Справа № 732/1739/14
Суддя: Березовський О. Д.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 732/1739/14
Провадження № 2-а/732/44/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"03" грудня 2014 р.

м. Городня

Городнянський районний суд
Чернігівської області у складі :

головуючого судді - Березовського О.Д.,

при секретарі – Дударенко Ю.П.,

за участю позивачки ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Городня
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Городнянському районі
Чернігівської області про визнання дій
відповідача незаконними та
зобов’язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області та просить визнати незаконними
дії управління Пенсійного фонду
України в Городнянському районі
Чернігівської області щодо відмови
перерахунку їй пенсії призначеної
відповідно до Закону України «Про
державну службу» з моменту її
призначення з включенням до розрахунку
заробітної плати для обчислення пенсії
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення – 3209,00 грн., матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань – 5978,25 грн.,
індексації – 5748,35 грн. та грошової
винагороди за сумлінну безперервну
працю в органах державної влади – 5812,00
грн., а також зобов’язати управління
Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області перерахувати їй пенсію
призначену відповідно до Закону
України «Про державну службу в органах
місцевого самоврядування» з моменту її
призначення в розмірі 80 % з включенням
до розрахунку заробітної плати для
обчислення пенсії сум матеріальної
допомоги на оздоровлення – 3209,00 грн.,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань – 5978,25 грн.,
індексації – 5748,35 грн. та грошової
винагороди за сумлінну безперервну
працю в органах державної влади – 5812,00
грн., прокоригованими відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 31.03.2000 року № 865 в редакції на момент
призначення їй пенсії, та звернути
постанову суду до негайного виконання.

З позовної заяви виходить, що позивачка
з 27.09.2013 року звільнена з посади
головного спеціаліста відділу
організації працевлаштування центру
зайнятості у зв’язку з виходом на
пенсію за віком відповідно до ст. 38 КЗпП
України та з 27.09.2013 року їй призначено
пенсію державного службовця, виходячи
з її стажу державного службовця, який
склав 16 років 6 місяці 10 днів. 17.10.2014 року
позивачка звернулась до відповідача з
заявою про перерахунок їй пенсії та
надала довідку від 08.10.2014 року № 991 про
складові заробітної плати, що
враховуються при призначенні пенсії з
включенням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення – 3209,00 грн.,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань – 5978,25 грн.,
індексації – 5748,35 грн. та грошової
винагороди за сумлінну безперервну
працю в органах державної влади – 5812,00
грн. за період з 01.09.2011 року по 31.08.2013
року та на які нараховані і сплачені
внески до Пенсійного фонду. Однак
управління Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області відмовило позивачці в
перерахунку її пенсії, мотивуючи тим,
що включення матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань
та індексації заробітної плати в
заробіток для обчислення пенсії не
передбачено діючим законодавством.
Посилаючись на положення ст.ст. 33, 37
Закону України «Про державну службу»,
ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату
праці», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення», ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ст. 41 Закону
України «Про загальнообов’язкове
державне пенсійне страхування»
позивачки вказує на те, що отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов’язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток (
дохід ) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати. Крім того,
посилаючись на положення постанови
Кабінету Міністрів України від 31.03.2000
року № 865, позивачка вважає незаконним
висновок відповідача, яким їй
відмовлено в перерахунку пенсії. З
огляду на викладене, позивачка ОСОБА_1
просить задовольнити заявлені нею
позовні вимоги.

Ухвалою Городнянського районного суду
Чернігівської області від 03.11.2014 року
відкрито скорочене провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Городнянському районі
Чернігівської області про визнання дій
відповідача незаконними та
зобов’язання вчинення певних дій.

11.11.2014 року ухвалою суду дану справу
призначено до судового розгляду, у
зв’язку з неможливістю ухвалення
законного судового рішення без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
у повному обсязі підтримала заявлені
нею позовні вимоги та просила суд їх
задовольнити. Підтвердила обставини,
які викладені нею в адміністративному
позові, та посилаючись на ці обставини
обґрунтовувала заявлений позов.
Зазначила, що пенсію їй призначено з
27.09.2013 року при цьому стаж її роботи на
державній службі склав 16 років 6 місяці.
Пенсію їй призначено в розмірі 80 % від
суми її заробітної плати, оскільки на
момент призначення пенсії діяв Закон
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», та пенсія в розмірі 80 % була
граничною межею. 17.10.2014 року вона
звернулась до управління Пенсійного
фонду України в Городнянському районі
Чернігівської області з відповідною
заявою про перерахунок їй пенсії, але
їй було відмовлено. На момент
призначення пенсії їй не було відомо,
що вищевказані виплати не були
враховані відповідачем при
призначенні пенсії.

