Справа № 815/5161/14
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 815/5161/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко
О.О.

за участю секретаря -
Царькової К.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Одеського
окружного адміністративного суду
справу за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Софі-Буд» до
Державної податкової інспекції в
Овідіопольському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного
адміністративного суду знаходиться
справа за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Софі-Буд» до
Державної податкової інспекції в
Овідіопольському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання противоправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення № від 16.06.2014
року, яким ТОВ «Софі-Буд» збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в розмірі 40738,00
гривень, у тому числі за основним
платежем 32590,00 гривень та за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) 8148,00
гривень, визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 16.06.2014
року, яким ТОВ «Софі-Буд» збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на доходи в розмірі 1466,25 гривень, у тому
числі за основним платежем 765,00 гривень
та за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) 701,25 гривень, визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 16.06.2014 року, яким
ТОВ «Софі-Буд» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств в
розмірі 101181,00 гривень, у тому числі за
основним платежем 80945,00 гривень та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) 20236,00 гривень.

В судове засідання, призначене на 03
грудня 2014 року, повноважний
представник позивача не з'явився, про
дату, час та місце судового засідання
був повідомлений належним чином та
своєчасно, про що свідчить наявна в
матеріалах справи телефонограма
(а.с.223). Жодних клопотань від позивача
чи його повноважного представника про
відкладення судового розгляду, або
розгляд справи у їх відсутність до
суду не надходило. З урахуванням
викладеного, судом визнано неповажною
неявку позивача в судове засідання.

В судовому засіданні судом було
поставлено на обговорення питання про
залишення адміністративного позову
без розгляду, у зв'язку з повторною
неявкою позивача в судове засідання
без поважних причин.

Представник відповідача вважав за
необхідне залишити позовну заяву без
розгляду, у зв'язку з повторною неявкою
позивача в судове засідання без
поважних причин.

Згідно ч. 3 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) у разі повторного
неприбуття позивача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин,
якщо від нього не надійшло заяви про
розгляд справи за його відсутності, суд
залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС
України, суд своєю ухвалою залишає
позовну заяву без розгляду, якщо
позивач повторно не прибув у попереднє
судове засідання чи у судове засідання
без поважних причин, якщо від нього не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності.

Судом встановлено, що в судове
засідання, призначене, на 12 листопада
2014 року повноважний представник
позивача не з'явився, про дату, час та
місце судового засідання був
повідомлений належним чином та
своєчасно, про що свідчить наявний в
матеріалах справи довідковий лист
(а.с.215). Жодних клопотань про
відкладення судового розгляду, або
розгляд справи за його відсутністю до
суду не надходило. З урахуванням
викладеного, судом визнано неповажною
неявку позивача в судове засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 КАС України,
судовий виклик або судове повідомлення
осіб, які беруть участь у справі,
свідків, експертів, спеціалістів,
перекладачів здійснюється
рекомендованою кореспонденцією
(листом, телеграмою), кур'єром із
зворотною розпискою за адресами,
вказаними цими особами, або шляхом
надсилання тексту повістки, складеного
відповідно до статті 34 цього Кодексу
факсимільним повідомленням (факсом,
телефаксом), електронною поштою,
телефонограмою, опублікування у
друкованому засобі масової інформації.

Відповідно до положень, передбачених ч.
1, 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть
участь у справі, мають рівні
процесуальні права і обов'язки та
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами і неухильно
виконувати процесуальні обов'язки.

Крім наявних прав особи, що беруть
участь у справі, наділені також певними
обов'язками, що кореспондують
процесуальним правам інших осіб, та
дають змогу здійснювати ефективний
розгляд справи судом. При цьому
процесуальні права і обов'язки
будь-якої особи, яка бере участь у
справі, не можуть визнаватися більш або
менш важливими ніж права і обов'язки
другої особи, яка бере участь у справі.

Згідно ч. 1 ст.122 КАС України
адміністративна справа має бути
розглянута і вирішена протягом
розумного строку, але не більше місяця
з дня відкриття провадження у справі,
якщо інше не встановлено цим Кодексом.

