Справа № 804/16649/14
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючий суддяЛяшко О.Б., при
секретаріСтавицькому О.В., за участю:
представника позивача Талоконова К.В.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротек" до
Державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Агротек» (надалі -
Позивач) звернулося до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області (надалі - Відповідач), в якому
просить скасувати податкове
p., прийняте Державною податковою
інспекцією в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління міндоходів у
Дніпропетровській області.
Позовні вимоги позивач обґрунтував
тим, що вважає безпідставним
проведення оскаржуваної перевірки,
висновки якої є хибними, не ґрунтуються
на дійсних фактичних обставинах та
зроблені у зв'язку з невірним
застосуванням норм податкового та
цивільного законодавства, а зазначене
податкове повідомлення-рішення є
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню, оскільки прийняте
податковим органом без достатніх на те
Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав, просив
задовольнити позовні вимоги в повному
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду повідомлявся
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 04 листопада
2014 року до участі у справі в якості
свідка було залучено ОСОБА_4, який на
момент виникнення спірних
правовідносин займав посаду директора
Свідок в судове засідання не з'явився,
про дату, час та місце судового
розгляду повідомлявся належним чином,
що підтверджується матеріалами справи.
Пояснень та зауважень щодо обставин
справи до суду не надав.
Розглянувши подані документи і
матеріали справи, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
начення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає
встановленими наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.
Державною податковою інспекцією в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, а саме головним державним
ревізором-інспектором відділу
податкового аудиту окремих платників
управління податкового аудиту
Пігусовим Іллею Михайловичем, на
підставі наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки від 26.08.2014 року № 810, згідно з
п.п. 20.1.4 п. 20.1. ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75.
п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового
кодексу України від 02 грудня 2010 року №
2755-VI була проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка ТОВ
дотримання вимог податкового
законодавства в частині своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податку на додану вартість та
податку на прибуток по
взаємовідносинам з ТОВ «ВК «Електра»
За результатами перевірки Державною
податковою інспекцією в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська було складено Акт про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
дотримання вимог податкового
законодавства в частині своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податку на додану вартість та
податку на прибуток по
взаємовідносинам з ТОВ «ВК «Електра»
року (далі - Акт перевірки), отриманий
ТОВ «АГРОТЕК» 22.09.2014 р. (надалі - Акт
Відповідно до Акта перевірки було
виявлено порушення ст. 185, ст. 188, п. 198.3
ст. 198, п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу
України, ст. 228 Цивільного кодексу
України щодо укладення правочину, який
суперечить моральним засадам
суспільства, а також порушує публічний
прядок, спрямований на заволодіння
майном держави, дохідної частини
бюджету, в результаті чого
підприємством завищено податковий
кредит по операціях з придбання
товарів (робіт, послуг) ТОВ «ВК
«Електра», що призвело до заниження
податку на додану вартість всього у
жовтні 2013 р. на суму - 283333,34 грн.
24.09.2014 р. позивач подав відповідачу
заперечення №2309/14-1юр від 23.09.2014 на Акт
перевірки, в якому просив скасувати
зазначений акт від 22.09.2014 р.
30.09.2014 р. відповідач надав позивачу
№2309/14-1юр від 23.09.2014 р., в якому
відповідач залишив Акт перевірки без
За результатами перевірки
відповідачем прийняте податкове
p., яким згідно з підпунктом 54.3 статті 54
розділу II Податкового кодексу України
та відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.
75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79
Податкового кодексу України на
підставі акта перевірки №
2464/04-61-22-3/32232765 від 22.09.2014 року,
встановлено порушення ст. 185, ст. 188, п.
198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, збільшено суму
грошового зобов'язання позивача за
податком на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) на суму 424999,50 грн. (ПДВ - 283333,34
грн. та штрафні санкції - 141666,50 грн.).
Вказане повідомлення-рішення було
отримане позивачем 03.10.2014 р.
Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд вважає за
необхідне зазначити наступне.
Відповідно до Акта перевірки було
виявлено порушення ст. 185, ст. 188, п. 198.3
ст. 198, п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу
України, ст. 228 Цивільного кодексу
України щодо укладення правочину, який
суперечить моральним засадам
суспільства, а також порушує публічний
прядок, спрямований на заволодіиня
майном держави, дохідної частини
бюджету, в результаті чого
підприємством завищено податковий
кредит по операціях з придбання
товарів (робіт, послуг) ТОВ «ВК
«Електра», що призвело до заниження
податку на додану вартість всього у
жовтні 2013 р. на суму - 283 333,34 грн.