Представник відповідача по справі
ОСОБА_2, який представляє інтереси
управління Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області на підставі довіреності від
12.11.2014 року за № 1898/07, у судовому
засіданні пред’явлений позов не
визнав у повному обсязі та заперечував
з приводу його задоволення. Підтримав
письмові заперечення відповідача на
позовну заяву ОСОБА_1. При цьому
зауважив, що при призначенні позивачці
пенсії нею дійсно надавалась довідка
про складові її заробітної плати, але в
ній були відсутні дані про інші
виплати, а саме виплачена їй
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань, індексація
та грошова винагорода за сумлінну
безперервну працю в органах державної
влади. З огляду на це, управління на
момент призначення пенсії не могло
знати про розмір вказаних виплат та не
могло враховувати їх при розрахунку
пенсії позивачці. Право на перерахунок
пенсії виникає у особи лише після її
звернення до відповідного управління
Пенсійного Фонду з заявою про такий
перерахунок.

З письмових заперечень відповідача від
12.11.2014 року № 1898/07 вбачається, що
управління Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області вважає позовну заяву ОСОБА_1
такою, що не підлягає задоволенню,
оскільки вимоги позивачки є
безпідставними та необґрунтованими.
Зазначає, що положення ст. 33 Закону
України «Про державну службу» та
положення постанови КМУ від 31.05.2000 року
№ 865 повністю збігаються і не створюють
протиріч при визначенні заробітної
плати для призначення пенсії державним
службовцям, та вказують на те, що
матеріальна допомога не передбачена як
складова частина заробітної плати, а
тому не може бути врахована в
заробіток, з якого обчислюється пенсія.
Ні Законом України «Про індексацію
грошових доходів населення», ні
Законом України «Про державну службу»
не визначено індексацію грошових
доходів населення частиною заробітної
плати. Також дані суми доходів не
передбачені для врахування при
призначенні пенсії постановою КМУ № 865
від 31.05.2000 року. Пенсія позивачці була
розрахована на підставі довідок,
наданих Городнянською міською радою, а
тому управління Пенсійного фонду
України в Городнянському районі
Чернігівської області не має законних
підстав враховувати суми матеріальної
допомоги та індексації для розрахунку
пенсії (а.с. 36-37 ).

З’ясувавши позицію позивачки та
відповідача по суті заявлених позовних
вимог та заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали адміністративної
справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню частково
виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, і
даний факт не заперечувався сторонами,
що ОСОБА_1 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області та з 27.09.2013 року отримує пенсію
державного службовця в розмірі 80 % від
суми її заробітної плати, яку було
призначено відповідно до Закону
України «Про державну службу» з
урахуванням стажу державної службу 16
років 6 місяці ( а.с. 11-12, 14-22, 47-48 )

17.10.2014 року ОСОБА_1 звернулась до
управління Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області з письмовою заявою про
перерахунок її пенсії з включенням в
розмір її пенсії матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань, сум індексації та грошової
винагороди за сумлінну безперервну
працю в органах державної влади ( а.с. 50
).

Управління Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області своїм листом від 20.10.2014 року за
вих. № 27/05/К-2 відмовило позивачці в
перерахунку пенсії з урахуванням
заробітної плати, яка включає
матеріальну допомогу, індексацію, тощо
( а.с. 11-12 ).

З довідки Городнянського районного
центру зайнятості від 08.10.2014 року за
вих. № 991 про складові заробітної плати,
що подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», вбачається, що ОСОБА_1
за період з 01.09.2011 року по 31.08.2013 року
отримала виплати : матеріальна
допомога на оздоровлення – 3209,00 грн.,
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань – 5978,25 грн.,
індексація – 5748,89 грн., грошова
винагорода за сумлінну безперервну
працю в органах державної влади – 5812,80
грн.. Сума заробітної плати, на яку
нараховуються страхові внески на
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року –
єдиний внесок на загальнообов’язкове
державне соціальне страхування,
становить 38159,36 грн. ( а.с. 13, 51 ).

