Справа № 2а-2947/12/2770
Суддя: Ілюхіна Ганна Павлівна
Дата ухвалення: 2013-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 2а-2947/12/2770

20.03.13 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Ілюхіної Г.П.,

суддів Лядової Т.Р. ,

Яковенко С.Ю.

секретар судового засідання Радух
Ю.А.

за участю сторін:

від позивача: Жилін Ігор Борисович,
довіреність б/н від 26.06.2012,

від відповідача: Поляков Олексій
Едуардович, довіреність № 7/24-11 від
08.01.2013,

розглянувши апеляційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі на постанову Окружного
адміністративного суду міста
Севастополя (суддя Мінько О.В.) від
15.01.2013 у справі № 2а-2947/12/2770

за позовом Приватного підприємства
"БОС" (вул. Степаненка, 4, м. Севастополь,
99007)

до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі (пл.
Повсталих, 6, м. Севастополь, 99008)

про визнання відмови протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста
Севастополь від 15.01.2013
адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною відмову від 11.06.2012
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі в реєстрації декларації
поданої 06.06.2012 приватним підприємством
"БОС" про готовність об'єкта до
експлуатації "Реконструкція кемпінгу
на 170 місць по вул. Пляж Омега, № 21 в м.
Севастополі. I черга будівництва -
другий пусковий комплекс. Сауна.; код
ДКБС-1264.9; III категорія складності".

Зобов'язано Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Севастополі зареєструвати подану
06.06.2012 приватним підприємством "БОС"
Декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації "Реконструкція кемпінгу
на 170 місць по вул. Пляж Омега, № 21 в м.
Севастополі. I черга будівництва -
другий пусковий комплекс. Сауна.; код
ДКБС-1264.9; III категорія складності".

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь приватного підприємства
"БОС" судові витрати в розмірі 70,00 грн.
(арк.с.60-65).

Рішення суду мотивовано тим, що для
введення в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта замовник (його
уповноважена особа) повинен подати
(надіслати рекомендованим листом)
відповідну декларацію до Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України, її територіального органу або
у дозвільний центр за
місцезнаходженням об'єкта. При цьому
зазначеними нормативно-правовим
актами встановлено вичерпний перелік
підстав для повернення декларацій на
доопрацювання; проектна документація
на об'єкт будівництва "Реконструкція
кемпінгу на 170 місць по вул. Пляж Омега
№ 21 в м. Севастополі. I черга
будівництва пусковий комплекс. Сауна.;
код ДКБС-1264.9; III категорія складності"
була розроблена і затверджена до
затвердження постанов Кабінету
Міністрів України від 13.04.2011 №461 та від
13.04.2011 №466; дія вимог про кваліфікаційні
сертифікати не розповсюджується на
проектантів щодо проектних робіт,
виконаних і затверджених до прийняття
вимог щодо підтвердження кваліфікації
проектанта; отже, відомості, зазначені
позивачем в пунктах 6, 8 декларації про
готовність об'єкту до експлуатації,
наданої до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Севастополі 06.06.2012, відповідають
вимогам законодавства, зокрема
правилам заповнення декларації; у
відповідача відсутні правові підстави
вимагати від позивача вносити до
декларації відомості, які або не
передбачені законодавством, або не
можуть підтверджувати обставини, що
вже відбулися у минулому по правилах,
що діяли в той період, до набуття
чинності нової вимоги законодавства.

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач - Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення по справі, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі (арк.с.69-72).

Доводи апеляції мотивовані тим, що суд
першої інстанції порушив норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення спору по суті;
відповідач вважає, що судом першої
інстанції неправомірно змінено зміст
Постанови Кабінету Міністрів України
від 13.04.2012 №461, з посиланням на лист
Міністерства регіонального
будівництва та архітектури України від
01.06.2012 №7/12-9217, який має рекомендаційний
характер щодо надання Інспекції
можливості продовжувати реєстрацію,
без зазначення спірних відомостей, а не
вносить відповідні зміни до Порядку;
суд першої інстанції не врахував
Клопотання про зупинення провадження у
справі №2а-2947/1 2/2770, до набрання
рішенням законної сили у справі
№2а-1433/12/2770 за позовом Приватного
підприємства «БОС» до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Севастополі про визнання
відмов у реєстрації декларації про
готовність об'єкту до експлуатації
протиправними та зобов'язання вчинити
дії по її реєстрації, яка перебувала в
провадженні Вищого адміністративного
суду України, позивачу було відмовлено
у задоволенні позову в частині
зобов'язання позивача зареєструвати
декларацію про готовність об'єкту до
експлуатації; лист від 11.06.2012 №СТ 153096264,
яким повернено на доопрацювання
декларацію, не є відмовою, а є
поверненням декларації в розумінні
частини шостої статті 39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності»; Інспекція не відмовляла
позивачу у реєстрації декларації, а
лише повернула вказану декларацію на
доопрацювання; крім того, позивачем
пропущений строк звернення до суду,
встановлений частиною другою статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав апеляційну скаргу,
просив її задовольнити, рішення суду
першої інстанції скасувати по мотивам,
викладеним в ній.

