Справа № 825/3772/14
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2014 року
Чернігів Справа №
825/3772/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого-судді
- Д'якова В.І.,

за участю секретаря
- Воєдило Л.П.,

представника позивача
- Скачка І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Чернігівській області
до Головного управління юстиції у
Чернігівській області про визнання
протиправними дій та скасування
постанов,-

В С Т А Н О В И В:

Територіальна державна інспекція з
питань праці у Чернігівській області
(далі - ТДІ з питань праці у
Чернігівській області, позивач)
звернулась до суду з адміністративним
позовом до Головного управління
юстиції у Чернігівській області (далі -
ГУЮ у Чернігівській області,
відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії старшого
державного виконавця Бурої М.В. відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області щодо винесення
постанов про накладення на позивача
штрафу у розмірі 680,00 грн., по стягненню
з позивача виконавчого збору у розмірі
1360,00 грн. та про стягнення з позивача
витрат на проведення виконавчих дій у
сумі 195,87 грн. по ВП № 38764354:

- скасувати постанову старшого
державного виконавця Бурої М.В. відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області від 27.10.2014 про
накладення на Територіальну державну
інспекцію з питань праці у
Чернігівській області штрафу у розмірі
680,00грн. по ВП № 38764354;

- скасувати постанову старшого
державного виконавця Бурої М.В. відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області від 27.10.2014 по
стягненню з Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Чернігівській області виконавчого
збору у розмірі 1360,00 грн. по ВП №38764354;

- скасувати постанову старшого
державного виконавця Бурої М.В. відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області від 27.10.2014 про
стягнення з Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Чернігівській області витрат на
проведення виконавчих дій у розмірі
195,87 грн. по ВП № 38764354.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що
оскаржувані постанови про стягнення
виконавчого збору та накладення штрафу
належать до видів відповідальності за
невиконання рішення самостійно та без
поважних причин. Виконавчий збір - це
санкція відповідальності майнового
характеру, що накладається на боржника
за невиконання рішення у строк,
встановлений для його самостійного
виконання (п. 6 постанови пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 № 3). З часу винесення постанов
державного виконавця про відкриття
виконавчих проваджень державним
виконавцем не здійснювалося жодних дій
щодо виконання судового рішення із
застосуванням заходів примусового
виконання. Позивач посилається на те,
що оскільки примусове виконання
рішення фактично не здійснювалось,
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору та витрат на
проведення виконавчих дій підлягають
скасуванню. Крім того, позивач
зазначив, що ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
23.09.2014 (справа № К/800/40175/13) касаційну
скаргу ТДІ з питань праці у
Чернігівській області задоволено
частково і справу направлено на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.
Таким чином, рішення суду на підставі
якого було видано виконавчий документ
№2а/2570/3851/2012 не підлягає виконанню, а
виконавче провадження закінченню на
підставі п. 4 ч.1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження».

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином. На адресу суду надіслав
письмові заперечення в яких просив
відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на те, що дії державного
виконавця щодо винесення постанов про
накладення штрафу, про стягнення
виконавчого збору та про стягнення з
божника витрат на проведення
виконавчих дій є правомірними та
такими, що вчинені на підставі та
відповідно до Закону України «Про
виконавче провадження». Також в
письмових запереченнях просив
проводити розгляд справи без участі
представника відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби ГУЮ у Чернігівській
області.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд виходить із наступного.

Судом встановлено, що постановою
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 04.02.2013 по
справі №2а/2570/3851/2012 за позовом ОСОБА_2 до
ТДІ з питань праці у Чернігівській
області про визнання відмови
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії, позовні вимоги ОСОБА_2,
задоволено частково та зобов'язано ТДІ
з питань праці у Чернігівській області
надати ОСОБА_2 довідку про середню
заробітну плату з урахуванням листка
непрацездатності АВК №708502.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 16.04.2013,
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 04.02.2013 в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог про визнання протиправною
відмову ТДІ з питань праці у
Чернігівській області прийняти від
ОСОБА_2 заяву від 26 травня 2011 року про
надання щорічної відпустки та
звільнення в останній день відпустки;
визнання протиправною відмову
територіальної державної інспекції з
питань праці у Чернігівській області
надати додаткову оплачувану відпустку
на період підготовки та захисту
дипломної роботи з 15 квітня 2011 року по 02
червня 2011 року; зобов'язання ТДІ з
питань праці у Чернігівській області
оплатити період підготовки та захисту
дипломної роботи ОСОБА_2 з 15 квітня 2011
року по 02 червня 2011 року; стягнення з
ТДІ з питань праці у Чернігівській
області заробітної плати за період
підготовки та захисту дипломної роботи
ОСОБА_2 з 15 квітня 2011 року по 02 червня 2011
року в сумі 4732,86 грн.; стягнення з ТДІ з
питань праці у Чернігівській області
недонарахованої компенсації за
невикористану відпустку ОСОБА_2 в сумі
3714,80 грн.; зобов'язання ТДІ з питань
праці у Чернігівській області надати
ОСОБА_2 довідку про середню заробітну
плату з урахуванням заробітної плати
за період підготовки та захисту
дипломної роботи з 15 квітня 2011 року по 02
червня 2011 року - скасовано та ухвалено в
цій частині нову постанову, якою дані
позовні вимоги задоволено. В іншій
частині постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від
04.02.2013 - залишено без змін.

