Справа № 809/4061/14
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
відкритті провадження
заявлених позовних вимог
Справа № 809/4061/14
Суддя Івано-Франківського
окружного адміністративного суду
Микитюк Р.В., перевіривши матеріали
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Державної фінансової інспекції в
Івано-Франківській області, начальника
Верховинської об"єднаної державної
фінансової інспекції Ванівського Р.І.
про визнання протиправним та
скасування акту №820-21/45 від 03.06.2014 року
та п.1 вимоги №820-14/778 від 05.06.2014 року,
визнання дій протиправними,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом Державної
фінансової інспекції в
Івано-Франківській області, начальника
Верховинської об"єднаної державної
фінансової інспекції Ванівського Р.І.
про визнання протиправним та
скасування акту №820-21/45 від 03.06.2014 року
та п.1 вимоги №820-14/778 від 05.06.2014 року,
визнання дій протиправними.
Відповідно до частини другої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі КАС України) до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
Частиною другою статті 17 КАС України
визначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
Зі змісту наведених норм слідує, що
предмет оскарження за правилами
адміністративного судочинства повинен
мати юридичне значення, тобто впливати
на коло прав, свобод, законних
інтересів чи обов'язків позивача, а
також встановлені законом умови їх
реалізації. Закріплення частиною
другою статті 2 КАС України положення
про можливість оскарження до
адміністративних судів будь-яких
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження, не
означає спростування висновку про
юридичне значення рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень як предмета судового
оскарження, так само як не означає і
нівелювання способу захисту
порушеного права, свобод чи законних
Нормативно-правовий акт - це виданий
суб'єктом владних повноважень
документ, який встановлює, змінює чи
припиняє дію обов'язкових правил
поведінки, обмежених в часі, просторі
та за колом осіб, та призначений для
неодноразового застосування.
Правовий акт індивідуальної дії - це
виданий суб'єктом владних повноважень
документ, прийнятий з метою реалізації
положень нормативно-правового акту
(актів) щодо конкретної життєвої
ситуації, не містить
загальнообов'язкових правил поведінки
та стосується прав і обов'язків чітко
визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому
Обов'язковою ознакою як
нормативно-правового так і правового
акту індивідуальної дії є юридичний
характер, тобто обов'язковість його
приписів для відповідного суб'єкта
(суб'єктів), дотримання якого
забезпечується правовими механізмами.
Така правова позиція наведена й
Конституційним Судом України у рішенні
по справі щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положення підпункту 2 пункту 3
розділу IV Закону України "Про
Конституційний Суд України" стосовно
правових актів органів Верховної Ради
України (справа про акти органів
Верховної Ради України) від 23 червня 1997
року N 2-зп, справа N 3/35-313).
Із змісту зазначених визначень
вбачається, що правові акти
індивідуальної дії своїми приписами
мають породжувати права і обов'язки
конкретних осіб, на яких спрямована їх
дія. У такому випадку реалізується
компетенція видавця цього акту як
суб'єкта владних повноважень,
уповноваженого управляти поведінкою
іншого суб'єкта, а відповідно інший
суб'єкт зобов'язаний виконувати його
Таким чином, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Акт перевірки за своїм змістом не є
рішенням суб'єкта владних повноважень,
а також не є нормативно-правовим актом
чи правовим актом індивідуальної дії,
та не створює і не припиняє права чи
обов'язку особи, а лише фіксує певні
обставини, зокрема, факти порушення
законодавства.

За своєю суттю акт перевірки є носієм
інформації про виявлені порушення
вимог законодавства суб'єктом
господарювання (або їх відсутність),
щодо якого безпосередньо здійснюється
перевірка, але при цьому акт не
наділений такими характерними
ознаками як категоричне,
офіційно-владне, обов'язкове для
виконання веління, яке охороняється
примусовою силою держави.

Таким чином, жодних управлінських
висновків акт перевірки не містить,
вчиняти будь-які обов'язкові дії
позивачу не приписує та відповідно не
порушує права, свободи та інтереси осіб
у сфері публічно-правових відносин, а
тому й не відноситься до рішень
визначених в статті 17 КАС України.

Крім того, наслідком розв'язання
публічно-правового спору по суті має
бути захист порушеного суб'єктивного
права позивача, а у разі незгоди з діями
чи рішенням контролюючого органу,
вимога про скасування акту чи листа про
направлення такого акту до
прокуратури, не буде мати своїм
правовим наслідком захист прав
позивача, адже висновки контролюючого
органу, викладені в акті перевірки,
мають юридичне значення лише після
того, як вони будуть втілені в рішенні,
прийнятому уповноваженою особою
відповідного органу щодо позивача.

Таким чином, позовні вимоги про
визнання протиправним та скасування
акту позапланової ревізії окремих
питань фінансово-господарської
діяльності Верховинської центральної
районної лікарні за період з 01.05.2006 року
по 30.04.2014 року за №820-21/45 від 03.06.2014 року
не підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
109 КАС України суддя відмовляє у
відкритті провадження у справі, якщо
таку заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

З урахуванням наведеного, суд
приходить до висновку, що у відкритті
провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до Державної фінансової інспекції в
Івано-Франківській області в частині
позовних вимог про визнання
протиправним та скасування акту
позапланової ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Верховинської центральної районної
лікарні за період з 01.05.2006 року по 30.04.2014
року за №820-21/45 від 03.06.2014 року, слід
відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1
ст. 109 Кодексу адміністративного
судочинства України, суддя ,-

У Х В А
Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті
провадження в адміністративній справі
за позовом до Державної фінансової
інспекції в Івано-Франківській
області, начальника Верховинської
об"єднаної державної фінансової
інспекції Ванівського Р.І. в частині
позовних вимог про визнання
протиправним та скасування акту №
820-21/45 від 03.06.2014 року позапланової
ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Верховинської центральної районної
лікарні за період з 01.05.2006 року по 30.04.2014
року.

Копію цієї ухвали, разом з позовною
заявою та усіма доданими до неї
матеріалами, невідкладно надіслати
особі, яка подала позовну заяву.

Роз'яснити ОСОБА_1, що повторне
звернення до адміністративного суду з
таким самим адміністративним позовом,
щодо якого постановлено ухвалу про
відмову у відкритті провадження, не
допускається.

Ухвала може бути оскарженою в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 КАС України апеляційна скарга
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. Якщо ухвалу було
постановлено у письмовому провадженні
або без виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку
та строки встановлені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
Микитюк Р.В.