Представник позивача надав
заперечення на апеляційну скаргу
(вх.№3723), в судовому засіданні
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги, просив в її
задоволенні відмовити, вважає рішення
суду першої інстанції законним та
обґрунтованим.

Розглянувши справу в порядку статей 195,
196 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
встановила наступне.

Приватне підприємство "БОС"
зареєстровано 04.03.2002 Ленінською
районною державною адміністрацією м.
Севастополя як юридична особа (арк.с.35).

Позивачем здійснені будівельні роботи
по реконструкції кемпінгу, за адресою
вул. Пляж Омега, №21 в м. Севастополі, на
земельній ділянці, яка перебуває у
користуванні приватного підприємства
"БОС" за договором оренди земельної
ділянки від 07.01.2005 №70.

21.09.2009 Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Севастополі надано дозвіл приватному
підприємству "БОС" на виконання
будівельних робіт № 457 (терміном дії до
30.06.2010, продовжено до 30.09.2011) .

06.06.2012 після закінчення будівництва
об'єкта - "Реконструкція кемпінгу на 170
місць по вул. Пляж Омега № 21 в м.
Севастополі. I черга будівництва
пусковий комплекс. Сауна.; код ДКБС-1264.9;
III категорія складності" позивач надав
до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі для реєстрації
Декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації (арк.с.9-16).

В пункті 6 "Інформація про осіб,
відповідальних за виконання робіт"
Декларації позивачем зазначено
відомості про суб'єкта підприємницької
діяльності, що виконували будівельні
роботи по об'єкту і осіб,
відповідальних за виконання робіт -
"прізвище, ім'я, по-батькові виконроба".

В пункті 8 "Інформація про
відповідальних осіб генерального
проектувальника (проектувальника):
головного архітектора (інженера)
проекту, особи, що здійснює авторський
нагляд (за наявності)" Декларації про
готовність об'єкту до експлуатації,
поданої 06.06.2012, в графі, яка вимагає
зазначення інформації про серію та
номер кваліфікаційного сертифіката,
які обов'язково зазначаються з 01.06.2012,
вказано - "посвідчення від 01.11.2007 №760
Експерт з питань сейсмічного
будівництва".

11.06.2012 листом вих.№ СТ 64
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі на підставі пункту 21
Порядку прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 13.04.2011 №461,
повернута Декларація позивача про
готовність об'єкту до експлуатації на
доопрацювання без проведення
реєстрації, у звязку з тим, що данні
зазначені в пунктах 6, 8 Декларацій
заповнені не в повному обсязі -
відсутні серія і номер
кваліфікаційного сертифікату, який
обов'язково зазначається з 01.06.2012
(арк.с.8).

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Севастополі про:

- визнання відмови в реєстрації
декларації поданої 06.06.2012 приватним
підприємством "БОС" про готовність
об'єкту до експлуатації "Реконструкція
кемпінгу на 170 місць по вул. Пляж Омега
№ 21 в м.Севастополі. I черга будівництва
пусковий комплекс. Сауна.; код ДКБС-1264.9;
III категорія складності", протиправною;

- зобов'язання зареєструвати
декларацію подану 06.06.2012 приватним
підприємством "БОС" про готовність
об'єкту до експлуатації "Реконструкція
кемпінгу на 170 місць по вул. Пляж
Омега № 21 в м. Севастополі. I черга
будівництва пусковий комплекс. Сауна.;
код ДКБС-1264.9; III категорія складності"
(арк.с.3-5).

Спір виник у зв'язку з тим, що, на думку
позивача, відповідачем при відмові в
реєстрації декларації позивача про
готовність об'єкту до експлуатації
порушені вимоги Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
та Постанови Кабінету Міністрів
України від 13.04.2011 №461 "Питання
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів".

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правову оцінку обставин у
справі та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - підлягає залишенню без
змін, з наступних підстав.

Правовідносини сторін регулюються
Конституцією України, Законом України
"Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності" від 06.09.2005 №
2806-IV (далі - Закон №2806-IV), Законом
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" від 17.02.2011 №3038-VI (далі -
Закон №3038-VI), Порядком прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 13.04.2011
№461 (далі - Порядок №461), Порядком
проведення професійної атестації
відповідальних виконавців окремих
видів робіт (послуг), пов'язаних із
створенням об'єктів архітектури",
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 №554 (далі -
Порядок №554).

Суд першої інстанції проаналізував
діюче законодавство України та дійшов
вірного висновку про задоволення
позовних вимог.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 4-1 Закону №2806-IV,
порядок видачі документів дозвільного
характеру або відмови в їх видачі,
переоформлення, видачі дублікатів,
анулювання центральними органами
виконавчої влади, їх територіальними
(місцевими) органами встановлюється
Кабінетом Міністрів України за
поданням відповідного дозвільного
органу, погодженим з уповноваженим
органом, якщо інше не передбачено
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Порядок видачі документів дозвільного
характеру або відмови в їх видачі,
переоформлення, видачі дублікатів,
анулювання, видача або відмова у видачі
яких законами України віднесена до
повноважень органів місцевого
самоврядування, встановлюється їх
рішенням за погодженням з
територіальними (місцевими) органами
центральних органів виконавчої влади,
що здійснюють регулювання у
відповідній сфері, та територіальними
органами уповноваженого органу, а у
випадках, передбачених законом, - на
підставі типових порядків,
затверджених Кабінетом Міністрів
України.

Такі порядки мають передбачати,
зокрема, вичерпний перелік документів,
які суб'єкту господарювання необхідно
подати для одержання документа
дозвільного характеру.

Частиною п'ятою статті 4-1 Закону № 2806-IV
встановлено, що підставами для відмови
у видачі документа дозвільного
характеру є: подання суб'єктом
господарювання неповного пакета
документів, необхідних для одержання
документа дозвільного характеру,
згідно із встановленим вичерпним
переліком; виявлення в документах,
поданих суб'єктом господарювання,
недостовірних відомостей; негативний
висновок за результатами проведених
експертиз та обстежень або інших
наукових і технічних оцінок,
необхідних для видачі документа
дозвільного характеру.

Законом можуть встановлюватися інші
підстави для відмови у видачі
документа дозвільного характеру.

Відмова у видачі документа дозвільного
характеру за підставами, не
передбаченими законами, не
допускається.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2806-IV,
видача документів дозвільного
характеру місцевими дозвільними
органами здійснюється в дозвільному
центрі державним адміністратором або
представником місцевого дозвільного
органу за принципом організаційної
єдності.

Суб'єкт господарювання або
уповноважена ним особа подає
державному адміністратору чи
представнику відповідного місцевого
дозвільного органу, які здійснюють
прийом суб'єктів господарювання в
дозвільному центрі, заяву, форма якої
затверджується Кабінетом Міністрів
України за поданням уповноваженого
органу та за погодженням з дозвільними
органами.

До заяви додаються документи,
необхідні для видачі документа
дозвільного характеру, передбачені
законодавством, яким регулюються
відносини щодо одержання такого
документа.

Частиною п'ятою статті 7 Закону № 2806-IV
забороняється вимагати від заявника
для одержання документа дозвільного
характеру документи, не передбачені
законодавством.

Відповідно до частини першої статті 34
Закону №3038-VI, замовник має право
виконувати будівельні роботи після:
направлення замовником повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт Державній
архітектурно-будівельній інспекції
або її територіальному органу (далі -
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю) за
місцезнаходженням об'єкта будівництва
- щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим Кабінетом
Міністрів України. Форма повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт та порядок його подання
визначаються Кабінетом Міністрів
України; реєстрації відповідною
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності; видачі замовнику
відповідною інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних робіт
- щодо об'єктів будівництва, що належать
до IV і V категорій складності.

Частиною першою статті 39 Закону № 3038-VI
передбачено, що прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, що належать до I - III категорій
складності, та об'єктів, будівництво
яких здійснювалося на підставі
будівельного паспорта здійснюється
шляхом реєстрації відповідною
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Форма декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, порядок її
подання і реєстрації визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною шостою статті 39 Закон
№ 3038-VI інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
відмовляють у реєстрації декларації
про готовність об'єкта до експлуатації,
якщо така декларація подана чи
оформлена з порушенням встановлених
вимог.

