Справа № 2а-8018/10/11/0170
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року м.
Київ К/800/40330/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В., Васильченко Н.В.,
Леонтович К.Г., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 28 березня 2013 року
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 09 липня 2013 року у справі №
2а-8018/10/11/0170 за позовом державного
підприємства "Видавництво і друкарня
"Таврида" до управління Пенсійного
фонду України в Центральному районі м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим про скасування вимоги, -

в с т а н о в и л а:

Державне підприємство "Видавництво і
друкарня "Таврида" звернулось в суд з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим про скасування вимоги № Ю-1026 від
07.06.2010 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідач протиправно здійснював
перерозподіл сплачених страхових
внесків на погашення заборгованості із
фінансових санкцій та пені,
нарахування яких у період
перерозподілу оскаржувалося позивачем
у судовому порядку, у зв'язку з чим у
позивача й виникла заборгованість із
страхових внесків.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 28 березня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 09 липня 2013
року, позовні вимоги задоволено,
визнано протиправною і скасовано
вимогу від 07.06.2010 року щодо визначення
недоїмки державного підприємства
"Видавництво і друкарня "Таврида" зі
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 870 200, 42 грн.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим звернулось
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, у якій
просить їх скасувати та відмовити у
позові.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, державне
підприємство "Видавництво і друкарня
"Таврида" зареєстровано в Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополь
Автономної Республіки Крим як платник
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
(реєстраційний номер - 15-01-0094).

Управлінням Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим 07.06.2010 року
винесено вимогу № Ю-1026 про сплату
боргу, який станом на 01.06.2010 року
становить 870 200, 42 грн., у тому числі: 820
365,40 грн. - недоїмка за рахунком 712,
49 835,02 грн. - недоїмка за рахунком
713.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що в результаті іншої
судової справи фактично встановлено
протиправність дій відповідача по
направленню позивачу оскаржуваної
вимоги.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, страхові внески - це
кошти відрахувань на соціальне
страхування та збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
сплачені згідно із законодавством, що
діяло раніше; кошти, сплачені на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування відповідно до цього
Закону.

Згідно з статтею 15 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" платниками страхових
внесків до солідарної системи є
страхувальники, зазначені в статті 14
цього Закону.

Страхувальники набувають статусу
платників страхових внесків до
Пенсійного фонду з дня взяття їх на
облік територіальним органом
Пенсійного фонду.

Статтею 20 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено, що
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 днів із дня
закінчення цього періоду.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", страхувальник
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Відповідно до статті 106 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" територіальні
органи Пенсійного фонду за формою і у
строки, визначені правлінням
Пенсійного фонду, надсилають
страхувальникам, які мають недоїмку,
вимогу про її сплату.

Порядок стягнення заборгованості зі
страхувальників на час формування
відповідачем оскаржуваної вимоги було
визначено Розділом 8 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою Пенсійного фонду України
від 19.12.2003 року № 21-1, відповідно до
пункту б) пункту 8.2 якого органи
Пенсійного фонду надсилають
страхувальникам вимогу про сплату
недоїмки у випадку, якщо страхувальник
має на кінець звітного базового
періоду недоїмку зі сплати страхових
внесків.

У цьому випадку вимога надсилається
щомісяця протягом п'яти робочих днів,
наступних за звітним базовим періодом.
Вимога формується на підставі даних
особових рахунків платників на всю
суму боргу.

Згідно з пунктом 8.3 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою Пенсійного фонду України
від 19.12.2003 року № 21-1, При формуванні
вимоги їй присвоюється порядковий
номер, який складається з трьох частин:
1-ша частина - літери "Ю" (вимога до
юридичної особи) або "Ф" (вимога до
фізичної особи), 2-га частина -
порядковий номер, 3-тя частина - літера
"У" (узгоджена вимога).

Вимога формується під одним порядковим
номером до повного погашення сум боргу.

Відповідно до частини третьої статті 106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" протягом десяти робочих
днів із дня одержання вимоги про сплату
недоїмки страхувальник зобов'язаний
сплатити суми недоїмки та суми
фінансових санкцій.

Страхувальник у разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки, зазначеної
у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує
її з органами Пенсійного фонду в
порядку, встановленому правлінням
Пенсійного фонду, а в разі неузгодження
вимоги із органами Пенсійного фонду
має право на оскарження вимоги в
судовому порядку.

Як зазначено судами попередніх
інстанцій, позивачем оскаржено вимогу
№Ю-1026 від 07.06.2010 року в судовому порядку
з підстав, що станом на 01.06.2010 за ним
відсутня будь-яка заборгованість зі
страхових внесків.

Проте, згідно з даними картки особового
рахунку позивача станом на 01.06.2010 року
за ним наявна недоїмка зі сплати
страхових внесків в сумі 870 200, 42 грн.

Також судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем
виставлена вимога про сплату боргу
позивачем № Ю-1183 від 07.07.2010 на суму 929
647,48 грн., тобто вимоги наступного
звітного періоду відносно вимоги, що
оскаржена позивачем у цій справі.

Позивачем оскаржено вказану вимогу №
Ю-1183 від 07.07.2010 року до Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим, постановою якого від
24.10.2011 року, залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 03.04.2012 у
справі № 2а-9400/10/2/0170, задоволено
адміністративний позов державного
підприємства "Видавництво і друкарня
"Таврида" до Управління Пенсійного
фонду України в Центральному районі м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим, скасовано вимогу № Ю-1183 від 07.07.2010
про сплату боргу.

Оскільки відповідно до пункту 8.2
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003
року № 21-1, вимога про сплату недоїмки
формується на всю суму боргу на кінець
звітного базового періоду та
виставляється кожного місяця, сума
боргу у вимозі № Ю-1026 від 07.06.2010 в
розмірі 870 200,42 грн. входить до суми
боргу, виставленої у вимозі № Ю-1183 від
07.07.2010 на суму 929 647,48 грн.

Вказані рішення судів залишені без
змін ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 10.07.2014 року.

Відповідно до частини першої статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Крім того, судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно до довідок
про суми розрахунків по сплаті
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період з листопада 2009
року до травня 2010 року та про сплату сум
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період з листопада 2009
року до травня 2010 року за даними
бухгалтерського обліку позивача
вбачається, що позивачем сплачено
своєчасно та у повному обсязі страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування за період,
зокрема, з грудня 2009 року до травня 2010
року, що також підтверджується
платіжними документами позивача.

Також судами попередніх інстанцій
встановлено, що постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 16.12.2008 року по
справі № 2а-3197/08/8, залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 23.07.2009 року, позов державного
підприємства "Видавництво і друкарня
"Таврида" до управління Пенсійного
фонду України в Центральному районі м.
Сімферополя задоволено повністю,
визнано протиправними дії управління
Пенсійного Фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим по
самостійному перерозподілу грошових
коштів позивача, сплачених на оплату
страхових внесків на користь погашення
заборгованості по рішенню управління
Пенсійного Фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим № 1032 від
13.12.2007 року після відкриття Центральним
ВДВС Сімферопольського МУЮ АРК
виконавчого провадження по
примусовому виконанню рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим № 1032 від
13.12.2007 року та в період примусового
виконання цього рішення. Крім того,
визнано протиправними дії Управління
Пенсійного Фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим по
самостійному зміненню призначення
платежів та перерозподілу страхових
внесків на користь погашення пені та
фінансових санкцій за рішенням №1032 від
13.12.2007, в період оскарження цього
рішення у судовому порядку.

Зазначеним судовим рішенням у справі
№2а-3197/08/8 встановлено, що відповідач не
мав права та відповідних повноважень
по перерозподілу сплачених позивачем
страхових внесків саме під час
примусового виконання рішення № 1032 від
13.12.2007 року та його оскарження в суді.

Після роз'яснення судового рішення у
справі №2а-3197/08/8 відповідач виконав
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим у цій
справі та вніс зміни до картки
особового рахунку позивача, в
результаті чого у позивача не стало
заборгованості зі сплати страхових
внесків, а на залишок несплачених
фінансових санкцій та пені між
позивачем та відповідачем укладено
договір розстрочення.

Крім того, суд у справі № 2а-9400/10/2/0170
дійшов висновку, що в разі нездійснення
відповідачем протиправного
перерозподілу страхових внесків
підприємства, сплачених за
лютий-серпень 2008р., на погашення
рішення № 1032 від 13.12.2007 року та
сплачених в період з 13.11.2006 року по
13.04.2007 року в рахунок погашення рішення
№ 691 від 08.06.2006 року в період оскарження
відповідних рішень в судовому порядку
та перебування таких рішень на
примусовому виконанні у Центральному
ВДВС Сімферопольського МУЮ, за
позивачем не виникла б заборгованість
зі сплати страхових внесків та у
відповідача не було б підстав для
виставлення вимоги № 1183 від 07.07.2010 року,
оскільки, матеріалами справи
підтверджено сплату позивачем
страхових внесків за грудень 2009 року -
травень 2010 року.

З огляду на наведене, враховуючи, що
вимога відповідача про сплату боргу №
Ю-1183 від 07.07.2010 року на суму 929 647, 48 грн.
включає суму за попередньою вимогою №
Ю-1026 від 07.06.2010 року на суму 870 200, 42 грн.,
колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про відсутність у позивача
заборгованості зі сплати страхових
внесків, зазначених у вимозі № Ю-1026,
оскільки вказана обставина не потребує
доказування.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій щодо наявності
підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 28
березня 2013 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 09 липня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
239-240 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: (підписи)