Справа № 2а-5983/11/1270
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

03 грудня 2014 року м. Київ
К/800/60648/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Смоковича М.І.,Чумаченко
Т.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у місті Ровеньки
Луганської області (далі - Відділення
Фонду) до ДП «Ровенькиантрацит» в особі
відокремленого підрозділу «Шахта «ім.
В.В. Вахрушева» про стягнення пені у
розмірі 2128763,73 грн., за касаційною
скаргою ДП «Ровенькиантрацит» на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2012
року і ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 червня 2013
року, -

встановив:

У липні 2011 року Відділення Фонду
звернулося до суду з позовом, в якому
просило стягнути з ДП
«Ровенькиантрацит» в особі
відокремленого підрозділу «Шахта «ім.
В.В. Вахрушева» на його користь пеню в
сумі 2128763 грн.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що за
результатом проведення перевірки ДП
«Ровенькиантрацит» в особі
відокремленого підрозділу «Шахта «ім.
В.В. Вахрушева» щодо правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати страхових внесків до Фонду та їх
витрачання за період з 01.10.2010 по 31.03.2011
було встановлено, що страхові внески до
Відділення Фонду даним підприємством
на протязі 2010 року перераховувалися не
в повному обсязі. За вказане порушення
була нарахована пеня в сумі 2128763,73 грн.,
яку відповідач відмовляється сплатити
у добровільному порядку.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 1 серпня 2011
року позов задоволено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 28 вересня
2011 року постанову суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нову
постанову про відмову у задоволенні
позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 1 листопада 2012 року
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 1 серпня 2011
року і постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 28 вересня 2011 року скасовано, справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 червня 2013
року, позов задоволено. Стягнуто з ДП
«Ровенькиантрацит» в особі
відокремленого підрозділу «Шахта «ім.
В.В. Вахрушева» на користь Відділення
Фонду пеню у розмірі 2128763,73 грн.

У касаційній скарзі ДП
«Ровенькиантрацит», посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить Вищий
адміністративний суд України
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

У запереченні на касаційну скаргу
Відділення Фонду, посилаючись на
законність оскаржуваних рішень,
просить залишити їх без змін.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи, викладені у
касаційній скарзі, правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і правової оцінки обставин у справі у
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України), колегія суддів прийшла до
висновку про відмову у задоволенні
касаційної скарги.

Встановлено, що 30.05.2011 Відділенням
Фонду відносно Відокремленого
підрозділу «Шахта «ім. В.В. Вахрушева»
ДП «Ровенькиантрацит» проведено
перевірку щодо правильності
нарахування, повноти та своєчасності
сплати страхових внесків до Фонду та їх
витрачання за період з 01.10.2010 по 31.03.2011.
За результатом проведення перевірки
складено акт № 49 від 30.05.2011 та
нараховано пеню у сумі 2128763,73 грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
апеляційний суд, виходив з наступного.

Частиною 2 статті 52 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», яка діяла до 1 січня 2011
року, було передбачено, що за
прострочення сплати страхового внеску
до Фонду зі страхувальника стягується
пеня згідно із законом. Із набранням
чинності Законом України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» наведена вище
норма матеріального права була
скасована.

Абзацом шостого пункту 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» на період до
повного стягнення заборгованості зі
сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих
та/або не сплачених у період до 1 січня
2011 року, в тому числі нарахованих
внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011
року не настав, та відповідних штрафних
санкцій за фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування зберігаються
повноваження щодо контролю за
правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Враховуючи наведене, суди попередніх
інстанцій прийшли до висновку, що після
набрання чинності Законом України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» за органами
Фонду збережено повноваження щодо
застосування фінансових санкцій (пені)
за несплату заборгованості зі
страхових внесків, яка виникла до 1
січня 2011 року.

Нормами статті 49 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», в редакції до 01.01.2011,
встановлено, що у разі несвоєчасного
зарахування або перерахування на
рахунки Фонду соціального страхування
від нещасних випадків з вини установ
банків страхових внесків, пені, штрафів
та інших фінансових санкцій ними
сплачується пеня з розрахунку 0,1
відсотка зазначених сум, розрахована
за кожний день прострочення їх
перерахування (зарахування).
Нарахування пені починається з першого
календарного дня, що настає за днем
закінчення строку перерахування
(зарахування) відповідних сум, до дня їх
фактичного перерахування (зарахування)
банками.

За таких обставин, суди попередніх
інстанцій прийшли до висновку, що
спірна сума пені нарахована відповідно
до норм чинного законодавства, а відтак
про наявність підстав для задоволення
позову.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду також
погоджується з таким висновком судів
першої та апеляційної інстанцій і
доводи касаційної скарги його не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ДП
«Ровенькиантрацит» залишити без
задоволення, а постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 12
грудня 2012 року і ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 19 червня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді