Справа № 826/14266/14
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
Справа: № 826/14266/14

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В.,
Желтобрюх І.Л.,

за участю секретаря Бабенка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційні
скарги Фонду державного майна України,
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України, державного
підприємства «Об'єднана
гірничо-хімічна компанія» на ухвалу
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 18 вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом приватного
акціонерного товариства «Кримський
ТИТАН» до Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України, Фонду
державного майна України, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору: державне підприємство
«Об'єднана гірничо-хімічна компанія»,
за участю Прокуратури м. Києва про
визнання протиправними та скасування
наказів,

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство
«Кримський ТИТАН» ( далі - позивач )
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України ( далі -
відповідач-1 ), Фонду державного майна
України ( далі - відповідач-2 ), третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору: державне
підприємство «Об'єднана
гірничо-хімічна компанія», за участю
Прокуратури м. Києва про визнання
протиправними та скасування наказу
Фонду державного майна України та
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України від 06.09.2014 р. № 2253/1073
«Про передачу ЦМК Іршанського
гірничо-збагачувального і
Вільногірського
гірничо-металургійного комбінатів» та
наказу Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України від 06.09.2014
р. № 1074 «Про управління цілісними
майновими комплексами Іршанського
гірничо-збагачувального і
Вільногірського
гірничо-металургійного комбінатів».

Разом з адміністративним позовом
позивач подав заяву про вжиття заходів
забезпечення позову шляхом зупинення
дії оскаржуваних ним наказів.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 18 вересня 2014 року
заява приватного акціонерного
товариства «Кримський ТИТАН» була
задоволена шляхом зупинення дії
зазначених наказів до ухвалення
судового рішення по справі.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідачі і третя особа
подали апеляційні скарги, в яких
просять скасувати вказану ухвалу суду
та постановити нову ухвалу, якою
відмовити в задоволенні заяви позивача
про вжиття заходів забезпечення
позову, так як, на думку апелянтів,
судом першої інстанції було порушено
норми процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення
питання.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційних скарг,
перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм процесуального
права, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги підлягають
залишенню без задоволення, а ухвала
суду - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, приватне акціонерне
товариство «Кримський ТИТАН» ( далі -
ПрАТ «Кримський ТИТАН» ) на підставі
договорів оренди від 06.09.2004 р. № 586 та №
587 є орендарем цілісних майнових
комплексів ДП «Іршанський
гірничо-збагачувальний комбінат» і ДП
«Вільногірський гірничо-металургійний
комбінат».

По закінченню строку, на який були
укладені зазначені договори оренди,
Фондом державного майна України
позивачу було відмовлено у їх
пролонгації.

06.09.2014 р. відповідачами був прийнятий
спільний наказ № 2253/1073 «Про передачу
ЦМК Іршанського
гірничо-збагачувального і
Вільногірського
гірничо-металургійного комбінатів», а
також відповідачем-1 прийнятий наказ №
1074 «Про управління цілісними майновими
комплексами Іршанського
гірничо-збагачувального і
Вільногірського
гірничо-металургійного комбінатів».

Зазначені накази оскаржені ПрАТ
«Кримський ТИТАН» в судовому порядку
із одночасним поданням заяви про
вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову шляхом
зупинення дії цих наказів.

Судова колегія встановила, що
задовольняючи заяву позивача про
вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що наразі
існує очевидна небезпека заподіяння
шкоди права, свободам та інтересам
позивача.

Спірні правовідносин регулюються
нормами Кодексу адміністративного
судочинства ( далі - КАС України ).

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України, суд
за клопотанням позивача або з власної
ініціативи може постановити ухвалу про
вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, якщо існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів,
або для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат, а
також якщо очевидними є ознаки
протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Згідно з ч. 3 ст. 117 КАС України, подання
адміністративного позову, а також
відкриття провадження в
адміністративній справі не зупиняють
дію оскаржуваного рішення суб'єкта
владних повноважень, але суд у порядку
забезпечення адміністративного позову
може відповідною ухвалою зупинити дію
рішення суб'єкта владних повноважень
чи його окремих положень, що
оскаржуються.

Отже, з наведених законодавчих
норм вбачається, що підставою для
вжиття судом заходів забезпечення
адміністративного позову, зокрема,
шляхом зупинення дії оскаржуваних
рішень суб'єкта владних повноважень, є
наявність однієї з таких підстав: 1)
очевидної небезпеки заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі; 2) захист цих
прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів; 3)
для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат; 4)
очевидних ознак протиправності
рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень.