01.07.2013 Чернігівським окружним
адміністративним судом видано
виконавчий лист, якими зобов'язано ТДІ
з питань праці у Чернігівській області
надати ОСОБА_2 довідку про середню
заробітну плату з урахуванням
заробітної плати за період підготовки
та захисту дипломної роботи з 15 квітня
2011 року по 02 червня 2011 року (а.с.52).

На підставі виконавчого листа
№2а/2570/3851/2012 від 01.07.2013 і заяви стягувача
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Чернігівській області
Сенченко М.В. 05.07.2013 була винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження №38764354, якою боржнику
наданий строк для добровільного
виконання - до 12.07.2013 (а.с.51).

16.07.2013 до відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби ГУЮ у Чернігівській
області від ТДІ з питань праці у
Чернігівській області надійшли копії
документів про виконання рішення суду,
у зв'язку з чим старшим державним
виконавцем 30.07.2013, винесено постанову
про закінчення виконавчого
провадження №38764354, в зв'язку з
фактичним виконанням в повному обсязі
рішення згідно з виконавчим документом
(а.с.48, 49, 50).

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 04.09.2013 по
справі №825/3146/13-а постанову про
закінчення виконавчого провадження
від 30.07.2013 ВП №38764354 визнано незаконною
та скасовано (а.с.45-47).

12.09.2013 старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Чернігівській області
Сенченко М.В., у відповідності до вимог
статті 51 Закону України «Про виконавче
провадження» винесено постанову про
відновлення виконавчого провадження
ВП№38764354 (а.с.44).

В процесі виконання рішення суду на
вимоги державного виконавця, листом
від 27.11.2013 № 4603/04 боржником повідомлено
про виконання рішення суду, на
підтвердження чого була надана копія
відповідної довідки (а.с.39, 40).

У зв'язку з чим старшим державним
виконавцем 25.12.2013, винесено постанову
про закінчення виконавчого
провадження №38764354, відповідно до п. 8
ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження» в зв'язку з повним
фактичним виконанням рішення згідно
виконавчого документа (а.с. 38).

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 27.02.2014 по
справі №825/317/14, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 16.07.2014,
визнано протиправною та скасовано
постанову про закінчення виконавчого
провадження від 25.12.2013 ВП№38764354 (а.с. 34,
35-37).

01.08.2014 старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Чернігівській області
Курилець В.І., у відповідності до вимог
статті 51 Закону України «Про виконавче
провадження» винесено постанову про
відновлення виконавчого провадження
ВП№38764354 (а.с.33).

Листом від 12.08.2014 №3205/04 ТДІ з питань
праці у Чернігівській області знову
повідомило відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби ГУЮ у Чернігівській
області про виконання рішення суду та
надано копію відповідної довідки (а.с.31,
32).

Державний виконавець прийшов до
висновку про неналежне виконання
рішення суду та 02.10.2014 направив ТДІ з
питань праці у Чернігівській області
вимогу про виконання рішення суду в
строк до 13.10.2014 (а.с.30).

Оскільки станом на 27.10.2014 року рішення
суду боржником не було виконано та не
надано жодних підтверджуючих
документів на його виконання, старшим
державним виконавцем Бурою М.В. відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Чернігівській області по
ВП № 38764354 винесено постанови про
накладення на позивача штрафу у
розмірі 680,00 грн., про стягнення
виконавчого збору у розмірі 1360,00 грн. та
про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій у розмірі
195,87 грн. (а.с.27, 28, 29).

Судом також встановлено, що ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 23.09.2014 (справа №К/800/40175/13) касаційну
скаргу ТДІ з питань праці у
Чернігівській області задоволено
частково, постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 16.04.2013 скасовано, а справу
направлено на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Разом з тим, ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20.11.2014 апеляційні скарги ОСОБА_2 та
ТДІ з питань праці у Чернігівській
області на постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 04
лютого 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до ТДІ
з питань праці у Чернігівській області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії
залишено без задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 04 лютого 2013
року - без змін (а.с.55-57).

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на
наступне.

Спірні правовідносини даного
адміністративного позову регулюються
нормами Закону України від 21.04.1999 № 606
«Про виконавче провадження» та
Інструкцією з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
№ 512/5 (далі - Інструкція № 512/5),
Інструкцією про проведення виконавчих
дій, затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 15.12.1999 N74/5 .

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначено Законом України «Про
виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2
Закону України «Про виконавче
провадження» примусове виконання
рішень покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України. Примусове виконання рішень
здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України «Про
державну виконавчу службу».

