Справа № 2а/1570/4476/2011
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а/1570/4476/2011

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції:
Танцюра К.О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

розглянувши в місті Одесі в порядку
письмового провадження у зв'язку з
неявкою сторін в судове засідання
апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 16 грудня 2013 року по справі за
адміністративним позовом Дунайського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері в
інтересах держави до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2011 року Дунайський
транспортний прокурор Одеської
області в інтересах держави в особі
Територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті в Одеській області ( далі ТУ
ГДІ на автомобільному транспорті в
Одеській області) звернувся до суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП
ОСОБА_1.) про стягнення штрафу в розмірі
3400 грн..

В обґрунтування заявлених вимог
зазначалось, що 21 та 22 квітня 2011 року
посадовими особами ТУ ГДІ на
автомобільному транспорті в Одеській
області проведено перевірки ФОП ОСОБА_1
з питань додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом. За результатами перевірок
складено акт від 21 квітня 2011 року за №
238686, на підставі якого ТУ ГДІ на
автомобільному транспорті в Одеській
області винесено постанову від 11
травня 2011 року за № 116845 про
застосування до відповідача
фінансових санкцій у розмірі 1700 грн., а
також акт від 22 квітня 2011 року за № 238659,
на підставі якого ТУ ГДІ на
автомобільному транспорті в Одеській
області винесено постанову від 11
травня 2011 року за № 116844 про
застосування до відповідача
фінансових санкцій у розмірі 1700 грн..
Застосовані до ФОП ОСОБА_1 названими
постановами фінансові санкції у
добровільному порядку не сплачені.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 16 грудня 2013
року позовні вимоги Дунайського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері в
інтересах держави задоволено. Стягнуто
з ФОП ОСОБА_1 фінансові санкції в
розмірі 3400 грн..

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, відповідач в
апеляційній скарзі зазначає, що при
винесенні постанови судом першої
інстанції порушено норми
матеріального права, а саме положення
Порядку розроблення та затвердження
паспорта автобусного маршруту,
затвердженого наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від 07
травня 2010 року № 278, щодо забезпечення
водіїв автобуса паспортом маршруту
регулярних спеціальних перевезень.
Крім того, судом не прийнято до уваги,
що пунктом 50 Правил надання послуг
пасажирського автомобільного
транспорту зобов'язано водія при
здійсненні регулярних спеціальних
перевезень мати копію договору із
замовником транспортних послуг та
паспорт маршруту. Наявність зазначених
документів у водіїв автобусів
відповідачем була забезпечена. У
зв'язку з викладеним в апеляційній
скарзі ставиться питання про
скасування оскарженої постанови з
винесенням нової постанови про відмову
у задоволенні вимог позивача.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
суд апеляційної інстанції приходить до
висновку про відсутність підстав для
її задоволення.

Судом встановлено, що актами
проведення перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом від 21 квітня 2011 року за №
238686 та від 22 квітня 2011 року за № 238659
встановлено порушення відповідачем
абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт», а саме
надання послуг з регулярних
спеціальних пасажирських перевезень
пасажирів у кількості 20 чоловік за
маршрутом «Ізмаїл-Одеса-Ізмаїл» без
оформлення документів, перелік яких
визначений ст. 39 Закону України «Про
автомобільний транспорт».

На підставі зазначених вище актів
начальником ТУ ГДІ на автомобільному
транспорті в Одеській області винесено
постанови від 11 травня 2011 року за № 116845
та № 116844, якими до ФОП ОСОБА_1
застосовано фінансові санкції на
загальну суму 3400 грн., які відповідачем
у добровільному порядку не сплачені.

Обставини справи апелянтом під сумнів
не ставляться.

Задовольняючи позовні вимоги
прокурора, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що
постанови начальника ТУ ГДІ на
автомобільному транспорті в Одеській
області, якими до відповідача
застосовані фінансові санкції на
загальну суму 3400 грн., визнано
правомірними в судовому порядку, а тому
несплачені ФОП ОСОБА_1 у добровільному
порядку фінансові санкції підлягають
стягненню з нього в судовому порядку.

Так, засади організації та діяльності
автомобільного транспорту визначені
Законом України «Про автомобільний
транспорт».

