Справа № 814/3118/13-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/3118/13-а

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Брагар В. С.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого - судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло
Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 06
листопада 2013 року по справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва про
визнання нечинною та скасування
вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

11.07.2013 року фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 звернувся до суду першої
інстанції з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва, в
якому просить визнати нечинною та
скасувати вимогу від 05.06.2013 року № Ф-1664
про сплату недоїмки зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 7464,68 грн.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 06.11.2013 року
позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, 26.12.2013 року
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва
подало апеляційну скаргу на вказану
постанову суду.

Апелянт зазначає, що постанова суду
ухвалена з порушенням норм права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, на підставі чого в апеляційній
скарзі ставиться питання про
скасування постанови Миколаївського
окружного адміністративного суду від
06.11.2013 року та прийняття нової
постанови, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_2

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про наявність підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
05.06.2013 року відповідач прийняв вимогу
про сплату недоїмки зі сплати єдиного
внеску в сумі 7464,68 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач є пенсіонером, а тому на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» не повинен
сплачувати єдиний внесок.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції не погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно
задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_2,
зважаючи на наступне:

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 отримує пенсію за вислугу років
(а.с. 12).

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1
ФОП ОСОБА_2 є платником єдиного податку
(а.с. 14).

Право чоловіків на пенсію за віком, що
передбачене частиною першою статті 12
Закону України від 5 листопада 1991 року
«Про пенсійне забезпечення» та
частиною першою статті 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» у
редакціях, чинних на час вчинення
спірних відносин, пов'язується,
зокрема, з досягненням 60 років.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» особи офіцерського складу,
прапорщики і мічмани,
військовослужбовці надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особи, які мають право на
пенсію за цим Законом при наявності
встановленої цим Законом вислуги на
військовій службі, службі в органах
внутрішніх справ і в державній
пожежній охороні, службі в Державній
службі спеціального зв'язку та захисту
інформації України, в органах і
підрозділах цивільного захисту,
податкової міліції, Державної
кримінально-виконавчої служби України
мають право на довічну пенсію за
вислугу років.

Відповідно до пункту «б» статті 12
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» право на пенсію за вислугу років
мають особи офіцерського складу,
прапорщики і мічмани,
військовослужбовці надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особи начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ, звільнені зі служби за вислугу
років, за віком, за станом здоров'я, у
зв'язку із скороченням штатів або
організаційними заходами і які на день
звільнення досягли 45-річного віку, а ті
з них, що є інвалідами війни, -
незалежно від віку, і мають загальний
трудовий стаж 25 календарних років і
більше, з яких не менше 12 календарних
років і 6 місяців становить військова
служба або служба в органах внутрішніх
справ.

Згідно з пунктом 4 частини першої
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», платниками
єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, у тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

За приписами частини четвертої статті 4
цього Закону, особи, зазначені у пункті
4 частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Колегія суддів дійшла висновку, що
фізичні особи-підприємці, яким
призначено пенсію за вислугу років
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» і які обрали спрощену систему
оподаткування, не звільняються від
сплати за себе єдиного внеску на
підставі частини четвертої статті 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».
Тобто, від сплати за себе єдиного
внеску звільняються лише ті фізичні
особи-підприємці, які обрали спрощену
систему оподаткування і є пенсіонерами
за віком.

Зазначена правова позиція викладена у
постанові Верховний Суд України від
15.04.2014 року (справа 21-59а14).

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, оскільки позивач отримує
пенсію за вислугу років та ним обрано
спрощену систему оподаткування, то
колегія суддів доходить висновку, що
позивач не звільняється від сплати за
себе єдиного внеску на підставі
частини четвертої статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції при повному встановленні
фактичних обставин справи порушено
норми матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим постановлене судове
рішення на підставі ст. 202 КАС України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 202, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва -
задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 06 листопада
2013 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою
у задоволені позовних вимог фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва про
визнання нечинною та скасування вимоги
- відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
Бойко А.В.

Суддя:
Танасогло Т.М.

Суддя:
Яковлєв О.В.