З аналізу зазначених процесуальних
норм вбачається, що право на розгляд
справи судом протягом розумного
строку, але не більше місяця з дня
відкриття провадження у справі,
належить як позивачу, так і
відповідачу.

Якщо особи які беруть участь у справі,
не можуть з поважних причин прибути до
суду, то відповідно до ч.2 ст.40 КАС
України вони зобов'язанні завчасно
повідомити суд про неможливість
прибуття та її причини. «Завчасно»
означає необхідність повідомити у такі
строки, щоб у суду була інформація про
це не пізніше початку судового
засідання. Спосіб повідомлення може
бути різним (закон їх не обмежує) -
телефоном, поштою, тощо.

Остаточно поважність причин
неприбуття оцінюватиме суд у кожному
конкретному випадку з метою визначення
правових наслідків такого неприбуття.

Неповідомлення про причини неприбуття
за правовими наслідками прирівняне до
неприбуття в судове засідання без
поважних причин.

Причини неприбуття слід визнавати
неповажними, якщо за таких причин особа
мала реальну можливість прибути в
судове засідання або надіслати свого
представника. Якщо ж прибуття в судове
засідання могло потягнути за собою
завдання шкоди цінностям вищим, ніж
інтереси розгляду справи (наприклад,
здоров'ю чи навіть життю особи), то
причини неприбуття суд визнає
поважними. Тож поважність причини
неприбуття є оціночною категорією, яка
залежить від конкретних обставин, тому
про вирішення цього питання суд
постановляє вмотивовану ухвалу.

Неприбуття в судове засідання
позивача, належним чином повідомленого
про дату, час та місце судового
розгляду, є повторним, коли ні позивач,
ні його представник вдруге не прибули
на розгляд справи і в суду є достовірні
докази про те, що обидва рази позивача
було належним чином повідомлено.

«Повторність» означає вчинення знову,
тобто основною ознакою повторності є
здійснення аналогічного, тотожного.
При цьому черговість та порядок
вчинення дій не впливає на факт їх
повторності. А тому «повторне
неприбуття», як підстава для залишення
позовної заяви без розгляду, означає
нез'явлення у судове засідання два чи
більше разів без поважних причин
протягом усього розгляду справи ( та не
обов'язкове двічі підряд).

Таку ж саму позицію висловив Вищий
адміністративний суд України в ухвалі
від 26 травня 2011 року по
справі № К/9991/15646/11.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.8 КАС
України суд застосовує принцип
верховенства права з урахуванням
судової практики Європейського Суду з
прав людини.

Суд зазначає, що вжиття заходів для
прискорення процедури розгляду справ є
обов'язком не тільки держави, а й осіб,
які беруть участь у справі. Так,
Європейський суд з прав людини в
рішенні від 7 липня 1989 року у справі
«Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти
Іспанії» зазначив, що заявник
зобов'язаний демонструвати готовність
брати участь на всіх етапах розгляду,
що стосуються безпосередньо його,
утримуватися від використання
прийомів, які пов'язані із зволіканням
у розгляді справи, а також максимально
використовувати всі засоби
внутрішнього законодавства для
прискорення процедури слухання.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
приходить до висновку про необхідність
залишення адміністративного позову
без розгляду на підставі п.4 ч. 1 ст. 155
КАС України, оскільки має місце
повторна неявка позивача у судове
засідання без поважних причин, без
повідомлення ним про причини
неприбуття та без наявності заяв про
розгляд справи за його відсутності.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 40, ч. 3 ст. 128, п. 4 ч. 1 ст. 155, ст.ст. 158, 160,
165 України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Софі-Буд»
до Державної податкової інспекції в
Овідіопольському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання противоправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення № від 16.06.2014
року, яким ТОВ «Софі-Буд» збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в розмірі 40738,00
гривень, визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 16.06.2014
року, яким ТОВ «Софі-Буд» збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на доходи в розмірі 1466,25 гривень,
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 16.06.2014 року, яким ТОВ
«Софі-Буд» збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств в розмірі 101181,00
гривень - залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що залишення
позовної заяви без розгляду не
перешкоджає повторному зверненню до
адміністративного суду в загальному
порядку.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 5-денний строк з дня
проголошення ухвали апеляційної
скарги, або в порядку ч. 3 ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Стеценко О.О.