Статтею 60 названого Закону передбачено
відповідальність за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт, зокрема застосування до
автомобільних перевізників санкцій за
надання послуг з перевезень пасажирів
та вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений статтями 39 та 48
цього Закону.

Названою статтею Закону також
встановлено, що порядок стягнення у
вигляді штрафу за порушення, викладені
у цій статті, та порядок оскарження і
опротестування постанови по справі про
правопорушення визначає Кабінет
Міністрів України.

Як встановлено матеріалами справи,
постановами начальника ТУ ГДІ на
автомобільному транспорті в Одеській
області від 11 травня 2011 року за № 116845 та
№ 116844 до ФОП ОСОБА_1 на підставі ст. 60
Закону України «Про автомобільний
транспорт» застосовані фінансові
санкції на загальну суму 3400 грн., які
відповідачем у добровільному порядку
не сплачені.

Правомірність винесення названих
постанов перевірено у судовому
порядку.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 21 листопада
2011 року у справі № 2а/1570/4500/2011, залишеною
без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 03 травня 2012 року, відмовлено у
задоволенні адміністративного позову
ФОП ОСОБА_1 до ТУ ГДІ на автомобільному
транспорті в Одеській області про
скасування постанови про застосування
фінансових санкцій від 11 травня 2011 року
№ 116845.

Крім того, постановою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 14 березня 2013 року у справі №
2а/1570/4503/2011 відмовлено у задоволенні
адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 до
ТУ ГДІ на автомобільному транспорті в
Одеській області про скасування
постанови про застосування фінансових
санкцій від 11 травня 2011 року № 116844.

Названі судові рішення набрали
законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Порядок здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 8 листопада 2006
року № 1567.

Згідно п. 28 названого Порядку фінансова
санкція повинна бути перерахована
суб'єктом господарювання на зазначений
у постанові рахунок не пізніше ніж
протягом п'ятнадцяти днів після
отримання ним копії постанови про
застосування фінансових санкцій, про
що повідомляється орган державного
контролю, посадовою особою якого
винесено відповідну постанову.

У разі оскарження постанови про
застосування фінансових санкцій
стягнення сплачується не пізніше ніж
протягом п'ятнадцяти днів після
отримання повідомлення про залишення
скарги без задоволення.

Враховуючи, що відповідачем не
сплачено у добровільному порядку
застосовані до нього фінансові
санкції, висновок суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог прокурора є правильним.

Представником ФОП ОСОБА_1 до суду
апеляційної інстанції подано
клопотання про визнання нечинною
оскарженої постанови Одеського
окружного адміністративного суду та
закриття провадження у справі у зв'язку
з припиненням відповідачем
підприємницької діяльності.

Розглянувши дане клопотання,
апеляційний суд не знаходить підстав
для його задоволення з огляду на
наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 157 КАС України
суд закриває провадження у справі у
разі смерті або оголошення в
установленому законом порядку
померлою особи, яка була стороною у
справі, якщо спірні правовідносини не
допускають правонаступництва, або
ліквідації підприємства, установи,
організації, які були стороною у
справі.

Таким чином, процесуальним законом не
передбачено в якості підстави для
закриття провадження у справі
припинення фізичною особою -
підприємцем підприємницької
діяльності.

Посилання представника відповідача на
положення ч. 1 ст. 51 Цивільного кодексу
України, згідно яких до
підприємницької діяльності фізичних
осіб застосовуються
нормативно-правові акти, що регулюють
підприємницьку діяльність юридичних
осіб, якщо інше не встановлено законом
або не випливає із суті відносин, також
не можуть бути підставою для закриття
провадження у справі, оскільки
відповідно до ч. 1 ст. 52 названого
Кодексу та ч. 2 ст. 128 Господарського
кодексу України фізична особа -
підприємець відповідає за
зобов'язаннями, пов'язаними з
підприємницькою діяльністю, усім своїм
майном, крім майна, на яке згідно із
законом не може бути звернено
стягнення.

Враховуючи, що судом першої інстанції
повно встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, суд апеляційної інстанції на
підставі ст. 200 КАС України залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
оскаржену постанову окружного
адміністративного суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 16
грудня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: