Справа № 818/1668/14
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 р.Справа № 818/1668/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання
- Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 16 жовтня 2014 року по справі за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області про скасування рішень, -

У с т а н о в и л а:

У червні 2014 року позивач - фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по
тексту ФОП ОСОБА_1), звернувся до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області (далі - ДПІ у м. Сумах) яким, з
урахуванням зміни позовних вимог (т. 1
а.с. 34-39), просить:

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
відповідача від 20.03.2014 року № /15521
про збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на доходи
фізичних осіб, з урахуванням штрафних
(фінансових)санкцій, в розмірі 19.042 грн.
25 коп.;

- визнати протиправними та скасувати
вимоги ДПІ у м. Сумах про сплату боргу
(недоїмки) від 20.03.2014 року № Ф-15525 в сумі
34.244 грн. 74 коп. та від 05.05.2014 року № Ф-3088-25
в сумі 42.817 грн. 60 коп.;

- визнати протиправним та скасувати
Рішення відповідача без дати №
про застосування штрафних санкцій за
донарахування своєчасно не
нарахованого єдиного внеску в сумі 3.424
грн. 47 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані хибністю
висновків податкового органу,
викладених в Акті перевірки №
661/18-19-17-01/17/НОМЕР_1/21 від 03.03.2014 року щодо
порушення вимог Податкового кодексу
України (далі - ПК України) при
здійсненні господарської діяльності.
Зазначає, що оскаржувані рішення ДПІ у
м. Сумах підлягають скасуванню,
оскільки об'єкт оподаткування податком
на доходи фізичних осіб визначений ним
у відповідності до приписів
Податкового кодексу України та до
складу витрат включені тільки
документально підтверджені витрати,
які безпосередньо пов'язані з процесом
виробництва, про що свідчать
відповідні первинні документи
бухгалтерського обліку.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2014
року адміністративний позов ФОП ОСОБА_1
задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в
апеляційній скарзі ДПІ у м. Сумах,
посилаючись на невідповідність
висновків суду першої інстанції
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати оскаржувану
постанову з прийняттям нового судового
рішення про відмову в задоволені
позовних вимог ФОП ОСОБА_1

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів, враховуючи межі апеляційної
скарги, дійшла висновку, що апеляційна
скарга відповідно до положень ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) задоволенню
не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що фахівцями ДПІ у м.
Сумах проведена документальна планова
виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року та з
питань правильності нарахування,
обчислення та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
01.01.2011 року по 31.12.2013 року.

За результатами перевірки 03.03.2014 року
складений акт № 661/18-19-17-01/17/НОМЕР_1/21 (т. 1
а.с. 58-71) згідно висновків якого
позивачем порушено п. 177.3, 177.4 ст. 177, п.
138.1, 138.2, 138.4, 138.8 ст. 138, пп. 14.1.27, 14.1.36 п. 14.1
ст. 14 Податкового кодексу України
внаслідок чого занижено податок на
доходи фізичних осіб в сумі 15.233 грн. 80
коп.; та порушення п. 4 ч. 1 ст. 4, п. 2 ч. 1 ст.
7, п. 4 ч. 1 ст. 1, п. 11 ст. 8, п. 2 ст. 9 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», що призвело до
заниження єдиного внеску на суму 34.244
грн. 74 коп.

Вказаних висновків відповідач дійшов з
огляду на встановлені в ході
проведення перевірки обставини, а саме
- у 2012 році діяльність ФОП ОСОБА_1 з
виробництва меблів була збитковою, чим,
на думку перевіряю чого органу,
підтверджується відсутність розумної
економічної причини (ділової мети) під
час здійснення цього виду діяльності.
Здійснюючи господарські операції без
фактичного отримання позитивного
економічного ефекту, на думку
відповідача, ці операції не можуть
вважатися вчиненими в межах
господарської діяльності підприємця.
Таким чином, позивач не мав права на
врахування у податковому обліку у 2012
році наслідків діяльності з
виробництва меблів. Крім того, ДПІ у м.
Сумах зазначає про відсутність у
позивача права враховувати у складі
витрат при визначенні об'єкта
оподаткування податком на доходи
фізичних осіб, загальновиробничих
витрат у сумі 98.688 грн. 00 коп., а саме:
витрат з оперативної оренди та оплатою
комунальних послуг, витрат на
придбання і ремонт інструмента та
витрат на перевезення, через те, що ці
витрати не приймали участі в отриманні
доходів від здійснення господарської
діяльності.