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу», в редакції, що діяла
на час призначення позивачці пенсії,
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов’язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року – страхові внески на
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування.

Частиною першою статті 1 Закону України
«Про оплату праці» встановлено, що
заробітна плата – це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
роботодавець виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить : основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входили до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов’язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов’язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» до виплат
(доходів), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, належать, зокрема:
суми виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим самим
Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов’язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов’язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, суми виплат, з яких були
фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на
обов’язкове державне пенсійне
страхування, зокрема матеріальна
допомога, допомога на вирішення
соціально-побутових питань, індексація
заробітної плати та грошова винагорода
за сумлінну безперервну працю в
органах державної влади, включаються
до складу заробітної плати державного
службовця та враховуються при
обчисленні розміру його пенсії.

Щодо тверджень відповідача про те, що
ст. 33 Закону України «Про державну
службу» та положення постанови КМУ від
31.05.2000 року № 865 вказують, що
матеріальна допомога не передбачена як
складова частина заробітної плати, а
тому не може бути врахована в
заробіток, з якого обчислюється пенсія,
то суд не приймає їх до уваги, оскільки
у даному випадку мають перевагу та
підлягають застосуванню спеціальні
норми, що визначають виплати ( доходи )
для обчислення пенсії, а саме ст. 41
Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» та стаття 66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення». Натомість положення
Закону України «Про державну службу»
та Закону України «Про оплату праці»
щодо спірних правовідносин є
загальними.

Слід зазначити, що відповідну правову
позицію зі спірного питання висловив
Верховний Суд України, зокрема, у
постановах від 14 та 28 травня 2013 року (
справи №№ 21-125а13, 21-97а13 відповідно ), у
постанові від 06 листопада 2013 року (
справа № 21-350а13 ), у постановах від 04
березня 2014 року ( справи №№ 21-3а14, 21-14а14
).

При цьому ст. 244-2 КАС України
передбачає, що рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом ( судами )
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов’язковим для
всіх суб’єктів владних повноважень,
які застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов’язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 року № 3668-VI, який набрав чинності
з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до
статті 37 Закону України «Про державну
службу» ( її текст викладено в новій
редакції ), зокрема змінено у відсотках
розмір пенсії за вислугу років, яка
призначається державним службовцям у
разі реалізації ними такого права :
пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їх заробітної плати,
з якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року стаття 37
Закону України «Про державну службу»
діє в новій редакції.

Законом України «Про запобігання
фінансової катастрофи та створення
передумов для економічного зростання в
Україні» від 27.03.2014 року № 1166-VII, знову
було внесено зміни до ст. 37 Закону
України «Про державну службу», які
набрали чинності з 01.05.2014 року, зокрема
змінено у відсотках розмір пенсії за
вислугу років, яка призначається
державним службовцям у разі реалізації
ними такого права : пенсія
призначається в розмірі 70 відсотків
від суми їх заробітної плати.

Разом з тим, підстави та порядок
перерахунку пенсій державним
службовцям регулює стаття 37-1 Закону
України «Про державну службу»,
положення якої щодо перерахунку пенсії
у зв'язку із прийняттям Закону України
«Про запобігання фінансової
катастрофи та створення передумов для
економічного зростання в Україні» змін
не зазнали.

Враховуючи наведене, суд вважає, що при
перерахунку пенсії державним
службовцям має застосовуватися норма,
що визначає розмір пенсії у відсотках,
яка діяла на момент призначення пенсії,
а тому приходить до висновку, що
внесені Законом України «Про
запобігання фінансової катастрофи та
створення передумов для економічного
зростання в Україні» зміни до статті 37
Закону України «Про державну службу»
щодо розміру пенсії у відсотках
стосуються порядку призначення пенсії
державним службовцям у разі реалізації
ними права на пенсійне забезпечення, а
не перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом і механізмом їх
проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії державних службовців, є
положення статті 37-1 Закону України
«Про державну службу», які змін у
зв'язку із прийняттям вищевказаного
Закону не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про
застосування цього Закону в часі, суд
виходить із того, що згідно зі статтею 22
Конституції України закріплені нею
права і свободи не є вичерпними,
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Аналогічна правова позиція зі спірного
питання в подібних правовідносинах
висловлювалась Верховним Судом
України у постанові від 10 грудня 2013
року у справі № 21-348а13.