Частиною сьомою статті 39 Закон № 3038-VI
встановлено, що інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
відмовляють у видачі сертифіката з
таких підстав: неподання документів,
необхідних для прийняття рішення про
видачу сертифіката; виявлення
недостовірних відомостей у поданих
документах; невідповідність об'єкта
проектній документації на будівництво
такого об'єкта та вимогам державних
будівельних норм, стандартів і правил.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 461,
прийняття в експлуатацію об'єктів, що
належать до I - III категорії складності,
та об'єктів, будівництво яких здійснено
на підставі будівельного паспорта,
проводиться шляхом реєстрації
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією та її територіальними
органами (далі - Інспекція) поданої
замовником декларації про готовність
об'єкта до експлуатації (далі -
декларація).

Пунктом 17 Порядку № 461 встановлено, що
реєстрація декларації здійснюється з
дотриманням вимог Закону України "Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності".

Декларація приймається в дозвільному
центрі за місцезнаходженням об'єкта.
Реєстрацію декларації здійснює
Інспекція за місцезнаходженням об'єкта
на безоплатній основі.

Згідно з пунктом 18 Порядку № 461
замовник (його уповноважена особа)
подає особисто або надсилає
рекомендованим листом з описом
вкладення до Інспекції два примірники
декларації за формою згідно з додатком
1.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 461 у
разі коли декларація подана чи
оформлена з порушенням установлених
вимог, Інспекція повертає її на
доопрацювання з обґрунтуванням
підстав повернення у строк,
передбачений для її реєстрації.

Тобто, для введення в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта
замовник (його уповноважена особа)
повинен подати (надіслати
рекомендованим листом) відповідну
декларацію до Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України, її територіального органу або
у дозвільний центр за
місцезнаходженням об'єкта. При цьому
зазначеними нормативно-правовим
актами встановлено вичерпний перелік
підстав для повернення декларацій на
доопрацювання.

Відповідно до Порядку №554,
відповідальні виконавці окремих видів
робіт (послуг), пов'язаних із створенням
об'єктів архітектури (далі - виконавці),
- архітектор, інженер-проектувальник,
інженер технічного нагляду та експерт,
які здобули вищу освіту за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
спеціаліста або магістра за напрямом
професійної атестації, мають стаж
роботи за фахом не менш як три роки, або
не здобули такої освіти, але мають стаж
роботи у сфері містобудування не менш
як десять років.

Пунктом 3 Порядку №554 визначено, що
професійна атестація проводиться
Атестаційною архітектурно-будівельною
комісією (далі - Комісія) на підставі
кваліфікаційних характеристик
професій працівників.

Згідно з пунктом 15 Порядку №554, на
підставі рішення про видачу
кваліфікаційного сертифіката та
документа про внесення плати за
проведення професійної атестації
виконавцю видається відповідний
кваліфікаційний сертифікат за формою,
затвердженою Міністерством
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства.

Таким чином, проходження професійної
атестації осіб, відповідальних за
виконання робіт, з видачею
кваліфікаційного сертифікату, таким
виконавцям як виконробам,
законодавством не передбачено і не
може здійснюватися Атестаційною
архітектурно-будівельною комісією.

Аналогічну думку викладено у листі
Міністерства регіонального
будівництва та архітектури України
від 01.06.2012 №7/17-9217 "Про сертифікацію
виконавців робіт".

Отже, позивач при заповненні пункту 6
Декларації про готовність об'єкту до
експлуатації, зазначив осіб, для яких
законодавством не передбачено
отримання відповідного
кваліфікаційного сертифікату, а відтак
в графі "серія та номер
кваліфікаційного сертифіката
(обов'язково зазначається з 01.06.2012)",
зазначеного пункту, не міг вказати
інформації якої не існує.

Згідно Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13.04.2011
№461, та Порядку виконання підготовчих
робіт і виконання будівельних робіт,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 13.04.2011 №466, з
01.06.2012 в документах, які надаються
замовником будівництва до інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю, обов'язково вказуються серії
та номери кваліфікаційного
сертифікату відповідальних виконавців
окремих видів робіт (послуг), пов'язаних
із створенням об'єктів архітектури.

Частиною першою статті 58 Конституцій
України передбачено, що закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. Таким чином,
дія закону або іншого
нормативно-правового акту поширюється
тільки на ті відносини, які виникли
після набуття ним чинності.