На підставі висновків акту перевірки, 20
березня 2014 року ДПІ у м. Сумах були
прийняті:

- податкове повідомлення-рішення №
/15521 (т. 1 а.с. 29) про збільшення
грошового зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб, з урахуванням
штрафних (фінансових) санкцій, в сумі
19.042 грн. 25 коп., з яких: 15.233 грн. 80 коп.
основний платіж, 3.808 грн. 45 коп.
штрафні (фінансові) санкції;

- вимога № Ф-15525 (т. 1 а.с. 9) про сплату
боргу (недоїмки) по єдиному внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 34.244 грн. 74
коп.;

- рішення № /15523 (т. 1 а.с. 72) про
застосування штрафних санкцій за
донарахування своєчасно не
нарахованого платником єдиного внеску,
в розмірі 5.136 грн. 71 коп.

Не погоджуючись з вимогою про сплату
боргу та рішенням про застосування
штрафних санкцій, позивачем до
Головного управління Міндоходів у
Сумській області 01 квітня 2014 року
подана скарга (т. 1 а.с. 44-47) за
результатами розгляду якої, згідно
рішення № 6734/14/18-28-10-03-05-12/97ск від 30.04.2014
року (т. 1 а.с. 48-51), податковим органом
залишена без змін вимога № Ф-15525 від
20.03.2014 року про сплату боргу (недоїмки)
та скасовано рішення № /15523 від
20.03.2014 року в частині застосування
штрафних санкцій за донарахування
своєчасно не нарахованого платником
єдиного внеску в розмірі 1.712 грн. 24 коп.,
в іншій частині це рішення залишено без
змін.

На підставі вказаного рішення ГУ
Міндоходів у Сумській області,
відповідачем було прийняте рішення №
(т. 1 а.с. 40) про застосування
штрафних санкцій за донарахування
своєчасно не нарахованого платником
єдиного внеску в розмірі 3.424 грн. 47 коп.

05 травня 2014 року ДПІ у м. Сумах ФОП
ОСОБА_1 направлена вимога № Ф-3088-25 про
сплату боргу (недоїмки) в сумі 42.817 грн. 60
коп., з яких: 34.666 грн. 87 коп. недоїмка, 4.714
грн. 06 коп. - штраф, 3.436 грн. 67 коп. - пеня.

Погоджуючись із висновком суду першої
інстанції про обґрунтованість
позовних вимог ФОП ОСОБА_1, колегія
суддів зазначає, що згідно п. 177.1, 177.2, 177.4
ст. 177 ПК України доходи фізичних осіб -
підприємців, отримані протягом
календарного року від провадження
господарської діяльності,
оподатковуються за ставками,
визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього
Кодексу.

Об'єктом оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та негрошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
підприємця.

До переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 138.1 ст. 138 ПК
України витрати операційної
діяльності визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -
138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті.

Положеннями пп. 138.10.2 п. 138.10 ст. 138 ПК
України визначено, що адміністративні
витрати, спрямовані на обслуговування
та управління підприємством, які також
відносяться до витрат операційної
діяльності, включають, окрім іншого,
витрати на утримання основних засобів,
інших необоротних матеріальних
активів загальногосподарського
використання (оперативна оренда (у тому
числі оренда легкових автомобілів),
придбання пально-мастильних
матеріалів, стоянка, паркування
легкових автомобілів, страхування
майна, амортизація, ремонт, опалення,
освітлення, водопостачання,
водовідведення, охорона.