Під час проведення перевірки
відповідачем було використано
висновки акту Державної податкової
інспекції в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська від 16.06.2014 р.
№18/26-57-22-03-07/37214143 «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «ВК «Електра» (код за
податкового законодавства за період з
01.01.2013 по 31.03.2014 року», яким встановлено
факти формування податкового кредиту
ТОВ «ВК «Електра» від постачальників з
ознаками фіктивності, реальність
проведених господарських операцій по
яким спростовано, а також той факт, що
податкова вигода за придбані товари,
контрагентів-постачальників фактично
не була використана у власній
господарській діяльності ТОВ «ВК
«ЕЛЕКТРА», а була спрямована на
ухилення від сплати податкових
зобов'язань інших суб'єктів
Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.
Водночас статтею 1 Закону України від
16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні"
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена підпунктом 1.2
пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.95 р. № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 05.06.95 р. за № 168/704,
первинні документи - це письмові
свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.
Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.99 р. №
996-ХІУ, із змінами та доповненнями,
встановлені вимоги до первинних
документів, які є підставою для
бухгалтерського та податкового обліку.
Згідно з даною нормою, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Згідно пункту 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.95 р. за
№ 168/704 первинні документи (на паперових
і машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити; назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа. Відповідно до
пунктів 2.15, п.2.16 вищевказаного
Положення забороняється приймати до
виконання первинні документи на
операції, що суперечать законодавчим
та нормативним актам.
Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.
Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.
Водночас відповідно до пункту 198.3
статті 198 Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
- придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Таким чином, господарські операції для
цілей визначення податкового кредиту з
податку на додану вартість мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.
Водночас за відсутності факту
придбання товарів чи послуг відповідні
суми не можуть включатися до складу
витрат для цілей оподаткування
податком на прибуток або податкового
кредиту з податку на додану вартість
навіть за наявності формально
складених, але недостовірних
документів або лише за умови сплати
Судом встановлено, що 09.04.2013 р. між
позивачем та ТОВ «ВК «Електра» був
складений договір поставки №15/04
(надалі - Договір поставки), відповідно
до умов якого ТОВ «ВК «Електра»
зобов'язалося передати у власність
позивача, а позивач - прийняти та
оплатити товар у відповідності з
умовами Договору поставки. Товаром за
умовами Договору поставки є дизельне
пальне, бензин А-76, бензин А-92, бензин
Згідно п. 3.2 Договору поставки позивач
здійснює попередню оплату за Товар
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок ТОВ «ВК
Позивач пояснив, що ТОВ «АГРОТЕК» в
період з 01.10.2013 р. по 24.10.2013 р.
перерахував на користь ТОВ «ВК
«Електра» грошові кошти в розмірі
1700000,00 грн. (стор. 5 акту перевірки від
22.09.2014 p.). ТОВ «ВК «Електра», в свою
чергу, були виписані податкові
накладні на суму 1700000,00 грн. 21.10.2013 р. ТОВ
«ВК «Електра» відповідно до умов
Договору поставки передало позивачеві
товар на загальну суму 1700000,00 грн.
Додатково на вимогу суду позивач
Відповідно до п. 2.2 договору поставки
№15/04 від 09.04.2013 р. товар поставляється у
вигляді талонів, їх приймання-передача
здійснюється на складі ТОВ «ВК
Згідно видаткової накладної № РН-0000356
від 21.10.2013 р. позивач прийняв від ТОВ «ВК
«Електра» талони на бензин А-95 у
талони на бензин А-98 у кількості 8129 штук
дизельне пальне у кількості 1995 штук
Приймання-передача талонів
здійснювалася особисто між
директорами ТОВ «ВК «Електра» та ТОВ
«Агротек» за юридичною адресою ТОВ «ВК
Копії талонів на паливо у позивача не
збереглися, адже їх загальна кількість
склала 14 652 штук, і позивач в момент їх
прийняття не знав про здійснення
відповідачем документальної
позапланової невиїзної перевірки його
діяльності з цього питання в
Оригінали талонів були використані
позивачем у цілях своїх господарських
потреб для заправки автопарку, про що
зазначено в Акті перевірки.
Позивач стверджує, що під час
проведення перевірки ТОВ «АГРОТЕК» до
перевірки надано всі належні документи
(договори, податкові накладні, акти
виконаних робіт/послуг, платіжні
доручення, банківські виписки) в яких
визначено зміст операції, їх
обсяг/перелік виконаних робіт,
вартісні показники, тощо, а тому
позивачем підтверджено проведення
господарських операцій, а первісними
документами передбачена суть, зміст і
обсяги виконаних/наданих послуг.
Разом з тим, суд зазначає, що для цілей
податкового обліку беруться до уваги
насамперед економічні наслідки,
створені господарськими операціями, а
не особливості оформлення відповідних
операцій. При цьому немає значення,
яким цивільно-правовим договором
опосередковано господарську операцію,
а також те, чи визнаний відповідний
договір недійсним у судовому порядку.
Складені первинні документи не
свідчать безпосередньо про реальність
Податкові обов'язки визначаються
виходячи з реального економічного
змісту господарської операції та
спрямування її на досягнення певного
економічного ефекту. Для з'ясування
дійсного економічного змісту
господарської операції варто
аналізувати кінцевий економічний
ефект у вигляді фактичного приросту
(зміни вартості) активів, який настав
або повинен був настати в результаті
здійснення відповідної операції,
незалежно від зафіксованих у
документах намірів її учасників. З цією
метою варто використовувати
документальні та інші дані, що свідчать
про фактичне отримання тих чи інших
активів учасниками операції. Такі дані
мають перевагу перед задекларованим
документально змістом спірної
господарської операції.
Доказами наявності таких обставин
можуть бути документи або показання
свідків, що свідчать про наявність
прямих стосунків між набувачем і
виробником або імпортером активу;
інформація (у тому числі з відкритих
джерел) щодо звичайних умов ділової
поведінки на певному ринку; дані,
отримані від виробника або
перевізника, які засвідчують прямий
шлях руху активів від виробника до
набувача, без фактичної участі
посередників у цьому процесі тощо.
Докази, що можуть використовуватися
при аналізі реальності операції - дані
про існування активу (чи вироблявся,
ким і коли), про його рух на шляху до
платника податків-набувача (як
транспортувався, де зберігався, ким
приймався, у тому числі встановлення
посадових осіб постачальника і
покупця, задіяних у такому процесі), як
використовувався далі (чи
реалізовувався, чи споживався тощо).
Реальність потребує також з'ясування
того факту, чи справді актив отриманий
від указаного в первинних документах
контрагента. Для цього треба
встановлювати, за яких обставин і в
який спосіб були налагоджені
господарські зв'язки між платником
податків та його задекларованим
контрагентом, хто персонально брав у
цьому участь. Доцільно встановити
фактичний альтернативний рух активу у
порівнянні із задекларованим.
Також у такому разі варто
встановлювати технічну можливість
виконання господарської операції із
урахуванням фактичних господарських
ресурсів постачальника (наявність
виробничих потужностей, персоналу
тощо) та фактичного змісту операції (чи
необхідні спеціальні навички
персоналу для її вчинення, чи потрібні
для цього власні або залучені засоби,
час та спеціальна обстановка тощо).
Згідно положень статі 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати
надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.
З метою з'ясування реальності
оскаржуваної господарської операції
між вказаними в первинних документах
контрагентами, встановлення обставин,
способу та руху активів Ухвалою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 04 листопада
2014 року до участі у справі в якості
свідка було залучено ОСОБА_4, який на
момент виникнення спірних
правовідносин займав посаду директора
Однак в судове засідання дана особа не
з'явилася, пояснень щодо предмету спору
Таким чином, під час судового розгляду
справи позивачем не підтверджено
належними та достатніми доказами факт
придбання товару, зокрема за яких
обставин та за участю яких осіб
відбувалася дана господарська
опреація, а отже й правомірність
формування податкового кредиту.
Статтею 124 Конституції України
передбачено, що юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі, водночас частиною
2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади
(до яких належать органи державної
податкової служби) та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
У зв'язку з викладеним вище, суд вважає
за необхідне відмовити в задоволенні
адміністративного позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "Агротек"
до Державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення.
Згідно частини 2 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротек" до
Державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення - відмовити.
Стягнути на користь Державного бюджету
України з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротек" () судові витрати зі сплаті судового
збору в сумі 4384 грн. 80 коп.
Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії повного
тексту постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
21 листопада 2014 року.

Суддя
О.Б. Ляшко