові відрядження
входять в структуру заробітної плати.

Дана позиція узгоджується з практикою
Вищого адміністративного суду України,
викладеною в ухвалі від 03 жовтня 2013
року у справі № К/9991/70024/12.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в м. Бровари
та Броварському районі Київської
області та Броварського МВ ГУ МВС
України у Київській області - залишити
без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного
суду Київської області від 20 травня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Повний текст ухвали виготовлено 26.11.2014
року.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.