Крім того, зокрема, п. "г", "д" пп. 138.8.5 п.
138.8 ст. 138 ПК України встановлено, що до
складу загальновиробничих витрат, які
відносяться до витрат операційної
діяльності, включаються: витрати на
утримання, експлуатацію та ремонт,
страхування, оперативну оренду
основних засобів, інших необоротних
активів загальновиробничого
призначення; витрати на опалення,
освітлення, водопостачання,
водовідведення та інші послуги з
утримання виробничих приміщень.

Таким чином, з урахуванням зазначених
норм, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що витрати на оренду, на оплату
комунальних послуг, на придбання і
ремонт інструмента та на перевезення,
фізична особа-підприємець має право
враховувати при визначенні об'єкта
оподаткування податком на доходи в
разі, якщо ці витрати підтверджені
відповідними документами.

Судом встановлено, що витрати ФОП
ОСОБА_1 з оперативної оренди та по
оплаті комунальних послуг в сумі 54.488
грн. 00 коп., витрати на придбання і
ремонт інструментів в сумі 48.105 грн. 00
коп., а також витрати на перевезення в
сумі 17.755 грн. 00 коп., підтверджені
первинними документами
бухгалтерського обліку та пов'язані із
здійсненням господарської діяльності:
виробництво меблів для офісів і
підприємств торгівлі (т. 1 а.с. 99-253, т. 2
а.с. 1-204).

За таких обставин, колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок осуду
першої інстанції про наявність у
позивача права враховувати згадані
витрати при визначенні об'єкта
оподаткування податком на доходи
фізичних осіб.

Належних доказів на підтвердження
відсутності у ФОП ОСОБА_1 права
враховувати витрати з оперативної
оренди, по оплаті комунальних послуг,
на придбання і ремонт інструментів та
на перевезення при визначенні об'єкта
оподаткування податком на доходи
фізичних осіб, зокрема докази
відсутності зв'язку цих витрат із
господарською діяльністю чи не
підтвердження їх відповідними
документами, ДПІ у м. Сумах, на
виконання приписів ч. 2 ст. 71 КАС
України, судам першої та апеляційної
інстанції не надала.

Твердження відповідача про те що
позивач не мав права на врахування у
податковому обліку у 2012 році наслідків
діяльності з виробництва меблів
внаслідок її збитковості колегія
суддів вважає безпідставним, оскільки
згідно із ст. 3 Господарського кодексу
України визначено, що під
господарською діяльністю розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність.

Таким чином, отримання прибутку від
кожної окремої операції не є
обов'язковою ознакою господарської
діяльності, оскільки вона може
включати і окремі збиткові операції,
здійснення яких викликано об'єктивними
причинами, продаж позивачем товару за
ціною, нижчою собівартості, не можна
розглядати як операцією, вчинену поза
межами його господарської діяльності.

Отже, визначальним фактором є
наявність мети суб'єкта господарювання
на отримання прибутку та здійснення
діяльності у відповідності з такими
цілями. Проте, неотримання
господарюючим суб'єктом доходу від
окремої господарської операції не
свідчить про те, що така операція не
пов'язана з його господарською
діяльністю, оскільки при здійсненні
господарських операцій існує
звичайний комерційний ризик
неотримання доходу від конкретної
операції.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо обґрунтованості
позовних вимог ФОП ОСОБА_1 та вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
додержанням норм матеріального та
процесуального права з правильним
встановленням обставин справи, що
відповідно до приписів ст. 200 КАС
України є підставами для залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
судового рішення - без змін.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Належним чином повідомлені про дату,
час та місце апеляційного розгляду
особи, які беруть участь у справі, до
засідання суду апеляційної інстанції
не прибули у зв'язку з чим, в порядку,
передбаченому ст. 41, ч. 4 ст. 196 Кодексу
адміністративного судочинства
України, розгляд справи відбувся за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 41 ч. 1, 160, 167, 195, 196, 198 ч. 1 п. 1, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області залишити без
задоволення, а постанову Сумського
окружного адміністративного суду від 16
жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала Харківського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня складання ухвали у повному
обсязі шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
(підпис) Л.В.
Мельнікова

Судді
(підпис) Н.С.
Бартош

(підпис) Л.О.
Донець

Повний текст ухвали виготовлений
і підписаний 08 грудня 2014 року