Виходячи з цього, колегія суддів
звертає увагу на те, що оскаржувані
накази були прийняті апелянтом та
Мінекономіки України після
постановлення Окружним
адміністративним судом м. Києва ухвал
про забезпечення позову у справах №
826/123/14, № 826/11736/14, якими було заборонено
апелянту та будь-яким іншим особам
вчиняти дії щодо повернення ( передачі )
орендованого майна Іршанського ГЗМ і
Вільногірського ГМК, і до вирішення цих
справ по суті позовних вимог.

Зазначені обставини вже самі по
собі доводять очевидність небезпеки
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам позивача до ухвалення
рішення по даній адміністративній
справі.

Крім того, зі змісту оскаржуваних
наказів від 06.09.2014 р. № 2253/1073, № 1074 та з
відокремлених матеріалів справи
вбачається, що відповідачами дійсно
прийняті рішення про передачу майна
Іршанського ГЗМ і Вільногірського ГМК,
орендарем яких тривалий час було ПрАТ
«Кримський ТИТАН», на баланс ДП
«Об'єднана гірничо-хімічна компанія»
без проведення інвентаризації та,
відповідно, встановлення
наявності/відсутності на цих
комбінатах майна заявника.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що в даному випадку
наявні достатні та необхідні правові
підстави стверджувати про очевидну
небезпеку заподіяння шкоди правам,
свободам та інтересам позивача в разі
приведення в дію та подальшого
виконання оскаржуваних наказів
відповідачів до ухвалення рішення по
суті позовних вимог по цій
адміністративній справі.

Доводи апеляційних скарг
відповідачів про те, що судом першої
інстанції при постановленні
оскаржуваної ухвали не було наведено
доказів очевидної небезпеки
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам ПрАТ «Кримський ТИТАН»,
доказів того, що їх захист або
відновлення стануть неможливими без
вжиття таких заходів чи для їх
відновлення необхідно буде докласти
значних зусиль та витрат, а також не
вказано на існування очевидних ознак
протиправності рішень, дій чи
бездіяльності відповідачів, колегія
суддів вважає не обґрунтованими і
такими, що спростовуються
відокремленими матеріалами справи, які
надійшли до суду апеляційної інстанції
разом з апеляційними скаргами
відповідачів і третьої особи, про що
зазначено вище.

Посилання апелянта - Мінекономіки
України на те, що він не був стороною у
справах № 826/123/14 та № 826/11736/14, при
розгляді яких судом постановлені
ухвали про вжиття заходів забезпечення
позову, колегія суддів вважає такими,
що не спростовують висновків суду
першої інстанції про очевидність
небезпеки заподіяння шкоди правам,
свободам та інтересам позивача до
ухвалення рішення по даній
адміністративній справі.

Доводи апелянта - Фонду
державного майна України, в яких він
перелічує абсолютно всі підстави для
забезпечення позову, що наведені у ст.
117 КАС України, суперечать змісту
вказаної норми процесуального права, з
якої чітко вбачається, що для ухвалення
судом рішення про вжиття заходів
забезпечення позову достатнім та
необхідним є не сукупність всіх
підстав одночасно, а лише будь-якої з
них.

Твердження апелянта - ДП
«Об'єднана гірничо-хімічна компанія»
про те, що воно не має можливості
зупинити дію наказу Фонду державного
майна України та Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України від 06.09.2014 р. № 2253/1073 та наказу
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України від 06.09.2014 р. № 1074, суд
апеляційної інстанції вважає такими,
що не вказують на порушення судом
першої інстанції жодних норм
матеріального або процесуального
права при постановленні ним
оскаржуваної ухвали та не спростовують
очевидності небезпеки заподіяння
шкоди правам

свободам та інтересам позивача до
ухвалення рішення по даній
адміністративній справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо наявності достатніх та
необхідних правових підстав для
задоволення заяви позивача про вжиття
заходів забезпечення
адміністративного позову та приходить
до висновку, що судом першої інстанції
були повно встановлені фактичні
обставини справи, правильно
застосовані норми процесуального
права та ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, згідно з
вимогами ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З огляду на це, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційні скарги
Фонду державного майна України,
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України, державного
підприємства «Об'єднана
гірничо-хімічна компанія» залишити без
задоволення, а ухвалу Окружного
адміністративного суду м. Києва від 18
вересня 2014 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 117, 118, 159, 160, 195, 196,
199, 200, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Фонду
державного майна України, Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України, державного підприємства
«Об'єднана гірничо-хімічна компанія»
залишити без задоволення, а ухвалу
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 18 вересня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня складання її в повному
обсязі шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст рішення
виготовлений 11 грудня 2014 року.

Головуючий суддя
Епель О.В.

Судді:
Карпушова О.В.

Желтобрюх І.Л.