При цьому, відповідно до частини 1
статті 6 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Права та обов'язки державного
виконавця визначені статтею 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
якою, крім іншого, передбачено, що
державний виконавець: здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Частиною 2 статті 17 Закону України «Про
виконавче провадження», передбачено,
що державною виконавчою службою
підлягають виконанню, зокрема,
виконавчі листи.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Згідно частини 1 статті 28 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Стаття 41 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлює, що витрати
органів державної виконавчої служби,
пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій щодо
забезпечення примусового виконання
рішень, є витратами виконавчого
провадження.

Витрати виконавчого провадження
здійснюються за рахунок коштів
Державного бюджету України та коштів
виконавчого провадження, які
використовуються у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України. Кошти виконавчого провадження
складаються з: авансового внеску
стягувача на організацію та проведення
виконавчих дій; стягнутих з боржника
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій; інших
надходжень, що не суперечать
законодавству.

До витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, належать
кошти, за рахунок яких здійснено
оплату: перевезення, зберігання і
реалізації майна боржника; послуг
експертів, суб'єктів оціночної
діяльності - суб'єктів господарювання
та інших осіб, залучених у
встановленому законом порядку до
провадження виконавчих дій; поштового
переказу стягувачу стягнених
аліментних сум; проведення розшуку
боржника, його майна або розшуку
дитини; розміщення оголошення в
засобах масової інформації;
виготовлення та пересилання
документів виконавчого провадження,
ведення Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень; інших витрат,
необхідних для забезпечення належної
організації виконання рішень органами
державної виконавчої служби.

Про стягнення з боржника витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, державний
виконавець виносить постанову, яка
затверджується начальником
відповідного відділу державної
виконавчої служби. Зазначена постанова
надсилається сторонам не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення і може бути оскаржена ними до
суду у десятиденний строк.

Згідно з частини першої та другої
статті 75 Закону України «Про виконавче
провадження» після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 89
Закону України «Про виконавче
провадження» у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
та рішення про поновлення на роботі
державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу від десяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян; на посадових осіб -
від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на боржника - юридичну особу -
від сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що станом на момент винесення постанов
від 27.10.2014 про накладення на позивача
штрафу у розмірі 680,00 грн., про стягнення
з позивача виконавчого збору у розмірі
1360,00 грн. та про стягнення з позивача
витрат на проведення виконавчих дій у
розмірі 195,87 грн. по ВП № 38764354, державний
виконавець діяв правомірно, у
відповідності до вимог Закону України
«Про виконавче провадження», оскільки
позивач не виконав рішення суду в
строк, встановлений державним
виконавцем, а також державний
виконавець своєчасно не був
повідомлений про скасування рішення
суду ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 23.09.2014. А тому
адміністративний позов в частині
визнання протиправними дії старшого
державного виконавця Бурої М.В., щодо
винесення оскаржуваних постанов, не
підлягає задоволенню.

Разом з тим, в подальшому, ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 20.11.2014
апеляційні скарги ОСОБА_2 та ТДІ з
питань праці у Чернігівській області
на постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 04 лютого 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_5 до ТДІ з питань праці у
Чернігівській області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії залишено без задоволення, а
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 04 лютого 2013
року - без змін.

Відповідно до частини 1 статті 255
Кодексу адміністративного судочинства
України постанова або ухвала суду, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі,
для їхніх правонаступників, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Оскільки станом на момент винесення
державним виконавцем оскаржуваних
постанов, а також на момент розгляду
даної справи, відсутнє судове рішення,
яке б підлягало примусовому виконанню,
суд приходить до висновку, що постанови
від 27.10.2014 про накладення на позивача
штрафу у розмірі 680,00 грн., про стягнення
з позивача виконавчого збору у розмірі
1360,00 грн. та про стягнення з позивача
витрат на проведення виконавчих дій у
розмірі 195,87 грн. по ВП № 38764354,
підлягають скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

При вирішенні даної справи судом були
враховані положення частини 3 статті 2,
частини 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з частин 1, 3 статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Таким чином, виходячи з системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Чернігівській області до Головного
управління юстиції у Чернігівській
області про визнання протиправними дій
та скасування постанов, підлягають
задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 104, 122, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Чернігівській області задовольнити
частково.

Скасувати постанову старшого
державного виконавця Бурої М.В. відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області від 27.10.2014 про
накладення на Територіальну державну
інспекцію з питань праці у
Чернігівській області штрафу у розмірі
680,00грн. по ВП № 38764354.

Скасувати постанову старшого
державного виконавця Бурої М.В. відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області від 27.10.2014 по
стягненню з Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Чернігівській області виконавчого
збору у розмірі 1360,00 грн. по ВП №38764354.

Скасувати постанову старшого
державного виконавця Бурої М.В. відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області від 27.10.2014 про
стягнення з Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Чернігівській області витрат на
проведення виконавчих дій у розмірі
195,87 грн. по ВП № 38764354.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
підпис В.І. Д'яков

З оригіналом згідно.

Суддя
В.І. Д'яков