Як вбачається з матеріалів справи,
проектна документація на об'єкт
будівництва "Реконструкція кемпінгу на
170 місць по вул. Пляж Омега № 21 в м.
Севастополі. I черга будівництва
пусковий комплекс. Сауна.; код ДКБС-1264.9;
III категорія складності" була
розроблена і затверджена в 2005 та 2010
роках з відповідними позитивними
висновками комплексної державної
експертизи №1494-04-2005 від 05.04.2006 вих.№1010
та №01-01264-04-10 від 09.11.2010 вих.№3884 (арк.с.17,
18, 52, 53-54), тобто до затвердження
постанов Кабінету Міністрів України
від 13.04.2011 №461 та від 13.04.2011 №466.

Таким чином, дія вимог про
кваліфікаційні сертифікати не
розповсюджується на проектантів щодо
проектних робіт, виконаних і
затверджених до прийняття вимог щодо
підтвердження кваліфікації
проектанта.

На підставі викладеного суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
відомості, зазначені позивачем в
пунктах 6, 8 декларації про готовність
об'єкту до експлуатації, наданої до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі 06.06.2012, відповідають
вимогам законодавства, зокрема
правилам заповнення декларації.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції, що у
відповідача були відсутні правові
підстави вимагати від позивача вносити
до декларації відомості, які або не
передбачені законодавством, або не
можуть підтверджувати обставини, що
вже відбулися у минулому по правилах,
що діяли в той період, до набрання
чинності нової вимоги законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відмова відповідача в реєстрації
декларації поданої 06.06.2012 приватним
підприємством "БОС" про готовність
об'єкта до експлуатації зазначеним
вище вимогам не відповідає.

Відповідно до статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно зі статтею 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Частиною другою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Належних та допустимих доказів на
підтвердження правомірності відмови в
реєстрації декларації поданої 06.06.2012
приватним підприємством "БОС" про
готовність об'єкта до експлуатації
відповідачем не надано, а доводи
апеляційної скарги не знайшли свого
підтвердження та спростовані
фактичними обставинами та доказами,
встановленими судом.

Доводи відповідача щодо пропуску
позивачем строку звернення до суду
судовою колегією не приймаються до
уваги, оскільки позивач звернувся до
суду з позовом 07.12.2012 в межах
встановленого статтею 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
строку, оскільки про порушення своїх
прав дізнався після отримання відмови
в реєстрації декларації про готовність
об'єкту до експлуатації, тобто після
11.06.2012, а не з дня подачі Декларації -
06.06.2012, як вважає відповідач.

Щодо посилання відповідача на справу
№2а-1433/12/2770 судова колегія зазначає, що
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 27.02.2013 у справі №К/9991/66228/12
касаційну скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі залишено без
задоволення, постанову Окружного
адміністративного суду м.Севастополя
від 02.08.2012 та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
ваід 25.09.2012 у справі Приватного
підприємства «БОС» до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Севастополі про визнання
відмов у реєстрації декларації про
готовність об'єкту до експлуатації
протиправними та зобов'язання вчинити
дії по її реєстрації, - залишено без
змін, предметом оскарження в цій справі
була відмова відповідача в реєстрації
Декларації про готовність об'єкту до
експлуатації від 07.05.2012.

Доводи відповідача, що ним Декларація
повернута для доопрацювання, що не є
відмовою в її реєстрації, не
заслуговують на увагу, є
безпідставними та спростовуються
вищевикладеним.

Правова оцінка, яку суд першої
інстанції дав обставинам справи, не
суперечить вимогам матеріального
права, а доводи апеляційної скарги щодо
їх неправильного застосування є
необґрунтованими.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим й не може бути скасовано
з підстав, що наведені в апеляційній
скарзі.

Все вищеперелічене дає судовій колегії
право для висновку, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись частиною третьою статті 24,
статтями 160, 167, частиною першою статті
195, статтею 196, пунктом 1 частини першої
статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини
першої статті 205, статтями 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі на постанову Окружного
адміністративного суду міста
Севастополя від 15.01.2013 у справі №
2а-2947/12/2770 залишити без задоволення.

2. Постанову Окружного
адміністративного суду міста
Севастополя від 15.01.2013 у справі №
2а-2947/12/2770 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення згідно з частиною п'ятою
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку
статті 212 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно з якою
касаційна скарга на судові рішення
подається безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, а в разі
складення ухвали в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення ухвали в повному
обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 25 березня 2013 р.

Головуючий суддя підпис
Г.П.Ілюхіна

Судді підпис
Т.Р.Лядова

підпис С.Ю. Яковенко

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Г.П.Ілюхіна