Оскільки позивачці призначена пенсія
за віком як державному службовцю до
введення в дію Закону України «Про
запобігання фінансової катастрофи та
створення передумов для економічного
зростання в Україні», який відповідно
до ст. 58 Конституції України не має
зворотної дії в часі, суд дослідивши
доказі по справі та проаналізувавши
положення діючого законодавства,
дійшов висновку, що позивачка має право
на обчислення розміру пенсії при
перерахунку, виходячи із 80 % від
розрахованої заробітної плати
державного службовця, оскільки пенсія
була призначена саме у такому
відсотковому відношенні відповідно до
діючої на той час редакції ст. 37 Закону
України «Про державну службу».

Разом з тим, суд відмовляє позивачці в
задоволенні позовних вимог в частині
проведення перерахунку з 27.09.2013 року,
тобто з дати призначення пенсії, з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» пенсія
призначається з дня звернення за
пенсією, крім таких випадків, коли
пенсія призначається з більш раннього
періоду. Перерахунок призначеної
пенсії крім випадків, передбачених
частиною 1 ст. 35, частиною 2 ст. 38,
частиною 3 ст. 42 та частиною 5 ст. 48 цього
Закону, провадиться в такі строки, у
разі виникнення права на підвищення
пенсії – з першого числа місяця, в
якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно, і з
першого числа наступного місяця, якщо
заяву з усіма необхідними документами
подано ним після 15 числа.

Як було встановлено під час судового
розгляду справи, позивачка ОСОБА_1
звернулась до відповідача з заявою про
перерахунок пенсії з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби, індексації
заробітної плати та грошової
винагороди за сумлінну безперервну
працю в органах державної влади 17.10.2014
року, а тому перерахунок повинен бути
проведений з 01.11.2014 року.

Враховуючи вищевикладене, вимоги
позивачки про визнання незаконними дій
відповідача та зобов’язання
управління Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області здійснити перерахунок пенсії
підлягають частковому задоволенню, а
саме перерахунок та виплату позивачці
пенсії має бути здійснено з 01.11.2014 року
в розмірі 80 % суми її заробітної плати з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
індексації заробітної плати та
грошової винагороди за сумлінну
безперервну працю в органах державної
влади.

Щодо вимоги позивачки про
зобов’язання відповідача виконати
постанову суду негайно, то в цій
частині позовна вимога підлягає
частковому задоволенню, та виходячи з
приписів ст. 256 КАС України, постанова
суду підлягає негайному виконанню лише
у межах суми стягнення за один місяць.

Враховуючи викладене, керуючись
Конституцією України, ст.ст. 33, 37 Закону
України «Про державну службу» від
16.12.1993 року № 3723-ХІІ, ст. 2 Закону України
«Про оплату праці» від 24.03.1995 року №
108/95-ВР, ст.ст. 41, 45 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №
1058-IV, ст. 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ,
ст.ст. 2, 9, 18, 70-72, 99-100, 122, 158-163, 1832, 185-186 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області про визнання дій відповідача
незаконними та зобов’язання вчинення
певних дій - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії управління
Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області щодо відмови ОСОБА_1 в
перерахунку пенсії як державному
службовцю з урахування нарахованих та
виплачених сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
сум індексації заробітної плати та
грошової винагороди за сумлінну
безперервну працю в органах державної
влади.

Зобов’язати управління Пенсійного
фонду України в Городнянському районі
Чернігівської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з
01 листопада 2014 року в розмірі 80 % суми її
заробітної плати з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, сум
індексації заробітної плати та
грошової винагороди за сумлінну
безперервну працю в органах державної
влади, з урахуванням раніше здійснених
виплат.

Постанова суду підлягає негайному
виконанню у межах суми стягнення за
один місяць.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмову провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.
Апеляційна скарга подається до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Городнянський районний суд
Чернігівської області, з одночасним
надісланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Суддя

О.Д.Березовськ
ий